У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Гошовської Т.В., Жука В.Г.

за участю прокурора

Гладкого О.Є.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 6 листопада 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи в
суді першої інстанції, на вирок Біляївського районного суду Одеської області
від 6 травня 2008 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

молдованина, громадянина України,

не судимого, -

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України на 2 роки обмеження волі без
позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням
з іспитовим строком 2 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 391 грн. судових витрат за проведення
експертизи.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 13 грудня
2007 року приблизно о 22 год. 40 хв., перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_1, напроти будинку АДРЕСА_1
не впорався з керуванням та виїхав на ліве узбіччя, де вчинив наїзд на насип
ґрунту, у результаті чого допустив перекидання автомобіля.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_2 отримала середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Своїм діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3, 2.9, 12.1,
12.3 Правил дорожнього
руху України, що перебуває у прямому причинному зв'язку з подією
дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, які настали.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

У касаційному поданні прокурор, не оскаржуючи доведеність винуватості ОСОБА_1 та правильність
кваліфікації його дій, порушує питання про скасування постановленого щодо нього
вироку у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та істотним
порушенням кримінально-процесуального закону. При цьому вказує, що суд, на
порушення вимог ст. 334 КПК України, своє рішення щодо призначення засудженому
покарання, у тому числі, щодо можливості застосування до нього ст. 75 КК
України не мотивував; не навів обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання
і даних про особу засудженого, які впливають на призначення покарання. Крім
того, суд не призначив ОСОБА_1 додаткового покарання у виді позбавлення права
керувати транспортними засобами і це рішення у вироку також не мотивував, хоча
з матеріалів справи вбачається, що під час учинення злочину засуджений керував
транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав касаційне
подання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи касаційного подання,
колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 334 КПК України, суди зобов'язані мотивувати
свої висновки щодо виду і міри покарання, яке слід призначити підсудному. При
цьому у кожному конкретному випадку суди
повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного
та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення
засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним
чином мотивоване.

Всупереч зазначених вимог закону, суд, мотивуючи призначення покарання
засудженому послався лише на те, що враховує тяжкість вчиненого та особу
винного, без зазначення, які саме дані про особу винного враховані судом.

Що стосується можливості звільнення засудженого від відбування покарання з
випробуванням та не призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права
керувати транспортними засобами, то це рішення суду взагалі у вироку не
мотивоване.

Крім того, всупереч вимог ч. 2 ст. 75 КК України, суд не поклав на
засудженого ніяких обов'язків.

За таких обставин, вирок суду не можна визнати законним і обґрунтованим, у
зв'язку із чим він підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий
розгляд, під час якого, у разі доведеності винуватості ОСОБА_1, призначити йому
покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України та належним чином
мотивувати у вироку прийняте рішення.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції задовольнити.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 6 травня 2008 року
щодо ОСОБА_1 с к а с у в а т и, а справу направити на новий судовий
розгляд у той же суд.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Пивовар В.Ф. Жук В.Г.