Справа № 1-32 /2011 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2011 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого: судді Керніцького 1.1.

секретаря судового засідання: Оленюк Т.В.

з участю: прокурорів Площанської H.A., Петріва А.І., адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Долини справу, про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянин України, що має середню освіту, тимчасово не працюючого, розлученого, в минулому згідно ст. 89 К К України не судимого,-

за ст. 185 ч.І КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 таємно викрав чуже майно.

Злочин вчинив за наступних обставин:

Так, ОСОБА_2, 12 червня 2010 року біля 14 год., знаходячись в торговому центрі «Гермес», що в м.Долина по вул.Б.Хмельницького, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав мобільний телефон «Nokia 200s вартісно 519,00 гривень, який належить ОСОБА_3 та яким користувалася ОСОБА_4 Після чого викрадений телефон продав, а отримані від продажу кошти витратив на власні потреби.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, визнав повністю, та показав, по він проживає разом зі своєю співжителькою ОСОБА_5. 12.10.2010 року, до останньої прийшла в гості її знайома - ОСОБА_4 Під час розмови ОСОБА_6 запитала, чи немає в них зарядного пристрою для телефона «Nokia» на що він їй повідомив, що зарядного пристрою немає, однак в нього є знайомий, який продає мобільні телефони та аксесуари до них. Всі разом вони пішли до торгового центру «Гермес» та він передав своєму знайомому мобільний телефон ОСОБА_6 для його зарядки та домовився, що заберуть телефон приблизно через дві години. Після цього він пішов на міський ринок, а тетяна та ОСОБА_6 пішли додому. Приблизно о 14 год. він прийшов до торгового центру "Гермес" та став чекати дівчат. Прочекавши приблизно 30 хв. він вирішив сам забрати мобільний телефон. Телефон забрав у Віктора і пішов додому. Тетяни та Наталі в квартирі не було, батько сказав, що вони пішли в місто. Він також вийшов з квартири та пішов у напрямку проспекта Незалежності. Після цього він вийшов з квартири та пішов у тому ж напрямку. Біля магазину «Камелія» він зустрів знайому жінку на ім'я Орися і запропонував їй купити мобільний телефон за 250 гривень, вказавши при цьому, що телефон належить йому і що він забрав його в рахунок боргу. Телефон продав за суму 200 гривень. Згодом він зустрів ОСОБА_6, яка стала вимагати в нього, щоб він повернув їй мобільний телефон, на що він відповів, що телефон в нього забрали, пообіцявши при цьому що протягом тижня поверне його або компенсує його вартість. У вчиненому розкаюється, просить суворо його не карати.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати свідків по даній справі. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку в буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечив щодо спрощеного порядку судового слідства.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.І КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Обираючи міру покарання підсудному, суд відповідно до етапі 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 суд відносить те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного ОСОБА_2 в судовому засіданні не здобуто.

Підсудний на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває.

За місцем проживання підсудний ОСОБА_2 характеризується посередньо.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_2 можливе без умов ізоляції його від суспільства, а тому щодо нього слід обрати покарання в межах санкції ст. 185 ч.І Кримінального кодексу України, не повязане з умовами ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КГ1К України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.І КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в сумі тисячу гривень.

Запобіжний захід, обраний судом засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу у вигляді підписки про невиїзд - залишити без змін.

Речові докази: мобільний телефон «Нокіа 220» ІМЕІ 3824, який знаходиться на зберіганні в ОСОБА_3 повернути власнику - ОСОБА_3 димиру Богдановичу; сім-картку мобільного оператора «ДіДжус» номер +29 повернути власнику - ОСОБА_7.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення через Долинський районний суд.

Суддя