Справа № 458/217/15-к
1-кп/458/32/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючої, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , із участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Турці кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, вдови, пенсіонерки, раніше несудимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:
Обвинувачена ОСОБА_4 період із літа 2014 року по 23.01.2015 року у своєму господарському приміщенні по АДРЕСА_1 незаконно зберігала без передбаченого на те законом дозволу без мети збуту: два патрони калібру 7,62-39 мм до військових автоматів системи Калашникова та його модифікації (АК, АКМ, АКМС), самозарядних карабінів СКС, ручних кулеметів (РПК, РПКС), три патрони калібру 7,62-53 Rмм до військових гвинтівок (карабінів) Мосіна, СВТ, СВД, та одинадцять спортивно-мисливських патронів кільцевого запалювання калібру 5,6 мм.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, оскільки ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу зберігала бойові припаси до вогнепальної нарізної зброї.
13.02.2015 року між прокурором прокуратури Турківського району Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваною на той час ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної за ч. 1 ст. 263 КК України; підозрювана повністю визнала свою винуватість та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуваню провадження у з`ясуванні обставин справи. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: три роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування призначеного покарання, якщо ОСОБА_4 протягом річного іспитового терміну не вчинить нового злочину, буде повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання. Також отримана згода підозрюваної на призначення цього покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченій про визнання винуватості.
Прокурор прокуратури Турківського району Львівської області ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 просить угоду про визнання винуватості, укладену між нею та прокурором, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені законом заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, надала згоду на застосування узгоджених виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена беззастережно визнала себе винною, згідно зі ст. 12, ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення допиту обвинуваченої переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди та про можливість затвердження угоди.
В силу ст.ст. 118,122,124 КПК України процесуальні витрати складаються в тому числі із витрат, пов`язаних із залученням експертів.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує із обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до довідки НДЕКЦ ГУ МВС України у Львівській області (а. пр. 47-зв.) витрати на залучення експерта (висновок експерта № 5/92 від 05.02.2015 року) становлять 393 гривні 12 коп.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, при цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом, та/або вилучене із обігу, передається відповідним установам або знищується.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду від 13.02.2015 року, укладену між прокурором прокуратури Турківського району Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винною за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.
В силу ст.ст. 75,76 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину та буде повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 393 гривні 12 коп. за проведеня експертизи № 5/92 від 05.02.2015 року.
Речові докази по справі: одну гільзу до патрона калібру 7,62 мм АК, один несправний патрон калібру 7,62 АК, два патрони та одну гільзу до патрону калібру 7,62 мм Мосіна, один несправний патрон калібру 7,62 Мосіна, шість штук спортивно-мисливських патронів калібру 5,6 мм та п`ять гільз спортивно-мисливських патронів калібру 5,6 мм - передати Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру ГУ МВС України у Львівській області для використання у навчальних, експериментальних та музейних цілях, а в разі відмови від отримання - знищити.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуюча -