Справа №1-3/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

4 січня 2008 року Кельменецький районний суд Чернівецької
області в складі:

головуючого судді - Телешмана О.В.

при секретарі Бузило М Л.

з участю прокурора Чернописького В.Ю.,

представника потерпілого
ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Кельменці кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, який народився та проживаєАДРЕСА_1, громадянина України, з повною
загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,

за
ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До
Кельменецького районного суду надійшла вказана вище кримінальна справа з
обвинувальним висновком.

Зокрема в обвинувальному висновку зазначається, що на початку вересня 2006
року, житель АДРЕСА_1 ОСОБА_1почав зустрічатися з жителькою АДРЕСА_2 ОСОБА_3,
яка є рідною сестрою жителя АДРЕСА_3 ОСОБА_2. Під час чергової
зустрічіОСОБА_3розповіла ОСОБА_1, що її брат ОСОБА_2 має намір придбати для
себе мікроавтобус. Почувши дане, ОСОБА_1, який мав на той час грошові борги
перед іншими громадянами, та не мав коштів,
щоб їх повернути, вирішив шахрайським способом, тобто шляхом обману заволодіти
грішми ОСОБА_2 В зв'язку з цим ОСОБА_1 під час розмови зОСОБА_3повідомив її, що
може допомогти купити її брату ОСОБА_2 мікроавтобус, хоча наміру допомагати в
цьому в нього не було. Через декілька днів, тобто 24 вересня 2006 року ОСОБА_1
разом зОСОБА_3поїхали в АДРЕСА_3 до господарства ОСОБА_2 Під час розмови з
ОСОБА_2 ОСОБА_1, реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння
шахрайським способом чужим майном, тобто грішми в сумі п'ять тисяч гривень, діючи
умисно, запропонував йому (ОСОБА_2), пригнати мікроавтобус марки «Форд-Транзит»
з м. Львів за прийнятну ціну. При цьому ОСОБА_1 зазначив, що для цього йому
начебто потрібен завдаток в сумі 5000 гривень, на що ОСОБА_2 погодився. Після
цієї розмови ОСОБА_1, ОСОБА_2, таОСОБА_3 поїхали до магазину ОСОБА_2, який
розташований в АДРЕСА_3 Чернівецької області де ОСОБА_1 отримав від останнього
гроші в сумі 5000 гривень. Заволодівши шахрайським способом грошима ОСОБА_2,
ОСОБА_1 разом зОСОБА_3поїхали в смт.
Кельменці. По приїзді в смт. Кельменці, цього ж дня ОСОБА_1, не маючи наміру в
подальшому виконувати домовленості перед ОСОБА_2, та усвідомлюючи злочинність
своїх дій, з отриманих шахрайським способом у ОСОБА_2 грошей повернув борг в
сумі 1000 гривень, який мав перед продавцем магазину «Алкоголь-тютюн» п/п
ОСОБА_4.,ОСОБА_5, що в смт. Кельменці, та
з цих же грошей повернув грошовий борг в сумі 500 гривень жителю смт.
Кельм енціОСОБА_6.Решту грошей, якими шахрайським способом заволодів ОСОБА_1,
він також цього ж дня потратив на особисті потреби, тобто на покупку продуктів
харчування та речей, чим своїми діями заподіяв ОСОБА_2 матеріальну шкоду.

Таким
чином, на думку прокурора, ОСОБА_1, своїми умисними діями вчинив злочин,
передбачений ч. 1 ст.190 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння
чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Наступного
дня, тобто 25 вересня 2006 року в ОСОБА_1 виник злочинний умисел на повторне
заволодіння шахрайським способом, тобто шляхом обману та зловживання довірою,
грошима ОСОБА_2 Діючи з цією метою, ОСОБА_1, реалізовуючи свій злочинний намір,
біля 10 год. Зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_2 і повідомив його, що
йому потрібно ще додатково 1500 гривень, для того, щоб під час купівлі
мікроавтобуса в м. Львів переоформити на нього відповідні документи. ОСОБА_2
повністю довіряючи ОСОБА_1, погодився і на цю його пропозицію, та сказав, щоб
той під'їхав до його дружини ОСОБА_2, яка й дасть йому вказану суму грошей.
Після даної розмови, ОСОБА_1, в провадження реалізації свого злочинного наміру,
поїхав до магазину ОСОБА_2, де в той час була ОСОБА_2, звідки вони разом з нею
поїхали до її помешкання, де вона передала ОСОБА_1 гроші в сумі 1500 гривень,
що належали її чоловіку. Заволодівши грошима ОСОБА_1поїхав в смт. Кельм енці,
та в подальшому потратив отримані гроші на власні потреби. Після вчинення
вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_1 жодних дій, щодо виконання домовленостей з
ОСОБА_2 не виконував, та грошей, які він отримав від ОСОБА_2 йому не повертав.
Разом з тим ОСОБА_1 навпаки ухилявся від зустрічей з ОСОБА_2, а при зустрічах
вигадував надуманні причини невиконання своїх зобов'язань щодо купівлі та
оформлення документів на мікроавтобус. Своїми злочинними діями ОСОБА_1 завдав
ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 6500 грн., які привласнив.

Таким
чином, на думку прокурора, своїми умисними діями, ОСОБА_1 вчинив злочин,
передбачений ст.. 190 ч.2 КК України, за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом
обману та зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно.

Підсудний ОСОБА_1, заявив клопотання про закриття кримінальної справу
стосовно нього за ч. 2 ст. 190 закрити та не заперечує проти закриття даної
кримінальної справи стосовно нього на підставі Закону України «Про амністію»
від 19 квітня 2007 року. Вислухавши думку прокурора, суд вважає, що ОСОБА_1
необхідно звільнити від кримінальної відповідальності і дану кримінальну справу
слід закрити.

Зокрема, як слідує з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_1 обвинувачується
у вчиненні умисного злочину, за який законом передбачено покарання у виді
позбавлення волі на строк не більше
п'яти років і він на день
набрання чинності Законом України від 19.04.2007 року «Про амністію» мав дитину, якій не виповнилося 18 років -
ОСОБА_7ІНФОРМАЦІЯ_2що підтверджується копією актового запису про народження від
30.09.2003 року №7. В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те,
що ОСОБА_1 позбавлений батьківських прав. обвинувачується у тому, що він
вчинив злочини 24 та 25 вересня 2006
року, згідний на застосування щодо нього амністії, і до нього протягом
1997-2007 років, до набрання чинності Законом України від 19.04.2007 року «Про
амністію», амністія не застосовувалась.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності та
закриття кримінальної справи на підставі
ст. 1 п. „б”, ст. 6 Закону України „Про амністію” від 19.04.2007 року.

Керуючись
ст. 1 п. „б”, ст. 6 Закону України „Про амністію”, ст. 86
КК України ,ч.1 п.4 ст.6, ст. ст. 282 КПК України , суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 190 КК України на підставі статті 1
п. „б”, ст. 6 Закону України „Про
амністію” від 19.04.2007 року.

Кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1за ч. 2 ст. 190 КК України
закрити на підставі статті 1 п. „б” ст. 6 Закону України „Про амністію”.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1у вигляді підписки про невиїзд
скасувати.

Позов потерпілого ОСОБА_2до ОСОБА_1про відшкодування шкоди залишити без
розгляду.

На постанову протягом семи діб після її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду
Чернівецької області.

СУДДЯ:

Копія. З оригіналом згідно.