Справа № 1306/3245/2012
Головуючий у 1 інстанції: Хомик Андрій
Провадження № 11/783/696/13
Доповідач: Голубицький С. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2013 року
м. Львів

Колегія суддів Судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого
Голубицького С.С.

суддів
Гончарук Л.Я., Гаврилова В.М.

за участю :

прокурора
Горин У.І.

засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисника-адвоката
ОСОБА_3

потерпілого
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляції прокурора і
потерпілого ОСОБА_4 на вирок
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 18 травня 2013
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і
мешканця АДРЕСА_1 українця,
громадянина України, з вищою освітою,
неодруженого, не працюючого, раніше не
судимого,

та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця і
мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина
України, з незакінченою вищою освітою,
неодруженого, не працюючого, раніше не
судимого,

кожного, визнано винними у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК
України і засуджено :

ОСОБА_1 - до 3 ( трьох ) років позбавлення
волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнено від
відбування покарання з випробуванням
та іспитовим строком 2 ( два ) роки, з
покладенням обов'язків передбачених
п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_2 - до 2 (двох) років позбавлення
волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнено від
відбування покарання з випробуванням
та іспитовим строком 1 ( один ) рік, з
покладенням обов'язків передбачених
п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання про запобіжний захід
і речові докази.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засуджені за умисне
заподіяння працівникові
правоохоронного органу легких
тілесних ушкоджень у зв'язку із
виконанням цим працівником службових
обов'язків, яке вчинене ними при
наступних обставинах.

17 листопада 2011 року біля 23-ої години на
вул. П.Орлика в м. Дрогобичі Львівської
області в ході розмови ОСОБА_1 і ОСОБА_2
з інспекторами патрульно-постової
служби Дрогобицького МВ ГУ МВС України,
які перебували при виконанні своїх
службових обов'язків по охороні
громадського порядку, з приводу
затримання їхніх знайомих ОСОБА_1
попросив інспектора патрульної служби
ОСОБА_4 пред'явити своє службове
посвідчення. Коли останній почав
витягати з кишені брюк посвідчення,
ОСОБА_1 умисно наніс йому удар кулаком
правої руки в обличчя чим заподіяв
закриту черепно-мозкову травму, струс
головного мозку, перелом кісток носа,
синці в обох ділянках очниць, рану на
спинці носа, крововилив та поверхневу
рану на слизових обох губ в ділянці
носо-губного трикутника зліва,
травматичний періодонтит 16-го зуба,
зламу коронкових частин 11, 13, 21 зубів,
які відносяться до легких тілесних
ушкоджень. Після чого ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
затримані особи почали тікати з місця
події.

З метою їх затримання працівники
міліції почали переслідувати останніх.
Наздогнавши одного з втікачів, який
намагався сісти в таксі, що стояло
через дорогу, інспектор
патрульно-постової служби ОСОБА_5
схопив його за одяг, поклав на асфальт
та намагався вдягнути кайданки. В цей
час ОСОБА_2, який встигнув сісти в таксі,
з метою перешкодити затриманню, вийшов
з таксі, схопив праву руку ОСОБА_5 і
потягнув її на себе, розірвавши йому
формений бушлат. Після цього ОСОБА_2
наніс ОСОБА_5 удар кулаком правої руки в
праву ділянку обличчя, чим спричинив
йому тілесні ушкодження у виді
забійної рани правої щоки,
параорбітальної гематоми справа,
закриту черепно-мозкову травму та
струс головного мозку, які по тяжкості
відносяться до легких тілесних
ушкоджень. Від заподіяного удару
ОСОБА_5 послабив утримання, внаслідок
чого затримуваній особі вдалося
вирватись і втекти. Разом з іншими
працівниками міліції, які входили в
склад наряду патрульно-постової
служби, ОСОБА_5 на місці затримав ОСОБА_2
та доставив його у чергову частину
Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській
області.

В апеляції потерпілий ОСОБА_4,
покликаючись на неправильність і
неповноту досудового слідства, яка не
може бути усунута судом, просить суд
апеляційної інстанції вирок районного
суду скасувати, а справу повернути
прокурору для проведення додаткового
розслідування. В обґрунтування своїх
доводів зазначає, що органом
досудового слідства безпідставно
відмовлено у порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які також приймали участь в
побитті працівників міліції.

Прокурор в апеляції, покликаючись на
невідповідність покарання
призначеного судом засудженому ОСОБА_2
унаслідок м'якості, через його
невідповідність ступеню тяжкості
скоєного злочину та особі засудженого,
просить суд апеляційної інстанції
вирок щодо нього в частині
призначеного покарання скасувати і
постановити свій вирок, яким
призначити ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 345 КК
України покарання у виді двох років
позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК
України звільнити його від відбування
покарання з випробуванням, якщо він
протягом одного року і шести місяців
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов'язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ч. 1
ст. 76 КК України.

Колегія суддів, вислухавши доповідь
головуючого про обставини справи,
зміст вироку та зміст апеляцій, виступ
потерпілого ОСОБА_4 на підтримку своєї
апеляції та апеляції прокурора,
прокурора - на підтримку своєї апеляції
і заперечення апеляції потерпілого
ОСОБА_4, думки засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2
та захисника-адвоката ОСОБА_9 про
законність вироку і залишення його без
змін, а апеляцій без задоволення,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
наведені в апеляціях доводи,
встановила наступне.

Суд першої інстанції повністю дослідив
зібрані по справі докази, правильно
встановив фактичні обставини справи та
дав вірну юридичну оцінку діям
засуджених.

Доводи апеляції потерпілого ОСОБА_4 про
скасування вироку та повернення
матеріалів справи прокурору для
притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_10, ОСОБА_7 і
ОСОБА_8 є безпідставним.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою слідчого від 30 березня 2012
року в порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за
ст.ст. 296, 342, 345 КК України, а також по
факту спричинення тілесних ушкоджень
працівнику патрульної служби
Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській
області ОСОБА_4 було відмовлено на
підставі п. 2 ст. 6 КПК України 1960 року, в
зв'язку з відсутністю в їх діях ознак
складу злочину ( т. 2 а.с. 158 ).

Слідчим відмовлено в порушенні
кримінальної справи з тих підстав, що в
ході проведення досудового слідства не
було встановлено об'єктивних даних про
те, що вказані особи спричинили ОСОБА_4
тілесні ушкодження, а також не
встановлено об'єктивних даних про те,
що вони вчиняли хуліганські дії, чинили
опір працівникам правоохоронного
органу чи спричинили тілесні
ушкодження працівникам
правоохоронного органу у зв'язку із
виконанням ними службових обов'язків.

Ця постанова слідчого потерпілим
ОСОБА_4 в порядку ст. 236-1 КПК України 1960
року не оскаржувалась та прокурором не
скасована і є чинною. Виходячи з цього
підстав для задоволення апеляційної
скарги потерпілого ОСОБА_4 колегія
суддів не вбачає.

Надуманими є і доводи апеляції
прокурора про м'якість покарання
призначеного судом першої інстанції
засудженому ОСОБА_2.

Як вбачається з вироку, при призначенні
покарання засудженому суд взяв до
уваги ступінь тяжкості вчиненого
злочину та його особу, зокрема те, що
він до кримінальної відповідальності
притягується уперше, свою вину у
вчиненні злочину визнав, щиро кається,
характеризується позитивно,
відшкодував потерпілому заподіяну
шкоду, а також врахував неповнолітній
вік ОСОБА_2 на момент вчинення злочину.

З врахуванням цих даних про особу
засудженого та обставин справи колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
з дотриманням вимог ст. 65 КК України,
обґрунтовано призначив ОСОБА_2
покарання у виді двох років
позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК
України звільнив від відбування
покарання з випробуванням, визначивши
йому іспитовий строк тривалістю один
рік, з покладенням обов'язків,
передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК
України.

Необхідності у збільшенні тривалості
іспитового строку визначеного ОСОБА_2
судом першої інстанції, про що ставить
питання прокурор в апеляції, колегія
суддів з матеріалів справи не вбачає.

Зважаючи на викладене підстав для
задоволення апеляційних скарг колегія
суддів не вбачає і залишає вирок
районного суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 362, 366, 377 КПК України 1960 року, п. 15
Розділу ХІ КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляції прокурора та потерпілого
ОСОБА_4 залишити без задоволення, а
вирок Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 18 травня 2013
року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього дня протягом
трьох місяців може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді :

Гончарук .Л.Я.
Голубицький С.С.
Гаврилов В.М.