1-в/381/75/15
381/1790/15-к
У Х В А Л А
«05» травня 2015 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

справа № 1-в/381/75/15

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастова Київської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , а також інших учасників судового розгляду: інспектора Фастівського КВІ ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про застосування щодо нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт, оскільки, на його думку, він відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, крім того, під час відбування покарання перебував на обліку у Фастівському міськрайонному центрі зайнятості, де з 24.04.2014 року йому було присвоєно статус безробітного, до адміністративної відповідальності не притягувався, умов відбування покарання не порушував, нових злочинів не вчиняв.
В судовому засіданні ОСОБА_7 доводи заяви підтримав повністю.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви, а інспектор наполягала на тому, що засуджений після умовно дострокового звільнення від відбування покарання, всі умови суду виконував старанно.

Заслухавши думку сторін, інших учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи засудженого № 01/14 та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.12.2012 року, зміненого ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.08.2013 року, ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2013 року засудженому ОСОБА_9 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено більш м`яким, а саме: виправними роботами по місцю роботи строком на один рік та шість місяців з відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків заробітку.
Під час відбування заміненого покарання ОСОБА_7 намагався працевлаштуватися до ПП «Центр розвитку спорту та молоді» на посаду менеджера по роботі з клієнтами, однак в працевлаштуванні йому було відмовлено у зв`язку з сезонністю робіт. 28.03.2014 року ОСОБА_7 став на облік у Фастівському міськрайонному центрі зайнятості, після чого з 24.04.2014 року йому було присвоєно статус безробітного, що підтверджено відповідною довідкою № 546 від 24.04.2015 року.
До того ж ОСОБА_7 за весь період перебування на обліку КВІ реєструвався вчасно (а.с. 47), нових злочинів не вчиняв (а.с. 89), до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 94), за місцем проживання характеризується виключно позитивно (а.с. 85).
При цьому, згідно з правилами ст. 12 КК України зазначеним вироком ОСОБА_7 був засуджений за вчинення, у тому числі умисного тяжкого злочину (ч. 3 ст. 185 КК України).
Згідно до ч. 5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст. 81 цього Кодексу.
З постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», до того ж видно, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване тільки після фактичного відбуття засудженим тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81 КК України, а також повного і всебічного вивчення даних про його особу.
Також згідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Згідно до ч. 2 ст. 43 КВК України у строк відбування покарання у виді виправних робіт зараховується час, протягом якого засуджений перебував на обліку в державній службі зайнятості і йому було надано статус безробітного.
З огляду на все вищевикладене суд приходить до обґрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_7 станом на 25.04.2015 року (перебуваючи у статусі безробітного один рік та один день) фактично відбув більше двох третин строку заміненого йому більш м`яким строком покарання (один рік та шість місяців виправних робіт) за вчинення тяжкого злочину, а також те, що судовим розглядом доведено, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому суд вважає за можливе застосувати до нього умовно дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.
На підставі ст.ст. 81, 82 КК України та керуючись ст.ст. 372, 395, 537, 539 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , засудженого вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.12.2012 року, зміненого ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.08.2013 року, яке було замінено ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2013 року на більш м`яке, а саме, у виді виправних робіт строком на один рік та шість місяців з відрахуванням в дохід держави 20 відсотків заробітку, - на підставі п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України звільнити умовно-достроково, а саме, на п`ять місяців та дев`ятнадцять днів.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області.
СУДДЯ: ОСОБА_10 БОНЧЕВ