Справа № 467/2396/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2015 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Панкратово Арбузинського району Миколаївської області, освіта середня спеціальна, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 15.10.1996 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст. 215-3 ч.1 КК УРСР 1960 року до 2 років виправних робіт з утриманням 15% заробітку на користь держави;

2)10.10.1997 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.117 КК УРСР 1960 року з застосуванням ст. 43 КК УРСР до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 27.06.2001 року умовно-достроково за постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26.06.2001 року на 1 рік 4 місяці;

3) 06.10.2003 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, постановою суду від 8.04.2004 року на підставі ст. 82 КК України покарання замінено на 240 годин громадських робіт;

4) 19.05.2005 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 8.06.2007 року по відбуттю строку покарання;

5) 09.09.2010 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 04.03.2013 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 15 днів за постановою Новобугського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2013 року;

6) 26.06.2014 року Арбузинським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений вироком суду від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 31 жовтня 2014 року близько 17 години в смт.Арбузинка Миколаївської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку домоволодіння по АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном шляхом вільного доступу, на очах потерпілої ОСОБА_5 , відкрито викрав телефон марки "NOKSA 6270 " ІМЕІ НОМЕР_1 , бувший у використанні, вартістю 250 грн. з сім-картою мобільного оператору "Київстар" вартістю 10 грн. та картою пам"яті об"ємом 128 mb, вартістю 15 грн., що належать ОСОБА_5 . В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 275 грн.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, показав суду, що 31 жовтня 2014 року біля магазину «ЮГЗбут» від зустрівся з потерпілою ОСОБА_5 , разом вони розпили пляшку горілки. Потерпіла його запросила до власного будинку так як жила неподалік. Зайшовши до будинку, він попрохав у потерпілої телефон. Після розмови він віддав телефон потерпілій, яка положила його на стіл. Далі він у присутності потерпілої взяв телефон, поклав його до кишені та вийшов з будинку, незважаючи на те, що потерпіла все це бачила та почала кричати.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна(грабіж), вчинене повторно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання, є скоєння злочину щодо особи похилого віку, скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що він скоїв тяжкий злочин, раніше судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, не працює, одружений, має малолітню дитину та вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.
Обраний по справі запобіжний захід по справі у виді особистого зобов`язання припинився 17 січня 2015 року, клопотання про його продовження не заявлялось.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5(п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3(три) роки.
Відповідно до п. п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки "NOKSA 6270 " ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою мобільного оператору "Київстар" з абонентським номером НОМЕР_2 та картою пам"яті об"ємом 128 mb, передані на зберігання під розписку ОСОБА_5 залишити їй як законному власнику.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області.
Суддя ОСОБА_1