Дата документу Справа № 334/5821/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/5822/14-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/335/14 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, погоджене з прокурором прокуратури м. Запоріжжя та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, із строком дії ухвали до 18 серпня 2014 року до 16-30 години, з визначенням застави в розмірі 10 000 грн. щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого:

- 03.04.2001 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 215-3, 17, 140 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 05.07.2001 року від кримінальної відповідальності у зв`язку з амністією.

- 31.10.2002 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, 70 КК України до 3 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.01.2005 року з ВК № 88 умовно-достроково. Не відбутий строк 1 рік 21 діб.

- 28.04.2011 року Заводським р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

- 28.11.2011 року Заводським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання;

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 19 червня 2014 р. приблизно о 13 -00 години, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , використовуючи мобільний телефон з сім - карткою НОМЕР_1 здійснив дзвінок на стаціонарний телефон НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , якій представився рідним сином і під вигаданим приводом вирішення питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності попросив у неї 8 000 грн. Потерпіла ОСОБА_10 прийнявши голос ОСОБА_8 за голос свого сина на дану пропозицію погодилась.

Продовжуючи сумісний злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_8 , представляючись сином потерпілої, дізнався у потерпілої місця її мешкання та повідомив останню про те, що вказану суму грошей необхідно передати його приятелю.

Приблизно о 13-20 годині, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі «ВАЗ 21043» д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , прибули до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_10 . Далі, ОСОБА_9 виконуючи відведену йому ОСОБА_8 роль, зайшов до квартири 20 вказаного будинку, де представляючись приятелем сина потерпілої ввів ОСОБА_10 в оману та шахрайським шляхом заволодів її грошима в сумі 7 000 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальний збиток на вищевказану суму.

Після вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поділили вказану суму грошей в рівних частках та зникли на вказаному автомобілі з місця вчинення злочину.

Своїми умисними діями, які полягали в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

19 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України за № 0000294.

20 червня 2014 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

20 червня 2014 року слідчий СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, погоджене з прокурором прокуратури м. Запоріжжя звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 в обґрунтування якого зазначив, що наявна обґрунтована підозра, ОСОБА_8 скоїв злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк до трьох років, раніше неодноразово судимий, не має постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити тиск на потерпілу, активно перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначив, що наявні обґрунтована підозра та ризики передбачені ст. 177 КК України, а також доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, оскільки відсутні підстави для застосування найбільш суворої міри запобіжного заходу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Заслухавши доповідача; думку прокурора, який вважає судове рішення законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали, ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, раніше був неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, не має міцних соціальних зв`язків.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував вимоги ст. 177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також наявність обґрунтованої підозри та ризиків, які дають достатні підстави вважати слідчому судді, суду, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком обґрунтовано, з дотримання положень ч.3 ст. 183 КПК України та з врахуванням підстав та обставин обрання запобіжного заходу визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин аргументи захисника ОСОБА_7 стосовно необґрунтованих в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді підстав для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, винесена з дотриманням діючого кримінального процесуального законодавства, а тому правових підстав, зазначених у ст. 409 КПК України, для скасування, або зміни судового рішення за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2014 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 (в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді