АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2424/15-к Номер провадження 11-кп/786/530/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст.286 КК України н.т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 15 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , працюючий заступником керівника по інкасації ПРУ ПАТ КБ «Приватбанк», раніше не судимого -

засуджений за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 951,19 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 10 000 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

За вироком суду, 15.03.2015 року близько 16-40 год. ОСОБА_9 , керуючи автомобілем ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по вул. Половка від вул. Червонофлотської в напрямку вул.В.Тирнівської у м.Полтава навпроти буд.№71 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався по правому краю проїзної частини і розпочав перехід проїзної частини по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному горизонтальною дорожньою розміткою та дорожнім знаком "Пішохідний перехід". ОСОБА_9 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого поперечного перелому хірургічної шийки лівого плеча без зміщення, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гіперпігментації шкіри перенісся та обох колінних суглобів, які згідно висновку судово-медичної експертизи №550 від 28.04.2015 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновків судової автотехнічної експертизи №120 від 26.03.2015 р., в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної події. В даній дорожній ситуації технічна можливість уникнути пригоди з боку водія ОСОБА_9 полягала у виконанні ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок скасувати в частині вирішення цивільного позову та відмовити у його задоволенні, в іншій частині вирок не оскаржує.

Вважає, що усі вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, повинні пред`являтися до страховика, так як на момент вчинення ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована страховою компанією. Також, зазначає, що потерпілим не надано підтверджуючих доказів понесення матеріальних витрат, а задоволена судом сума моральної шкоди 10 000 грн. не є співмірною отриманій потерпілим шкоді.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідача, доводи апелянта обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити з підстав, у ній наведених, думку прокурора про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та зміни вироку суду в частині вирішення цивільного позову, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, кваліфікація його дії та фактичні обставини провадження ніким з учасників провадження не оспорюються.

Разом з тим, вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_9 суд не в повній мірі врахував вимоги діючого законодавства, у зв`язку з чим прийняв помилкове рішення про його задоволення.

Так, пунктом 16 постанови Пленуму ВСС України від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що відповідно до ст.21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 №1961-УІ на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Як убачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_9 застрахував цивільну відповідальність у страховій компанії «Аско-Медсервіс» з 28.11.2014 року до 28.11.2015 року, що підтверджується полісом обов`язкового страхування, наданим суду першої інстанції.

Про існування договірних відносин зі страхувальником обвинувачений вказав у своїх запереченням на цивільний позов.

Дорожньо-транспортна пригода під час якої ОСОБА_9 порушив правила дорожнього руху та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , а останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження сталася 15.03.2015 року, тобто в період дії договору страхування.

Згідно з цим же п.16 постанови Пленуму ВССУ при пред`явленні позовних вимог про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Виходячи з вищевикладеного питання щодо вирішення цивільного позову, пред`явленого до володільця джерела підвищеної небезпеки про відшкодування шкоди, заподіяної унаслідок дорожньо-транспортної пригоди мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин вирок суду в частині задоволення цивільного позову підлягає скасуванню, а провадження направленню в цій частині на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок суду слід залишити без зміни.

В ході нового судового розгляду слід також ретельно перевірити доводи апеляційної скарги щодо належності та допустимості доказів, наданих потерпілим на підтвердження заподіяної йому матеріальної і моральної шкоди.

З огляду наведеного апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Полтава від 15 травня 2015 року щодо нього в частині задоволення цивільного позову скасувати, а провадження в цій частині направити на новий судовий розгляд в той же суд для розгляду в іншому складі в порядку цивільного судочинства..

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у 3-х місячний строк.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3