Справа № 127/9992/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2015 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 12.12.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008864 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 11 грудня 2014 року приблизно о 12:30 годині, перебуваючи біля відділення «Ощадбанку» за адресою м. Вінниця вул. Коцюбинського 78, підійшов до ОСОБА_5 та розпочав суперечку з приводу проїзду інкасаторської службового автомобіля повз нього. В подальшому ОСОБА_4 на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в обличчя, в ділянку ока, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: контузії лівого ока важкого ступеня з розривами очної оболонки, крововиливи у внутрішні очні середовища та травматичними змінами їх субкон`юктивальний розрив склери, підвивих кришталика, гіфема, гемофталь, мідріаз, ірідодіаліз, деструкція скловидного тіла зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №329 від 17.04.2015 року спричинили значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав та суду пояснив, що він йшов з батьком точної дати не пам`ятає (приблизно за сім днів до Нового року) по вул. Коцюбинського 78 в м. Вінниці. В цей час біля них заднім ходом здавав автомобіль інкасаторської служби, який ледь не наїхав на них. На вказане вони почали кричати, автомобіль зупинився, проте вибачення водій у них просив. Намагаючись з`ясувати стосунки із водієм автомобіля, він пішов до відділення «Ощадбанку» та там почав конфлікт з водієм в ході якого наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він перебував в приміщенні АТ «Ощадбанк» та до нього звернувся охоронник відділення банку та повідомив, що його на вулиці хочуть бачити невідомі особи. Так, коли він вийшов у нього стався конфлікт з ОСОБА_4 . В ході якого ОСОБА_4 наніс йому один удар в ліве око. В подальшому охоронник викликав карету «швидкої допомоги» та доставивши до лікарні, йому зробили операцію. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

З досліджених судом доказів, що надані прокурором під час судового провадження, що 11.12.2014 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до невідомої особи, яка 11.12.2014 року приблизно о 12:30 год., перебуваючи поблизу будівлі відділення АТ «Ощадбанк» за адресою м.Вінниця вул. Коцюбинського 78 наніс удар кулаком в обличчя лівого ока, чим завдав тілесні ушкодження, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.12.2014 року.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 12.12.2014 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

З виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 вбачається, що 11.12.2014 року при надходженні в стаціонар ОСОБА_5 встановлено діагноз контузія ОS важкого ступеня (субкон`юктивальний розрив склери, гіфема, гемофталь, підвивих кришталика). Хронічний бронхіт, фаза загострення. УХС, а/с кардіосклероз з фіброзом передньо-перетинкової ділянки ЛШ та призначено лікування.

Відповідно до висновку експерта № 329 від 17.04.2015 року на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_5 у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді контузії лівого ока важкого ступеня з розривами очної оболонки, крововиливи у внутрішні очні середовища та травматичними змінами їх субкон`юктивальний розрив склери, підвивих кришталика, гіфема, гемофталь, мідріаз, ірідодіаліз, деструкція скловидного тіла зліва. Вказана контузія лівого ока важкого ступеня у ОСОБА_5 призвела до зниження зору лівого ока до 0,3 (станом на 26.03.15р.), чим спричинила стійку втрату загальної працездатності менш ніж на одну третину, тому належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, виникла від дії тупого твердого предмета (предметів), що відносяться до категорії середніх тілесних ушкоджень та по давності утворення можуть відповідати вказаному строку у постанові про призначення судово-медичної експертизи 11.12.2014 року.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.04.2015 року потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених фотознімків впізнав особу на фото № 4 на якому зображений ОСОБА_4 та вказав на нього як на особу, що вчинила щодо нього злочин.

З протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.04.2015 року вбачається, що свідки ОСОБА_7 ОСОБА_8 . ОСОБА_9 серед пред`явлених фотознімків впізнав особу на фото № 1 на якому зображений ОСОБА_4 та вказали на нього як на особу, що вчинила злочин.

З протоколу огляду місця події від 11.12.2014 року вбачається, що в присутності понятих оглянуто територію поблизу міського відділення АТ «Ощадбанк» за адресою м. Вінниця вул. Коцюбинського 78, де виявлено автомобіль Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору з розпізнавальними знаками служби інкасації АТ «Ощадбанк». За результатами огляду автомобіля будь-яких вм`ятин, царапин, тріщин, слідів речовини бурого кольору та інших речовин, які б могли свідчити про участи автомобіля у ДТП, не має.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз вказаних доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого, потерпілого та письмовими доказами у справі, які узгоджуються між собою. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .

Так, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду всі обставини вчинення злочину, його об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу в його діях на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 . Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно 11.12.2014 року умисно наніс ОСОБА_5 на грунті особистих неприязних відносин один удар кулаком правої руки в обличчя.

Вказані показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, який підтвердив обставини повідомлені обвинуваченим щодо способу, часу, місця вчинення злочину, характеру та локалізації удару, механізму отримання ним тілесних ушкоджень, мотиву вчиненого щодо нього злочину та висновком експерта, яким підтверджено отримання потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 20.02.2015 року ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки ВОПНЛ ім. Ющенка № 20-904 від 26.02.2015 року ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.
З характеристики від 23.02.2015 року №522 , наданої за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Скарг від сусідів та мешканців будинку ОСОБА_4 до ТОВ «ЖЕО» не надходило.
З вимоги про судимість відносно ОСОБА_4 вбачається, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності притягувався, на даний час в силу ст. 89 КК України судимість погашена.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив умисний злочини середньої тяжкості, вину у вчиненні злочинів визнав, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, думки потерпілого, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який вину визнав, просив вибачення в потерпілого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі, оскільки призначенні інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3203,15 грн. та моральної шкоди в сумі 50000, 00 гривень суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
З цивільного позову потерпілого вбачається, що ним витрачено кошти на лікування, про що надано докази у виді чеків.
Перевіривши додані потерпілим докази на обґрунтування розміру вказаної шкоди суд дійшов висновку, що потерпілим не в повному обсязі доведено вказану суму в позовній заяві, тому позов в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 2355,05 гривень.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Враховуючи зазначене, а також те, що в судовому засіданні доведено винуватість обвинуваченого, його протиправну поведінку, заподіяння тілесних ушкоджень, що безумовно призвело до страждань та вплинуло на нормальний спосіб життя потерпілого, суд вважає доведеним заподіяння ОСОБА_4 моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 .
Разом з тим, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходячи з засад розумності та справедливості вважає, що сума, визначена в цивільному позові ОСОБА_5 в 50000 гривень є завищеною та приходить до висновку, про необхідність задоволення позову частково в сумі 20000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2355,05 гривень та моральну шкоду в сумі 20000,00 гривень.

В решті вимог цивільного позову ОСОБА_5 відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: