Справа № 11-52/11 Головуючий у І інстанції Хандога
Категорія - ст.115ч.2 КК Доповідач Трейтяк О. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
Суддів КАРНАУХА А.С., СЕРДЮКА О.Г.

з участю прокурора СОРОКИ Г.В.,

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 і в його інтересах адвоката ОСОБА_3 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий, мешканець ОСОБА_5,

засуджений за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_2 ОСОБА_4 на користь:

- ОСОБА_6 30 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.;

- Ніжинськогї центральної міської лікарні 2662 грн.06 коп. у відшкодування витрат за лікування потерпілого ОСОБА_7,

- на користь держави 405 грн. 65 коп. за проведення криміналістичної експертизи.

ОСОБА_8 речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Судом ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 24 жовтня 2008 року, біля 02-ї години, він перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на перехресті вулиць Овдіївської та Коцюбинського в м. Ніжині Чернігівської області, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_6 та бажаючи їх настання, умисно, ножем, що мав при собі, наніс щонайменше п'ять ударів по тілу потерпілого. Від нанесених ударів останній отримав тілесні ушкодження у вигляді чотирьох колото-різаних ран грудної клітки справа: одна з яких проникає в грудну порожнину з ушкодженням нижньої та середньої долі правої легені, одна проникає в черевну порожнину з ушкодженням правої долі печінки та дві не проникаючі; однієї не проникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітки, які ускладнились правобічним гемопневмотораксом. внутрішньочеревною кровотечею, гострою крововтратою, травматичним шоком тяжкого ступеню та були небезпечними для життя в момент спричинення і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зник.

Однак, смерть потерпілого не настала з причин, незалежних від волі ОСОБА_2 оскільки його своєчасно доставили до реанімаційного відділення Ніжинської центральної міської лікарні, де було надано кваліфіковану медичну допомогу.

В апеляції захисник ОСОБА_3 просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким кваліфікувати дії ОСОБА_2 за ст. 124 КК України ОСОБА_9, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки злочину передбачені ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України. Вважає, що дії його підзахисного повинні розцінюватися, як заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони. Звертає увагу, що ОСОБА_10 не міг бути нападником і у нього не було наміру на позбавлення життя потерпілого.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати, як незаконний та такий, що не відповідає фактичним обставинам справи. Посилається на те, що його дії необхідно кваліфікувати, як перевищення меж необхідної оборони. ОСОБА_9, що суд помилково вирішив, що у нього був намір вбивати, він лише оборонявся від ударів. ОСОБА_9, що коли на нього напали, він дістав ніж, яким наніс потерпілому 4 удари з метою самозахисту.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_2 , який підтримав свою апеляцію і просив задовольнити її з вказаних в ній підстав, засудженого ОСОБА_2, який просив задовольнити його апеляцію в повному обсязі, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

Висновок суду про доведеність винності засудженого ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які узгоджуються між собою.

Незважаючи на невизнання вини засудженим ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина у замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_6 у повному обсязі знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, вона відображена сукупністю зібраних доказів, яким суд дав відповідну оцінку.

Так, засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції заперечував свою вину у скоєнні злочину та вказував , що 24 жовтня 2008 року він прибув в кафе « Абсолют» зі своїм знайомим ОСОБА_11. Під час знаходження в кафе між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виник конфлікт і вони стали сперечатися між собою. Він намагався припинити конфлікт, але ОСОБА_12 не реагував, тоді він дістав з кишені штанів складний ніж, клинок якого привів в робоче положення і став відмахуватися від ОСОБА_12 При цьому він наніс поранення ножем ОСОБА_12.. Потім він та ОСОБА_11 взяли таксі та поїхали до будинку, де проживали. Приїхавши до будинку на вул. Овдіївська, в м. Ніжині, вийшовши з машини, стали підходити до хвіртки, але в цей час почув позаду себе тупіт ніг. Коли повернувся то побачив декількох молодих людей. Коли він запитав у них в чому справа, у відповідь була кинута пляшка, яка влучила йому в голову. Після цього він дістав ніж і з метою оборони став махати ним перед нападаючими та влучив у потерпілого. Наміру вбивати у нього не було.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що 23 жовтня 2008 року він зустрівся в кафе « Абсолют» з ОСОБА_13, а потім познайомився з ОСОБА_12 Коли він вийшов на подвіря, то побачив, що між ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_2 відбулася сварка. Через деякий час ОСОБА_12 повідомив, що його підрізали. В цей час підійшов ОСОБА_8 і ОСОБА_12 запропонував поїхати за кавказцями, щоб розібратися в конфлікті. Вони взяли таксі і поїхали слідом за ОСОБА_2 і ОСОБА_11. На перехресті вулиць Овдіївська та Коцюбинського таксі, в якому їхав ОСОБА_2, зупинилося. За ним зупинилися і вони. Коли вони вийшли з таксі і почали наближатися до ОСОБА_2 і ОСОБА_11, в цей час він почув крик від своїх знайомих про те, що у кавказця ніж. Всі почали тікати, а він біг останнім і раптом відчув удар та гострий біль в області спини. Від удару та болю він впав на землю на лівий бік. Піднявши голову, побачив ОСОБА_2, який став наносити йому ще удари ножем. Від шоку він не міг захищатися. Потім нападник втік.

Показаннями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_14, які в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_2 наніс потерпілому ОСОБА_6 удари ножем.

Свідок ОСОБА_15 , який є двоюрідним братом засудженого, показав, що ОСОБА_10 йому телефонував 24 жовтня 2008 року і розповідав про те, що він когось підрізав.

З протоколу огляду місця події від 24.10.2008 року вбачається, що на місці події виявлено та вилучено паспорт громадянина ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2 ( а. с. 19,21,24).

Протоколом виїмки від 07.11.2008 року та фото таблицею до нього, підтверджується, що на куртці потерпілого, в якій він був одягнений під час нападу, мали місце пошкодження на спині з лівого боку під рукавом, на рівні грудей з правої сторони, зверху та знизу під блискавкою правої кишені ( а. с. 171, 172-174).

З протоколу предявлення особи для впізнання по фотокартках, вбачається, що свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_2, як особу, яка в ніч на 24.10.2008 року завдала йому поранення поруч кафе „Абсолют( а. с. 59,60).

Відповідно до висновку експерта № 682 від 27.11.2008 року у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді чотирьох колото-різаних ран грудної клітки справа, одна з яких проникає в грудну порожнину з ушкодженням нижньої та середньої долі правої легені, одна проникає в черевну порожнину з ушкодженням правої долі печінки, та дві непроникаючі, та однієї непроникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітки, які ускладнились правобічним гемопневмотораксом, внутрішньочеревною кровотечею, гострою крововтратою, травматичним шоком тяжкого ступеню, були небезпечними для життя в момент спричинення і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Вище описані тілесні ушкодження, виходячи з морфологічної картини ушкоджень, могли виникнути внаслідок дії гострого колюче-ріжучого предмету, по типу ножа, в термін та за обставин, що викладені в постанові (тобто 24.10.2008 року, близько 02 години, від нанесення чисельних ударів ножем в область грудної клітки)/а. с. 126-128/.

Згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи № 614, перший удар був нанесений в спину і найбільш ймовірним положенням потерпілого по відношенню до нападника під час нанесення цього удару було положення потерпілого до нападника спиною, під час отримання тілесних ушкоджень у вигляді 4-х ран правої половини грудної клітки, найбільш ймовірним положенням потерпілого по відношенню до нападника було правою боковою поверхнею, чи близьке до цього положення, в тому числі за умови горизонтального положення потерпілого на лівому боці (т.2 а.с.32-35).

Аналізуючи показання потерпілого, суд у вироку не лише навів зміст його показань, але й докладно обґрунтував, чому в основу вироку поклав саме ті показання, які він давав протягом усього досудового і судового слідства, правильно зазначивши, що ці показання відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на матеріали справи і висновки експертиз показання потерпілого про конкретні дії ОСОБА_2 щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину були послідовними, суперечностей вони не містять і підтверджуються іншими розглянутими у судовому засіданні доказами, а тому суд обґрунтовано визнав їх достовірними.

Обставини справи і характер дій засудженого свідчать про те що ОСОБА_2, який спричинив потерпілому декілька ударів колюче-ріжучим знаряддям типу ножа в життєво-важливі органи грудну клітину, діяв з умислом на заподіяння йому смерті.

Колегія суддів не може погодитись із твердженням захисника ОСОБА_3 та засудженого про відсутність у засудженого мотиву та умислу на вбивство потерпілого і те, що він наніс декілька ударів з метою самозахисту, і що це була необхідна оборона і вважає, їх безпідставними, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, умисно, ножем, що мав при собі, наніс щонайменше п'ять ударів по тілу ОСОБА_6, при чому перший удар був завданий потерпілому в спину, тому доводи про необхідно оборону і перевищення її меж є безпідставними і необґрунтованими.

Про цілеспрямованість дій ОСОБА_2 свідчить не відповідність засобів нападу на засудженого засобам захисту від нападу, а саме, використання ножа та кількості завданих цим предметом ударів в життєво-важливі органи, а також те, що в момент нанесення першого удару потерпілий знаходився в положенні спиною до нападника, чи близьке до цього, в тому числі коли тікав від нападника.

Оцінивши зазначені докази та виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, наявність знаряддя злочину, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, оскільки неодноразові удари наносились у життєво-важливий органи-грудну клітину, колегія суддів вважає, що суд правильно дійшов висновку про наявність у ОСОБА_2 спрямованого умислу на позбавлення життя потерпілого.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження при перевищенні межі необхідної оборони, оскільки за змістом ст. 36 КК України обовязковою ознакою перевищення меж необхідної оборони є умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Таким чином, увесь комплекс наявних в справі доказів, які у своїй сукупності та взаємозвязку беззаперечно свідчать про скоєння засудженим ОСОБА_2 злочину, за який він був визнаний винним судом.

Злочині дії ОСОБА_2, як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, правильно кваліфіковані за ст. ст.15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України.

Суд першої інстанції вірно розцінив показання засудженого ОСОБА_2 , як такі, що він давав з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин.

Призначаючи покарання засудженому, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, що він раніше не вчиняв злочинів, за місцем постійного проживання в ОСОБА_5 характеризується позитивно, обставини скоєного злочину, зокрема, що смерть потерпілого не настала, що сам потерпілий прибув до ОСОБА_2 для зясування відношень, чим були спровоковані наслідки, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, та відсутність обставин, що помякшують покарання.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції призначив засудженому покарання в межах санкції ст. ст. 15 ч.2, 115 ч. 1 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Постановлений судом щодо ОСОБА_2. вирок відповідає вимогам закону і підстав для його зміни чи скасування немає.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи засудженого про неправильність обчислення йому строку відбуття покарання, оскільки судом першої інстанції не зарахований строк затримання його в Росії до видачі правоохоронним органам України.

З ксерокопії повідомлення першого заступника начальника УВС по м. Бєлгороду РФ (т.1 а.с.235) вбачається, що ОСОБА_2 ОСОБА_4, який знаходиться у федеральному розшуку за Ніжинським МВ УМВС України в Чернігівській області 05.02.2010 року був доставлений до УВС по м. Бєлгороду.

В звязку з цим суду першої інстанції в порядку ст.ст.409, 411 КПК України необхідно перевірити документально чи затримувався ОСОБА_2 в звязку з даною кримінальною справою в Росії і при наявності відповідних підстав вирішити питання про зарахування строку затримання в строк відбуття покарання.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засудженого ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2010 року щодо ЛОМТАДЗЕ ОСОБА_4 без зміни.

Ніжинському міськрайонному суду Чернігівської області в порядку ст.409, 411 КПК України перевірити і вирішити питання про зарахування в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 часу затримання його УВС по м. Бєлгороду Російської Федерації до екстрадиції в Україну.

СУДДІ:

ОСОБА_16 ОСОБА_1 ОСОБА_17