Справа № 11-236 Головуючий в
суду 1 інст.- Кушнір Н.В.
Ст. 186 ч.2, 289 ч.2
КК України Доповідач - Матюха Ю. В.
6 травня 2008 року.
Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного
суду Рівненської області в складі :
Головуючого : Міщенко
в : Матюхи Ю.В.,
прокурора : Войтюка А.М.
розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Рівне матеріали кримінальної справи за апеляцією прокурора та потерпілого на
вирок Рівненського районного
суду від 19 жовтня 2007 року,
-

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
житель с. Малі Сади Дубенського
району Рівненської області, не працюючий , раніше не судимий, -

-
засуджений за ст. 289 ч.2 КК
України на п»ять років позбавлення волі без конфіскації майна
;

- за ст. 186 ч.2 КК України -на чотири
роки позбавлення волі.

На
підставі ст.. 70 КК України ОСОБА_1 призначено остаточне покарання -
п»ять років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст. 75 КК України на
строк три роки.

На підставі ст. 76 КК України
зобов»язано ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання, роботи, навчання ,
періодично з»являтись для реєстрації і
публічно попросити пробачення у потерпілого.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2- 2000 грн. - за завдану моральну шкоду.

В решті задоволення позовних вимог судом відмовлено .

Суд вирішив питання щодо речових
доказів по справі.

ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 22 травня 2007 року близько 12 год. , перебуваючи на
вул. Відінській, що в м. Рівне, погрожуючи

- 2 -

застосуванням насильства відносно
потерпілого ОСОБА_2, примусив останнього їхати в с.Колоденка Рівненського
району і області , де заволодів мотоциклом « Сузукі « вартістю 20 000 грн.,
телефоном « Нокіа-1101» вартістю 231 грн. 94 коп., мотошоломом вартістю 100 грн.

В поданій на вирок
суду апеляції прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій засудженого, покликається на м»якість призначеного покарання ОСОБА_1 Вважає, що суд прийшов до неправильного висновку, що ОСОБА_1
можливо виправити без відбування покарання. Просить вирок суду скасувати,
постановити новий вирок і призначити покарання ОСОБА_1 в межах санкції статей
186 ч.2, 289 ч.2 КК України ;

- потерпілий ОСОБА_2 покликається
на неповноту досудового і судового
слідства, неправильного призначення покарання із застосуванням ст.. 75 КК
України, оскільки не встановлено двох пом»якшуючих обставин, невірну кваліфікацію дій, безпідставність
незадоволення матеріальної шкоди. Просить вирок суду скасувати, а справу
направити на додаткове досудове слідство.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора про скасування вироку і призначення
покарання засудженому позбавлення волі, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку
злочинах грунтується на перевірених в судовому засіданні доказах, яким дана
повна і всебічна оцінка.

Сам засуджений
, як на досудовому слідстві так і
в суді винним себе визнав повністю і
ствердив, що він дійсно вчинив
незаконне заволодіння транспортом та майном ОСОБА_2 при
обставинах встановлених судом.

Його показання стверджуються об”єктивними даними по справі.

Зокрема показаннями потерпілого
ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ( а.с. 43 - 45 ) , даними протоколів
огляду місця події, майна, явки з каяттям ( а.с. 12-13, 20, 32-36, 38-40, 41-42 ), товарознавчої експертизи ( а.с. 74-78; 82-84
) та іншими доказами по справі.

Суд
правильно кваліфікував дії
ОСОБА_1 за ст.ст. 186 ч.2, 289 ч.2
КК України, оскільки доведено, що
ОСОБА_1 вчинив грабіж та незаконне
заволодіння транспортним засобом. Доказів вчинення розбійного нападу і
спричинення значної матеріальної шкоди потерпілому по
справі не встановлено. А тому твердження потерпілого про
перекваліфікацію дій ОСОБА_1- безпідставні.

- 3 -

При призначенні покарання
ОСОБА_1 суд врахував ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особу винного, який
за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, обставини, що
пом”якшують покарання , в тому
числі , його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, явки з
каяттям, і призначив йому покарання відповідно
до вимог ст. 65 КК України.

Обставин, що обтяжують
покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховано судом і думку
прокурора про призначення ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст.ст.
75, 76 КК України. І це покарання
є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов розглянутий у
відповідності до вимог чинного законодавства. Що стосується відмови в
задоволенні матеріальної шкоди ,то суд прийняв рішення правомірно, оскільки судом не встановлено
належних доказів для його задоволення. Крім того, суд критично оцінив надані потерпілим
ксерокопії довідок, які належним чином не завірені, у встановленому законом
порядку ( а.с. 151-152 ).

При таких обставинах
доводи прокурора про м»якість
призначеного покарання, як і потерпілого ОСОБА_2 про незаконність вироку
- безпідставні.

Колегія суддів вважає, що підстав
для скасування вироку суду не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів , -

У Х В
А Л И
Л А :

Вирок Рівненського районного
суду від 19 жовтня 2007 року
відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію прокурора та потерпілого - без задоволення .

Головуючий : підпис.

С
у д д і : підписи.

З оригіналом згідно
:
Ю.В. Матюха