Справа № 11-80 / 2008 р. Головуючий
у 1 інстанції: Чурупченко М.І.
ст. 289 ч.2 КК Укр. Доповідач: Кузюра М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого: судді Кузюри
М.М.,

суддів: Білоброва В.Д.,
Демченка О.В.

за участю прокурора Томилка
М.П.

засудженого: ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 та помічника прокурора Корюківського райну на вирок
Корюківського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець с. Забарівка Корюківського району
Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_1, освіта базова середня, не одружений,
не працюючий, раніше судимий: 20 листопада 2003 року Корюківським районним
судом за ст. ст. 185 ч.3, 104, 75 КК України до 3-х років позбавлення волі з
іспитовим строком на 1 рік; 28 лютого 2005 року Менським районним судом за ст.
ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений за
постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 08 листопада
2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 20 днів; 13
серпня 2007 року Менським районним судом за ст. 296 ч.2, 71 КК України до 2 років
1 місяця позбавлення волі, -

засуджений
за ст. 289 ч. 2 КК України до 5-ти років позбавлення волі без конфіскації
майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання у вигляді 2-х років 1-го місяця позбавлення волі за
вироком Менського районного суду від 13 серпня 2007 року більш суворим,
остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі
без конфіскації майна.

Застосовано до засудженого ОСОБА_1 ст. 70 ч. 4 КК України і в строк
остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, зараховано
покарання у вигляді позбавлення волі, відбуте з 13 серпня 2007 року за
попереднім вироком Менського районного суду від 13 серпня 2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «Автосервіс» м. Мена
Чернігівської області 180 грн. 00 коп. за проведення товарознавчих експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 491 грн. 05 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 836 грн. 60 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

ОСОБА_1 визнаний судом винним та засуджений за те, що:

- в ніч з 15 на 16 липня 2007 року в АДРЕСА_2, повторно, з метою
заволодіння транспортним засобом, прибув до гаражу, належного ОСОБА_2, де
зламавши вхідні двері, проник всередину гаражу та незаконно заволодів
мотоциклом марки «Мінськ», д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 440 грн., належним потерпілому
ОСОБА_2;

- в ніч з 22 на 23 липня 2007 року в
АДРЕСА_3, повторно, з метою заволодіння транспортним засобом, прибув до гаражу,
належного ОСОБА_3, де зламавши вхідні двері, проник всередину гаражу та
незаконно заволодів мотоциклом марки «ІЖ-Ю-5» д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 858
грн., належного потерпілому ОСОБА_3.

В апеляціях :

- засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити, пом'якшивши призначене
покарання. Не погоджується з вироком в частині стягнення з нього матеріальної
шкоди, ставлячи під сумнів результати товарознавчих експертиз та заперечуючи,
що вартість відновлювального ремонту перевищує вартість викраденого мотоцикла.
Вказує, що негативна характеристика на нього надана особою, з якою у нього
неприязні відносини. Також просить критично віднестись до показів потерпілого
ОСОБА_3, так як вони надані, на його думку, під тиском слідчого.

- помічник прокурора, не оспорюючи
доведеності вини та кваліфікацію дій засудженого, просить вирок суду
скасувати та постановивши новий, яким призначити засудженому ОСОБА_1 більш
суворе покарання. Свої вимоги аргументує тим, що вирок суду є занадто м'яким, оскільки ОСОБА_1
до цього був неодноразово засуджений. Також вказує на порушення судом норм
процесуального права, зокрема, суд в мотивувальній частині вироку вказав міру
покарання, що повинно бути вказано тільки в резолютивній частині.

В змінах до апеляції прокурор погоджується з вироком в частині остаточного
покарання, але просить вирок суду змінити та замість ст. 70 ч. 1 КК України, за
якою призначене остаточне покарання ОСОБА_1, застосувати правила ст. 70 ч. 4 КК
України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав змінену апеляцію та
просить її задовольнити, засудженого ОСОБА_1, який також просить змінити вирок
суду, пом'якшити призначене йому покарання та зменшити суму стягнень за
позовом, перевіривши матеріали кримінальної саправи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а
апеляція засудженого частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок
суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні
зазначеного у вироку злочину ґрунтується на сукупності досліджених у судовому
засіданні доказів, яким дана належна юридична оцінка. У відповідності з
встановленими судом фактичними обставинами події злочину правильно застосований
і матеріальний закон, що ніким не
оспорюється в апеляції.

Разом
з тим, колегія суддів вважає, що при призначенні засудженому ОСОБА_1 покарання, суд не дотримався загальних засад призначення
покарання, визначених ст. ст. 65 та 70 ч. 4 КК України, в зв'язку з чим допустився помилки при визначенні
остаточного покарання.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України за правилами, передбаченими
в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після
постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в
іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Раніше ОСОБА_1 був засуджений 13 серпня 2007 року за
вироком Менського районного суду Чернігівської області, а зазначеним вироком
він засуджений за злочини, скоєні ним в ніч на 16 липня та в ніч на 23 липня
2007 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

За таких обставин дії засудженого ОСОБА_1 остаточно
належить кваліфікувати лише за ст. 70 ч. 4 КК України, в зв'язку з чим вирок в
цій частині підлягає зміні, а апеляція прокурора задоволенню.

Доводи засудженого щодо неправильності задоволення
цивільного позову також є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як встановлено матеріалами кримінальної справи, і цього
не заперечує засуджений, він дійсно в ніч на 23 липня 2007 року викрав мотоцикл
марки „ІЖ -Ю-5” з боковим причепом та пізніше вказаний причеп від'єднав та здав
на металобрухт.

Згідно рапортів працівників Менського РВ УМВС Петрикея
О.М. та Милейка О.Л., які затримували ОСОБА_1, мотоцикл був технічно
несправний, але без визначення самих несправностей. Допитані як свідки
зазначені особи пояснили, що технічна несправність мотоцикла заключалась лише у
відсутності пального і ніхто з них не вказував на відсутність деталей та
агрегатів.

На зберігання зазначений мотоцикл передавався без
процесуального оформлення.

Висновком товарознавчого дослідження виявлена відсутність
на ньому акумулятора, 2-х показчиків поворотів, манометра, ободу переднього
колеса та замка запалення на загальну суму 278 грн. На думку колегії суддів
зазначена сума шкоди підлягає виключенню з позову, оскільки заподіяння такої
шкоди саме засудженим не доведена.

Засуджений ОСОБА_1 погоджувався в судовому засіданні з
позовом у частині вартості бокового причепа на суму 1 190 грн та відшкодування
вартості переоформлення мотоцикла в органах МРЕВ на суму 150 грн, і колегія
суддів вважає необхідним зменшити задоволення матеріального позову ОСОБА_3 та
задовольнити його в розмірі 1 340 грн. Позови про відшкодування моральної шкоди
засуджений не заперечує.

Призначене засудженому ОСОБА_1 покарання, з врахуванням
його особи та характеризуючих даних, є необхідним та достатнім для його
виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав до його
пом'якшення колегія суддів не вбачає, в зв'язку з чим апеляція засудженого
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 377 КПК України колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А :

Апеляцію помічника прокурора Корюківського району задовольнити, апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 29 листопада
2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку засудження ОСОБА_1 за сукупністю
злочинів на підставі ст. 70 ч. 1 КК України та застосування ст. 70 ч. 4 КК
України з зарахуванням покарання, відбутого за вироком Менського районного суду
від 13 серпня 2007 року.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, за сукупністю злочинів вважати ОСОБА_1 засудженим до
покарання у вигляді 5(п'яти) років позбавлення волі.

Зменшити розмір задоволеного цивільного позову на користь ОСОБА_3 та
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1
340 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В решті цей же вирок суду щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

СУДДІ:

БІЛОБРОВ В.Д. КУЗЮРА М.М. ДЕМЧЕНКО О.В.