Справа № 598/307/15-к
провадження № 1-кп/598/42/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" квітня 2015 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальну справу за №598/307/15-к по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Збараж Збаразького району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, що працює оператором котельні Збаразької санаторної загальноосвітньої школи-інтернат I-III ступенів Тернопільської обласної ради м.Збараж Тернопільської області, раніше не судимого в силу ст.55 КК України (1960 року),

за ч.1 ст.299 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 18 листопада 2014 року приблизно 13.00 год., перебуваючи на роботі, а саме на території Збаразької санаторної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Тернопільської обласної ради, у якій він працює оператором котельні, побачив собаку невизначеної породи, яку підгодовували учні та яка проживала на території вказаного навчального закладу. Зазначена собака бігала навколо учнів, які грали на спортивному майданчику футбол, намагалася вхопити м`яча зубами та гавкала. ОСОБА_4 вирішив забрати вказану собаку зі спортивного майданчика та вивести за межі території школи. Схопивши за мотузку, яка була зав`язана навколо шиї собаки, ОСОБА_4 повів тварину за собою в напрямку господарського приміщення (колишньої конюшні). Дана собака пручалася, намагалася вирватися, а також гарчала. В цей момент у ОСОБА_4 виник раптовий умисел, спрямований на умертвіння цієї собаки, із застосуванням жорстоких методів. При цьому ОСОБА_4 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загально прийняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, з метою умертвіння собаки невизначеної породи, взяв сокиру і зайшовши за вищезазначене господарське приміщення, зневажаючи охоронювані законом права тварин, та скориставшись відсутністю очевидців, застосував фізичне насилля до вказаної собаки, а саме жорстокі методи знущання над твариною, які виразилися в умисному нанесенні ним безпритульній собаці кількох ударів лезом сокири в область голови. Умертвляючи вищезазначену собаку в такий спосіб, ОСОБА_4 завдав тварині сильного фізичного болю та заподіяв особливих мук, чим порушив вимоги ст.17 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» щодо заборони застосування негуманних методів умертвіння тварин, а саме больових методів, що не виключають передсмертні страждання тварин. В результаті вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_4 наступила смерть зазначеної собаки.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст.299 КК України, як за ознаками знущання на тваринами, що відносяться до хребетних, вчинене із застосуванням жорстоких методів.

Під час досудового розслідування, а саме 19 лютого 2015 року, між прокурором прокуратури Збаразького району Тернопільської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.299 КК України. При цьому ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Також, сторони узгодили покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, у виді 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень, штрафу. ОСОБА_4 погоджується з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено підозрюваному ОСОБА_4 ..

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.2 та ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.1 ст.299 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч.2 ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено під час досудового розслідування, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання відповідає вимогам КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і сам обвинувачений ОСОБА_4 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 369-371, 373-374, 472-475 КПК України, суд,-

засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Збаразького району Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №598/307/15-к.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1