У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів за участю прокурора

Кліменко М.Р. і Таран Т.С., Колесниченка О.В.

розглянула в судовому засіданні 13 травня 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора м. Севастополя
на вирок Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 30 липня 2007 року
щодо ОСОБА_1.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

судимого:

- 20.07.2000 року за ч.3 ст.140 КК України на 3 роки 6
місяців позбавлення волі;

- 07.10.2003 року за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 09.11.2006 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України на
2 роки 2 місяці 11 днів позбавлення волі,

засуджено:

- за ч.1 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_1. визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов'язку,
передбаченого п.4 ст.76 КК України.

За вироком суду ОСОБА_1.
засуджений за те, що він 25.04.2007 року близько 19 год., знайшовши на подвір'ї будинку №22 по пр.
Перемоги в м.Севастополі 16 патронів до гвинтівки калібру 5,6 мм, що є бойовими
припасами до нарізної спортивно-мисливської зброї, незаконно придбав їх та без відповідного
дозволу незаконно зберігав і носив при собі.

26.04.2007 року близько 12 год. ОСОБА_1., перебуваючи біля будинку
АДРЕСА_1, незаконно без мети збуту придбав у невстановленої особи наркотичний
засіб - каннабіс, загальною вагою 13, 8г, який незаконно зберігав при собі та
перевіз в район будинку №33 по пр.Жовтневої революції в м. Севастополі.

У апеляційному порядку справа не переглядалась.

У касаційному поданні заступник прокурора м. Севастополя доводить, що суд призначив ОСОБА_1. покарання, яке не
відповідає тяжкості вчинених ним злочинів та даним про його особу, оскільки
безпідставно застосував ст. 75 КК України і звільнив засудженого від відбування
покарання з випробуванням. Просить вирок скасувати за м'якістю призначеного
ОСОБА_1. із застосуванням ст. 75 КК
України покарання, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку касаційного
подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в
касаційному поданні, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з
таких підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
зазначених у вироку злочинів не заперечується в касаційному поданні.

При призначенні засудженому покарання за кожний із вчинених злочинів і за їх сукупністю суд правильно врахував характер і
ступінь тяжкості цих
злочинів, пом'якшуючу покарання обставину - розкаяння у вчиненому та обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочинів.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про
звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України,
суд належним чином не мотивував, які саме обставини справи та дані про
особу засудженого давали підстави для висновку про можливість
його виправлення без відбування покарання.

Зокрема, суд не дав належної
оцінки тому, що ОСОБА_1. раніше неодноразово притягувався до кримінальної
відповідальності та був тричі засуджений
за умисні злочини, за місцем проживання характеризувався негативно.

Урахування судом тієї обставини, щоОСОБА_1 запевнив суд у намірі не вживати
наркотичні засоби, пройти відповідне лікування і не вчинювати злочини,
безпідставні, оскільки відповідно до протоколу судового засідання, зауваження
на який учасниками процесу не подавались, він таких обіцянок суду не давав та
ніяких документів на підтвердження звернення до лікувального закладу для добровільного проходження лікування від
наркоманії суду не надав.

Без належного обґрунтування судом у вироку визнано пом'якшуючою покарання
ОСОБА_1 обставиною сприяння ним розкриттю злочину. При цьому суд не дав оцінки
тому, що при затриманніОСОБА_1 заперечував належність йому наркотиків та бойових припасів, відмовлявся
від підпису протоколів вилучення.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що призначене ОСОБА_1.
покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК
України через його
м'якість не є необхідним й
достатнім для
виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів.

Тому вирок щодо ОСОБА_1 підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Якщо при новому розгляді справи буде
доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, то покарання має бути призначено з
урахуванням вимог закону та відповідати ступеню тяжкості вчиненого та особі
засудженого.

Керуючись ст. ст.
394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання заступника прокурора м. Севастополя задовольнити.

Вирок Гагарінського
районного суду м. Севастополя від 30 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

Судді:

Федченко О.С. Кліменко М.Р.
Таран Т.С.