Провадження №1-КП/639/365/15
Справа №639/6144/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000892 внесене до ЄРДР 13 травня 2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , раніше судимого: 25 грудня 2013 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу 1360 грн., 11 листопада 2013 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2015 р. о 11.20 год. ОСОБА_5 перебуваючи на Комсомольському шосе в м. Харкові, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , у котрої були золоті сережки. Саме в той час у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите заволодіння майном останньої. Для досягнення своєї мети, ОСОБА_5 пішов за ОСОБА_8 і коли вона увійшла до під`їзду №1 будинку №57 по вул. Комсомольське шосе в м. Харкові прослідував за нею, де реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи на першому поверсі, шляхом ривка зірвав з правого вуха ОСОБА_8 золоту сережку. Після цього з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 903.46 грн. 13 травня 2015 р. о 12.00 год. ОСОБА_5 рухаючись по вул. Володарського в м. Харкові в напрямку пров. ОттоШмідта в м. Харкові, де на перехресті зазначених вулиці та провулку, помітив раніше незнайому йому ОСОБА_4 , у котрої на шиї був золотий ланцюжок. Саме в той час у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите заволодіння майном останньої та він прослідував за ОСОБА_4 і наздогнавши її біля б.№6 по пров. ОттоШмідта. Однак ОСОБА_4 помітивши переслідуючого її ОСОБА_5 , почала від нього втікати та кричати, привертаючи до себе увагу. В свою чергу ОСОБА_5 , шляхом застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я особи, спочатку наніс потерпілій удар по лівій нозі коли вона намагалася втекти від нього. В результаті отриманого удару ОСОБА_4 упала на землю з висоти власного росту. Потім вона змогла піднятися та намагалася втекти від нападника, однак ОСОБА_5 наздогнав її, зірвав з неї золотий ланцюжок, вагою 3.5 грм., вартістю 1586 грн. 48 коп., на якому була золота ладанка із зображенням Божої Матері, вагою 2 грм. вартістю 906.56 грв. та штовхнув потерпілу із силою в спину від чого та упала знову на землю. В результаті ОСОБА_4 отримала забій, садна в ділянці правої та лівої ділянки лівого надпліччя, правої підпахвиної ділянки, правого передпліччя лівої кисті, які відноситься до легких тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду га загальну суму 2493.04 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав в повному обсязі та дав показання відповідно до наведеного вище, додавши, що причиною вчинення злочинів стало тяжке матеріальне становище та незадовільний стан здоров`я його дитини, якій необхідний постійний нагляд лікарів.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила показання обвинуваченого, пояснивши, що викрадене майно їй повернуто в повному обсязі.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, провина останнього підтверджується зібраними та проаналізованими судом доказами, наданими стороною обвинувачення.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останнього, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів кримінального провадження. В судовому засіданні обвинувачений та потерпілий пояснили, що їм відомо про порядок оскарження судового рішення у випадку визнання обставин справи. Положення та вимоги ст. 349 КПК України судом роз`яснено учасникам судового засідання.

Частиною 2 ст. 186 КК Україні передбачено кримінальну відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , саме до такого висновку приходить суд та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно.

В судовому засіданні були вивчені данні про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий: 25 грудня 2013 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу 1360 грн., 11 листопада 2013 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, задовільно характеризується, працював охоронником, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних злочинів, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Речові докази повернути власникам.

Обов`язок по відшкодуванню судових витрат покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374 КПК Україні, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 13 травня 2015 р.

Речові докази повернути власникам.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 25 грудня 2013 р., яким ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу 1360 грв. підлягає окремому виконанню.

Судові витрати стягнути з ОСОБА_5 у сумі 306.90 грн. за експертні послуги.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1