УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

28 лютого
2007 року м. Запоріжжя

у складі: головуючого - суддів Шпоньки В.П.

суддів Джаваги Г.М., Булейко О.Л.,

за участю прокурора Шелудько З.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за

апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок Якимівського районного

суду м. Запоріжжя від 07 липня 2006 року

ВСТАНОВИВ

Цим вироком, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, не працюючого, раніше судимого:

30 вересня 2002
року судом м. Ялти АРК за частиною З
статті 186
КК України на 4 роки позбавлення
волі з іспитовим строком 2
роки,

03 березня 2004 року Якимівським районним судом Запорізької
області за частиною 2 статті 185 КК України на 4
роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та підданий штрафу на 510 гривен, -

засуджено за частиною 1 статті 121 КК України на 6
років позбавлення волі,

за частиною 2 статті 186 КК України на 4
роки позбавлення волі,

за частиною 3
статті 186 КК України на 4 роки 6
місяців позбавлення волі.

На підставі статті 70
КК України, за сукупністю злочинів, засудженомувизначено
остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років.

На підставі частини 4
статті 70 КК України по епізоду
вчиненого злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України від 01
лютого 2004 року, частково
приєднана невідбута частина покарання за вироком від 03 березня 2004
року та призначено покарання у вигляді позбавлення волі
строком 6
років 6 місяців.

На підставі статті 71
КК України, за сукупністю вироків, засудженому ОСОБА_1. визначено
остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.

У відношенні ОСОБА_1. застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під
вартою. Строк покарання обчислено з 20 травня 2005 року.

№
1- 163/2006 р. головуючій у 1 інст. - суддя Нестеренко Т.В.

№
11- 316/2007 р. доповідач в апеляційній інстанції- суддя Шпонька
В.П.

Із засудженого стягнуто на відшкодування матеріальних збитків від злочину
на користь: потерпілої ОСОБА_2 в сумі 1 105 гривен;
потерпілого ОСОБА_3 в сумі 1 718 гривен; також стягнуто
судові витрати в сумі 1
308, 77 гривен та 157,44 гривен.

Питання про речові докази вирішені.

Згідно з вироком, 02
січня 2004 року, приблизно о 05-00 годині, ОСОБА_1.
з неустановленими особами, проник до квартири № АДРЕСА_1в м. Мелітополь, звідки викрав майно ОСОБА_4. на загальну суму 290 гривен.

23 березня 2004
року, приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_1. повторно, знаходячись в квартирі № АДРЕСА_1в м. Мелітополь, відкрито заволодів майном ОСОБА_4. на суму 150 гривен.

03 березня 2005
року, о 24-00 годині, ОСОБА_1. за попередньою змовою з неустановленими особами, по АДРЕСА_2в м. Мелітополь
відкрито заволодів у ОСОБА_5 її майном на загальну суму 110 гривен, та майном, що належить ОСОБА_2 на суму 2255 гривен.

09 травня 2005
року, о 23-50 годині, ОСОБА_1. в стані алкогольного сп'яніння біля диско бару «Кальвадос» по вулиці Леніна в с
Радіоновка Якимівського району Запорізької області, в
ході бійки, наніс ОСОБА_3. один удар ножем
в живіт, заподіявши при цьому тяжке тілесне пошкодження, небезпечне для
життя потерпілого.

В апеляції на вирок засуджений просить про пом'якшення покарання, оскільки
воно призначено з порушення вимог КК України, а також не згоден з кваліфікацією
його дій за статтею 121
частиною 1 КК України, оскільки
він діяв в межах необхідної оборони.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, вислухавши доповідь судді щодо
суті вироку, засуджений підтримав доводи своєї апеляції та пояснив, що під час
вчинення дій, які були кваліфіковані за статтею 121 частиною 1
КК України він знаходився в стані необхідної самооборони,
прокурор не знайшов підстав до зміни вироку, перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд не вбачає підстав до її задоволення.

Винність засудженого_у вчинені інкримінованих йому злочинних дій
підтверджена доказами, які є в матеріалах справи, і його діям місцевий суд дав
належну і відповідну юридичну оцінку.

Твердження ОСОБА_1. про те що він діяв в межах необхідної оборони під час
бійки, що мала місце 09
травня 2005 року спростовуються
стабільними і послідовним показаннями потерпілого про те, що в ході бійки з
засудженим йому було спричинене останнім одне ножове поранення.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_3зазначав: «...Во время драки я
упал вместе с ОСОБА_1. И когда я упал на подсудимого, то вскоре почувствовал,
что теряю силы»/а..с. 456 Т. 1/.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6. підтвердив свої показання, що давав на досудовому
слідстві та зазначив: «...ОСОБА_1отошел
в сторону, вынул что-то из кармана куртки...Вел себя
агрессивно. В этот

момент на него напал ОСОБА_3и они оба упали.
К ним снова подбежали ребята и начали разнимать... »/а.с. 456 Т. 1/.

Таким чином, доводи засудженого ОСОБА_1.
про те, що він діяв в межах необхідної оборони,
не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки
фактичні обставини свідчать, що він навмисно наніс останньому удар ножем в
живіт, заподіявши при цьому йому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для
життя. Тому, дії засудженого правильно кваліфіковано за частиною 1 статті 121
КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне
для життя.

Враховуючи викладене, правових підстав до визначення засудженому ОСОБА_1. більш м'якого покарання, передбаченого
санкцією частини 1 статті 121 КК України не має.

Під час апеляційної перевірки вироку виявлені недоліки при його
постановлені, які потребують внесення у вирок відповідних змін:

у вироці суду зазначено, що Воронковим 02 січня 2004 року було вчинено таємне викрадення
майна, але всупереч викладеному його засуджено за ст.. 186 ч. З КК України, тобто за вчинення відкритого викрадення майна.

Враховуючи викладені недоліки вироку, які потребують внесення до нього
змін, апеляційний суд, на підставі статті 367, пункту 4 частини 1
статті 373 КПК України, вносить у
вирок відповідні зміни і пом'якшує засудженому остаточне покарання.

Керуючись статями 362, 365, 366 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ

апеляцію засудженого ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Вирок Якимівського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2006
року у відношенні ОСОБА_1, -
змінити:

перекваліфікувати дій ОСОБА_1. по епізоду від 02 січня 2004
року з частини 3 статті 186 на частину 3
статті 185 КК України і призначити
покарання -
3 роки позбавлення волі.

На підставі частини 4
статті 70 КК України за
сукупністю злочинів призначити самостійне виконання покарання, призначеного
ОСОБА_1. за частиною 3
статті 185 КК України (по епізоду
від 02 січня 2004
року) і покарання, призначеного йому за вироком від 03 березня 2004
року Якимівського районного суду Запорізької області.

За частиною 2
статті 186 КК України та за
частиною 1
статті 121 КК України вважати його
засудженим до покарання, призначених місцевим судом, а за сукупністю цих
злочинів на підставі частини 1 статті 70 КК України на 6
років позбавлення волі.

На підставі статті 71
КК України остаточно визначити ОСОБА_1. покарання 6 років 6
місяців позбавлення волі.

В решті цей вирок залишити без змін.