Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/319/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000454 за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31.10.2014 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гурівка Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.01.1998 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 15.09.2000 по відбуттю строку покарання;

- 21.11.2000 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 196-1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 23.10.2001 по відбуттю строку покарання;

- 01.04.2003 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186, ст. 395 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 18.02.2007 по відбуттю строку покарання;

- 28.05.2008 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою змінено вирок Центрально-Міського району суду м. Кривого Рогу від 21.02.2008, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років і 6 місяців позбавлення волі;

засуджено за ч. 3 ст.15-ч.1ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Вироком Кіровоградського районного суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що приблизно о 21 год. 16 травня 2014 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні коридору 3-го фтизіатричного відділення КЗ «Обласна туберкульозна лікарня», розташованого за адресою: Кіровоградський район, с. Івано-Благодатне, вул. Лісова Поляна, б. 3, де у нього виникла сварка із ОСОБА_10 . В ході сварки у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 . З цією метою ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 шляхом нанесення тілесних ушкоджень, наніс ножем три удари по тулубу в область грудної клітини лівобіч та черевної порожнини, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді рани по середньо-підпахвовій лінії, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та викликали короткочасний розлад здоров`я, та рани нижче на 5 см реберної дуги ліворуч по підпахвовій лінії, яка проникає в черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яке є небезпечним для життя в момент спричинення відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 601 від 19.06.2014 року. Проте ОСОБА_10 вчасно зреагував, поваливши ОСОБА_8 на підлогу, затримав руку, в якій знаходився ніж, який відібрали свідки події. Таким чином, ОСОБА_8 не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

У апеляції:

-обвинувачений ОСОБА_8 просить перекваліфікувати його дії на ст. 118 КК України або на ч.1 ст.121 КК України та пом`якшити покарання, оскільки під час бійки, яка виникла між ним та потерпілим ОСОБА_10 , він захищався від останнього, у нього були наявні тілесні ушкодження, нанесені потерпілим, також наміру позбавляти його життя він не мав. Наполягає на тому, що не доведено перебування його в стані алкогольного сп`яніння, також не допитаний свідок ОСОБА_11 , який міг підтвердити обставини справи та його доводи. Просить врахувати його поганий стан здоров`я, наявність тяжких захворювань, те, що він є інвалідом III групи. Просить провести судову психолого-психіатричну експертизу для визначення його стану здоров`я на момент вчинення протиправних дій.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив вирок суду змінити, захисника адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити подану апеляцію та перекваліфікувати дії ОСОБА_8 на ст. 118 КК України або на ч.1 ст. 121 КК України, оскільки він не мав наміру на вбивство потерпілого, думку прокурора про необхідність залишення вироку суду без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги та доповнень до неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, підтверджується зібраними по справі, дослідженими, належно та правильно оціненими у суді першої інстанції доказами.

Так, із показань обвинуваченого, наданих під час розгляду справи судом першої інстанції свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 не визнав та повідомив, що проходив курс лікування у обласній туберкульозній лікарні. Проживав у палаті разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . У нього часто виникали конфлікти із ОСОБА_10 . Вдень 16 травня 2014 року він святкував День народження одного із пацієнтів, випив приблизно 300 грамів горілки. Після чого він деякий час поспав у кімнаті. Пізніше вийшов на прогулянку у двір лікарні. Ввечері, коли зайшов до палати, то в нього виник конфлікт із ОСОБА_10 . На початку сварки ОСОБА_12 зразу вийшов із кімнати. Суперечка між ним та ОСОБА_10 переросла в бійку. ОСОБА_10 ударив його рукою по голові, він наніс удари у відповідь. Потім ОСОБА_10 наніс два чи три удари, від яких він упав біля тумбочки, на якій лежав ніж. Він взяв вказаного ножа в руки і завдав декілька ударів ОСОБА_10 , проте не пам`ятає як саме і в яку частину тіла. Далі ОСОБА_10 вийшов із кімнати, а він направився із ножем за ним. Біля сестринської кімнати ОСОБА_10 розвернувся та напав на нього, він упав, а ОСОБА_10 утримував його руку із ножем. Після чого вийшли медсестри та почали розбороняти їх. Далі він пішов у палату та ліг спати, не намагаючись втекти.

Потерпілий ОСОБА_10 , пояснив суду, що він лікувався в Обласній туберкульозній лікарні Кіровоградської області, що в с. Івано-Благодатне. Перебував у палаті разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . Іноді ОСОБА_8 приходив п`яним та поводився агресивно. Щоб уникнути конфліктів, йому доводилося втікати та ночувати в інших палатах. 16 травня 2014 року ОСОБА_8 також зайшов до палати п`яним та ударив його кулаком у вухо. В цей час ОСОБА_14 злякався та вийшов із кімнати. Він відштовхнув обвинуваченого та вийшов із палати. Потім він побачив, як ОСОБА_8 почав наздоганяти його із ножем в руках. Він прискорився, проте у зв`язку із захворюванням не міг бігти. На переході із одного відділення в інше він зрозумів, що не може бігти, а тому вирішив зупинитися біля посту медичної сестри, розвернувся і почав захищатися. ОСОБА_8 наблизився до нього швидким кроком та почав наносити удари ножем. Декілька ударів ножем зміг відбити, проте ОСОБА_8 поцілив йому ножем під ліву лопатку, потім в груди та в живіт. В ході сутички він зміг звалити ОСОБА_8 з ніг та схопив руку ОСОБА_8 із ножем, щоб завадити наносити удари. Далі підбігли медсестри та лікар, які почали надавати йому медичну допомогу. В той же день його госпіталізували до Кіровоградської обласної лікарні.

З показань, допитаного в якості свідка ОСОБА_15 , вбачається, що вона працює медичною сестрою в обласній туберкульозній лікарні. О 21 год. 16 травня 2014 року вона прибирала на кухні разом із іншою санітаркою Оксаною. Почули шум, який доносився із коридору. Оксана вибігла в коридор, а потім повернулася та повідомила, що відбулася бійка. Потім вона також вийшла в коридор, де побачила потерпілого ОСОБА_10 , якому вже надавали медичну допомогу. На ОСОБА_10 були колоті рани на грудній клітці. Зі слів потерпілого ушкодження йому наніс ОСОБА_8 .. Її попросили постояти біля палати, де перебував ОСОБА_8 ..

Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що працює лікарем в Обласній туберкульозній лікарні. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є його пацієнтами. 16 травня 2014 року він чергував в лікарні. Приблизно о 21 год. він перебував в кабінеті медсестринського посту та почув шум із-за дверей. Вийшовши в коридор, побачив ОСОБА_8 , в правій руці якого був ніж, а ОСОБА_10 був зверху та тримав руку ОСОБА_8 , в якій був ніж. Він підійшов та пробував утримати ОСОБА_8 . Ніяких криків чи погроз він не чув. Зразу ж підбігли деякі пацієнти та медсестри. Він побачив рани на тілі ОСОБА_10 . Пізніше ОСОБА_10 відвели у маніпалюційну, де йому зробили перев`язки. Потім ОСОБА_10 відвезли у обласну лікарню. За час лікування ОСОБА_10 режим не порушував. ОСОБА_8 охарактеризувати не може, оскільки нещодавно до цих подій він став його лікарем. Хворим заборонено вживати алкоголь на території лікарні, а також залишати територію лікарні. Проте хворі час від часу вживають алкоголь за межами лікарні.

Вина підтверджується показаннями свідка ОСОБА_17 , котра пояснила суду, що працює медичною сестрою в Обласній туберкульозній лікарні. Ввечері 16 травня 2014 року разом із ОСОБА_18 робила генеральне прибирання в їдальні. Почула крик, вибігла в коридор, де побачила ОСОБА_10 , який лежав, а над ним був ОСОБА_8 .. У ОСОБА_8 був у руці ніж, який забрала медсестра ОСОБА_19 .. ОСОБА_10 надали допомогу.

Свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що працює медичною сестрою в Обласній туберкульозній лікарні. Ввечері 16 травня 2014 року перебувала в кімнаті медичного посту разом із медичною сестрою ОСОБА_19 та лікарем ОСОБА_16 .. Почули шум та вийшла в коридор. Побачила ОСОБА_8 , який лежав на спині, а зверху сидів ОСОБА_10 , який тримав руку ОСОБА_8 з ножем. Хтось вибив ніж, який потім поклали на підвіконня. ОСОБА_10 відвели в кабінет, де надали медичну допомогу. Вона обробляла рани ОСОБА_10 , виявили чотири рани: одна під пахвою лівої руки, дві не глибокі в області серця та одна глибока в області живота. Не чула, щоб ОСОБА_8 щось кричав чи погрожував в момент бійки.

Із показів свідка ОСОБА_21 вбачається, що він працює слідчим Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області. 16 травня 2014 року чергував у складі слідчо-оперативної групи. У вечірній час отримав від чергового повідомлення про нанесення тілесних ушкоджень одному із хворих в Обласній туберкульозній лікарні. Приїхавши на місце події, провів слідчі дії, а потім разом із іншими працівниками зайшов у палату, де лежав ОСОБА_8 .. Очевидці вказали, що саме ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження. У палаті ОСОБА_8 спав на ліжку, на футболці виявив сліди крові.

Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що 16 травня 2014 року перебував на добовому чергуванні в складі слідчо-оперативної групи водієм. Приблизно о 21 год. отримали повідомлення від чергового про те, що в Обласній туберкульозній лікарні порізали пацієнта. На місці події він із слідчим зайшов в палату, де лежав обвинувачений. Останній не міг сприймати те, що відбувається із-за стану алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_23 пояснив суду, що працює оперативним уповноваженим Кіровоградського РВ. 16 травня 2014 року перебував на добовому чергуванні в складі слідчо-оперативної групи. Ввечері отримали вказівку чергового виїхати до Обласної туберкульозної лікарні. Коли приїхали на місце події, то в одній із палат виявили ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Провівши процесуальні дії відвезли ОСОБА_8 до Кіровоградського РВ.

Крім того, вина ОСОБА_8 підтверджується й іншими доказами, дослідженими у ході судового розгляду справи, а саме:

- протоколом слідчого експерименту від 17.05.2014, в ході якого потерпілий ОСОБА_10 показав, за яких обставин ОСОБА_8 наніс йому ножем тілесні ушкодження (а.с. 87-91 т.1);

- протоколом огляду місця події від 16.05.2014 із фототаблицею, в ході якого оглянуто приміщення коридору 4 поверху, 3-го фтизіатричного відділення КЗ «Обласна туберкульозна лікарня», навпроти 1 посту медичної сестри. Вилучено ніж та зливи РБК (а.с.63-65 т.1);

- протоколом огляду місця події від 16.05.2014 із фототаблицею, в ході якого оглянуто приміщення коридору 4 поверху, 3-го фтизіатричного відділення КЗ «Обласна туберкульозна лікарня» та палату № 23 цього ж відділення. В ході огляду вилучено футболку, в яку був одягнутий ОСОБА_8 (а.с.66-67 т.1);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.06.2014, в ході якого вилучена картка хворого ОСОБА_10 (а.с.97-99 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 та ОСОБА_10 від 17.05.2014 (а.с.103-104 т.1);

- висновком експерта № 116 від 19.06.2014, в якому зазначено, що за проведенням судово-медичної експертизи змивів з кухонного ножа (об`єкти № 1,2), наданого на дослідження, слідів крові не виявлено (а.с.72-73 т.1);

- висновком експерта № 394 від 20.06.2014, в якому зазначено, що кров потерпілого ОСОБА_10 належить до групи ОаВ ізосерологічної системи АВО. На футболці ОСОБА_8 знайдено кров людини (об`єкти 2-7). При визначенні групової належності в об`єктах 2-7 виявлено антигени А і Н, що свідчить про походження крові або від однієї особи групи АВ з супутнім антигеном Н, або від декількох осіб, організмам яких притаманна антигени А і Н. Таким чином, домішка крові потерпілого ОСОБА_10 в об`єктах 2-7 можлива, але від нього одного кров в цих об`єктах походити не може. В змиві з підлоги (об`єкт 1) кров не знайдена (а.с.77-79 т.1);

- висновком експерта № 601 від 19.06.2014, в якому зазначено, що у гр. ОСОБА_10 згідно із наданою медичною документацією мались тілесні ушкодження у вигляді: рани по середньо-ключичній лінії ліворуч в 2-міжребер`ї (1), рани в 4-межребір`ї по середньо-підпахвовій лінії (1), рани нижче на 5 см реберної дуги ліворуч по підпахвовій лінії (1), яка проникає в черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів. Тілесні ушкодження у вигляді ран (2) на грудній клітині могли утворитися від травматичного контакту з об`єктом, що має колюче-ріжучі властивості, можуть відповідати строку вказаному в постанові та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Тілесне ушкодження у вигляді рани (1) нижче реберної дуги ліворуч, яка проникає в черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів могли утворитися від травматичного контакту з об`єктом, що має колюче-ріжучі властивості на що вказують наявність рани та ранового каналу, який переважає над довжиною рани, рівні краї рани, та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення. Пошкодження утворилися від 3-х травматичних дій. Враховуючи локалізацію, взаєморозташування тілесних ушкоджень, морфологічну характеристику, виключається можливість утворення їх при падінні з положення стоячи. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, на які вказує потерпілий ОСОБА_10

- заключенням спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам від 26.06.2014, в якому зазначено, що ОСОБА_8 алкогольною залежністю не страждає, лікування не потребує (а.с.166 т.1);

- рапортом о/ч ЧЧ штабу Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_24 , в якому зазначено, що надійшло повідомлення від чергового лікаря протитуберкульозного диспансеру «Лісова Поляна» с. Івано-Благодатне про те, що між двома хворими на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла бійка, в ході якої ОСОБА_8 наніс ножове поранення ОСОБА_10 (а.с.55 т.1);

- довідкою Кіровоградської обласної лікарні, в якій зазначено діагноз ОСОБА_10 : колото-проникаюча рана живота, колота рана лівої половини грудної клітки (а.с.56 т.1);

- довідкою Кіровоградської обласної лікарні, відповідно до якої ОСОБА_10 находився на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній лікарні в хірургічному відділенні 1 ліжко-день, вартість лікування по фактичних видатках складає 297,99 грн. (а.с.86 т.1);

- довідкою виданою Гурівської сільською радою 30.05.2014, в якій зазначено, що ОСОБА_8 має такий склад сім`ї: батько ОСОБА_25 , мати ОСОБА_26 (а.с. 173 т.1);

- довідкою КЗ «Обласна туберкульозна лікарня», в якій зазначено, що ОСОБА_8 знаходиться на стаціонарному лікуванні з 08.04.2014 по 17.05.2014 (а.с.174 т.1);

- копією виписки стаціонарного хворого ОСОБА_8 з КЗ «Обласна туберкульозна лікарня» (а.с.175 т.1);

- довідкою з КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні» від 21.05.2014, в якій зазначено, що ОСОБА_8 на обліку не перебуває, за допомогою не звертався (а.с.176 т.1);

- довідкою з КЗ «Обласний наркологічний диспансер», в якій зазначено, що ОСОБА_8 на обліку не значиться, за допомогою не звертався (а.с.177 т.1);

- довідкою ВІТ МВС України в Кіровоградській області на ОСОБА_8 (а.с.178-180 т.1);

- вироком Центрального міського районного суду м. Кривого Рогу від 21.02.2008, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.05.2008, якою засуджено ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі (а.с.183-186 т.1);

- довідкою медичної частини Кіровоградського слідчого ізолятору від 13.08.2014, в якій зазначено, що ОСОБА_8 перебуває в інфекційному ізоляторі медчастини СІЗО з діагнозом РТБ верхніх долей легень (інфільтративний). Інвалід 3 групи. СД-4 клітин 410, вірусне навантаження 19%. Отримує лікування протитуберкульозними препаратами (а.с.214 т.1).

- характеристикою на потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до якої останній за час перебування в стаціонарі КЗ «Обласна туберкульозна лікарня» (з 27.02.2014) режим не порушував, із хворими та медичними працівниками не конфліктував (а.с.84 т.1);

- характеристикою на ОСОБА_8 , видана Гурівської сільс радою 30.05.2014, в якій зазначено, що останній зарекомендував себе негативно. Не працює, вживає спиртні напої, схильний до крадіжок (а.с.172 т.1).

Оцінюючи всі докази у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги висновок експерта № 601 від 19.06.2014, в якому зазначено, що у гр. ОСОБА_10 згідно із наданою медичною документацією мались тілесні ушкодження у вигляді: рани по середньо-ключичній лінії ліворуч в 2-міжребер`ї (1), рани в 4-межребір`ї по середньо-підпахвовій лінії (1), рани нижче на 5 см реберної дуги ліворуч по підпахвовій лінії (1), яка проникає в черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів. Тілесні ушкодження у вигляді ран (2) на грудній клітині могли утворитися від травматичного контакту з об`єктом, що має колюче-ріжучі властивості, можуть відповідати строку вказаному в постанові та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Тілесне ушкодження у вигляді рани (1) нижче реберної дуги ліворуч, яка проникає в черевну порожнину без пошкодження внутрішніх органів могли утворитися від травматичного контакту з об`єктом, що має колюче-ріжучі властивості на що вказують наявність рани та ранового каналу, який переважає над довжиною рани, рівні краї рани, та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення. Пошкодження утворилися від 3-х травматичних дій. Враховуючи локалізацію, взаєморозташування тілесних ушкоджень, морфологічну характеристику, виключається можливість утворення їх при падінні з положення стоячи. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, на які вказує потерпілий ОСОБА_10 .

Вище вказані тілесні ушкодження утворилися від травматичного контакту з об`єктом, що має колюче-ріжучі властивості і відносяться до категорії особливо тяжкого злочину.

В судовому засіданні було знайдено підтвердження того, що дії обвинуваченого були направлені на нанесення трьох ударів ножем в місця розташування життєво важливих органів, враховуючи висновки судово-медичної експертизи, а також те, що обвинувачений не заподіяв смерть потерпілому ОСОБА_10 тільки у зв`язку із його активним спротивом та своєчасним наданням медичної допомоги. Виходячи із цього, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Доводи обвинуваченого про нанесення ударів потерпілому в ході захисту від неправомірних дій потерпілого ОСОБА_10 , оскільки той перший розпочав сварку, котра переросла в бійку, при якій потерпілий ударив його рукою по голові, а він наніс удари у відповідь ножем, котрий лежав поруч на тумбочці, захищаючись, судом першої інстанції вірно оцінені критично.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Таким чином, однією з ознак необхідної оборони є заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

З показів потерпілого ОСОБА_10 вбачається, що він перебував у палаті разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_13 . Іноді ОСОБА_8 приходив п`яним та поводився агресивно. Щоб уникнути конфліктів, йому доводилося втікати та ночувати в інших палатах. 16 травня 2014 року ОСОБА_8 також зайшов до палати п`яним та ударив його кулаком у вухо. В цей час ОСОБА_14 злякався та вийшов із кімнати. Він відштовхнув обвинуваченого та вийшов із палати. Потім він побачив, як ОСОБА_8 почав наздоганяти його із ножем в руках. Він прискорився, проте у зв`язку із захворюванням не міг бігти. На переході із одного відділення в інше він зрозумів, що не може бігти, а тому вирішив зупинитися біля посту медичної сестри, розвернувся і почав захищатися. ОСОБА_8 наблизився до нього швидким кроком та почав наносити удари ножем. Декілька ударів ножем зміг відбити, проте ОСОБА_8 поцілив йому ножем під ліву лопатку, потім в груди та в живіт. В ході сутички він зміг звалити ОСОБА_8 з ніг та схопив руку ОСОБА_8 із ножем, щоб завадити наносити удари. Далі підбігли медсестри та лікар, які почали надавати йому медичну допомогу. В той же день його госпіталізували до Кіровоградської обласної лікарні.

Згідно показів потерпілого такі дії обвинуваченого оцінювати як захист від нападу потерпілого та як самооборону, є безпідставним за відсутності будь-якої загрози від потерпілого, оскільки потерпілий ОСОБА_10 не являв собою будь-якої загрози для життя та здоров`я обвинуваченого. Тобто активні дії, вчинені обвинуваченим з метою захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання потерпілого таким чином ними були припинені, останній мав змогу покинути місце події, однак не зробив цього.

Підстав ставити під сумнів показання потерпілого про обставини вчинення злочину щодо нього, судова колегія із врахуванням деталей та подробиць події, яку не зміг спростувати обвинувачений, не вбачає. Вони є переконливими, підтверджуються частково самим обвинуваченим, та не викликають сумнівів. Показання потерпілого ОСОБА_10 щодо обставин події, деталей вчиненого щодо нього злочину є стабільними, конкретними, деталізовані, такі ж показання він давав під час досудового слідства, тому у судової колегії немає підстав сумніватися у їх правдивості.

Не заслуговують на увагу і задоволення доводи ОСОБА_8 про відсутність умислу на вбивство, оскільки про наявність такого умислу свідчить знаряддя злочину ніж, та обставина, що удари наносились лезом, а також локалізація ударів, а саме у ліву частину грудної клітини, не однократність ударів та припинення їх лише зусиллями потерпілого та інших осіб.

Також безпідставними є доводи апеляції обвинуваченого про невідповідність стану алкогольного сп`яніння, оскільки він особисто неодноразово повторював по справі, що в той день вживав алкогольні напої, дані обставини та його стан підтвердив потерпілий та свідки: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , покази яких не викликають сумнівів.

Безпідставними також є доводи обвинуваченого щодо необхідності призначення судово-психіатричної експертизи, оскільки у справі наявні довідки про те, що він не звертався у психіатричну лікарню та не перебував там на обліку, сам ОСОБА_8 повідомив суду, що ніколи не отримував травм голови, навчався в загальній школі, пояснити підстави для такої експертизи, та що з`ясувати у ній не міг, а тому і ця частина апеляції також є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого, оскільки така кваліфікація ґрунтується на вимогах вказаної норми закону, відповідно до ч. 3 ст. 15 КК України зазначено, що замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Районний суд дав обґрунтований аналіз та оцінку показанням ОСОБА_8 , оцінивши їх як обраний обвинуваченим спосіб захисту з метою уникнути покарання та поліпшити як своє правове становище. При цьому суд детально перевірив та не прийняв до уваги покази обвинуваченого в тій частині, що покази ОСОБА_8 на попередньому слідстві він давав з порушенням його права на захист, оскільки у нього не було захисника на його допиті.

Виходячи і з викладеного, вирок суду підлягає залишенню без зміни, а апеляція обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - у той ще строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2