АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/593/15 Справа № 172/1273/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000751 від 17 вересня 2014 року за апеляційними скаргами заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

12 грудня 2008 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільненого 15 липня 2011 року УДО на 6 місяців 16 днів,

засуджено за ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 5 місяців.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року до ОСОБА_7 був встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік. Будучи ознайомленим із зазначеною ухвалою суду та обмеженнями, які полягали у забороні виходити з квартири (дому) з 21.00 години до 05.00 години, забороні виїзду за особистими справами за межі Васильківського району Дніпропетровської області, забороні відвідувати громадські місця (кафе, ресторани та ін.), в яких продаються алкогольні вироби на розлив, зобов`язанні реєструватися в міліції 1 раз на місяць, та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення адміністративного нагляду, ОСОБА_7 був відсутній за місцем мешкання в АДРЕСА_2 в період з 08 серпня 2014 року по 21 вересня 2014 року, на реєстрацію до Васильківського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області за встановленим графіком не з`являвся.

На вирок суду подано апеляції:
Обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання з урахуванням даних про тяжку хворобу матері обвинуваченого, яка перенесла інсульт, потребує постійної сторонньої допомоги. Зазначає, що не з`являвся до районного відділу міліції, оскільки знаходився у лікарні.

Заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 в апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначення нового судового розгляду кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 367 КПК України ухвалу про призначення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ст. 395 КК України постановив без видалення до нарадчої кімнати, в порушення вимог ст. 23 КПК України щодо безпосереднього дослідження доказів у кримінальному провадженні цей обов`язок поклав на прокурора, який оголошував докази замість суду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив пом`якшити призначене покарання з урахуванням щирого каяття у вчиненні злочину, тяжкої хвороби його матері, яка потребує постійної сторонньої допомоги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягають задоволенню, апеляція прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_7 у скоєнні злочину, за який він засуджений, повністю відповідають матеріалам справи та підтверджені ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами та є правильними. Фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 395 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування вироку, у справі не встановлено.

Разом з тим, перевіркою доводів апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну вироку та пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який не працює, раніше судимий. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав розкаяння у вчиненому та сприяння в розкритті злочину шляхом дачі послідовних та правдивих свідчень щодо обставин вчиненого.

Апеляційним розглядом встановлено, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 місцевий не дотримався принципу індивідуалізації покарання, належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, причини вчинення злочину та відсутності ОСОБА_7 за місцем проживання протягом тривалого часу, що було пов`язане з тяжкою хворобою матері, яка потребує постійної сторонньої допомоги, що підтверджено наданими суду апеляційної інстанції медичними документами, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, та за наявності обставин, що пом`якшують покарання, необґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у вигляді арешту, яке за своїм розміром є майже максимальним, передбаченим санкцією статті 395 КПК України, та явно несправедливим. За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне вирок суду в частині призначення покарання змінити відповідно до вимог ст. ст. 409, 413 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання у вигляді арешту, обмежившись строком покарання, яке фактично відбув обвинувачений, оскільки, на думку колегії суддів, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляції прокурора про наявність підстав для скасування вироку суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, то колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення. Системний аналіз статей 409, 412 КПК України свідчить про те, що підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, якими відповідно до статті 412 КПК України визнаються такі порушення цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що місцевий суд постановив ухвалу підготовчого судового засідання без видалення до нарадчої кімнати та при розгляді кримінального провадження по суті в порушення вимог ст. 23 КПК України щодо безпосереднього дослідження доказів у кримінальному провадженні цей обов`язок поклав на прокурора. Але, на думку колегії суддів, ці порушення не є істотними, оскільки не перешкодили та не могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тому не є підставами для скасування судового рішення. У зв`язку з чим доводи апеляції прокурора щодо скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2015 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ст. 395 КК України, змінити у частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_7 за ст. 395 КК України покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці 10 днів.

Строк покарання рахувати з дня затримання, тобто з 08 січня 2015 року, зарахувавши його у строк відбування покарання.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти із зали суду негайно у зв`язку з відбуттям призначеного покарання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 скасувати.

В іншій частині вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4