В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2015 Справа №607/1786/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0002331 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красівка Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_4 , 24 серпня 2014 року о 03 год. 30 хв., який працював водієм таксі фірми «Пілот» та який здійснював перевезення пасажирів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їхнього товариша на ім`я ОСОБА_10 від вул. Братів Гжицьких до вул. Лучаківського, що в м. Тернополі, та під час руху вулицею Замкова в м. Тернополі, виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_7 фізичного болю. Реалізуючи свій злочинний умисел, 24 серпня 2014 року о 03 год. 30 хв. ОСОБА_4 , який здійснював перевезення пасажирів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та їхнього товариша на ім`я ОСОБА_10 на автомобілі таксі фірми «Пілот», проїжджав по вул. Замковій в м. Тернополі поблизу готелю «Тернопіль», в той час коли словесний конфлікт між ним та ОСОБА_7 загострився, то він зупинив автомобіль таксі, вийшов на вулицю і відкривши задні двері автомобіля зі сторони де сидів ОСОБА_7 , умисно наніс йому один удар кулаком руки в обличчя, а саме в ділянку носа. Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 завдано фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України не визнав та показав, що в ніч з 23 на 24 серпня 2014 року, працюючи водієм на таксі фірми «Пілот», йому поступило замовлення із нічного клубу «Бомба». Прибувши на вказане замовлення до його автомобіля підійшло троє людей, а саме: дружина потерпілого, невідома дівчина із хлопцем іноземної національності, які сіли в автомобіль. Розвертаючи автомобіль до нього підійшло ще двоє невідомих хлопців, яким він повідомив, що п`ятьох осіб він ввезти не буде. Після цього, в його автомобілі продовжили рух: ОСОБА_9 , їх товариш іноземець та сів в автомобіль ОСОБА_7 . В процесі руху у нього виник словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_7 , оскільки останній скаржився на швидкість, з якою вони рухаються, погрожував йому подзвонити на базу фірми «Пілот» та поскаржитись на нього, як на водія таксі. Рухаючись по вул. Замкова, навпроти пологового будинку, що в м. Тернополі та будучи обуреним на поведінку потерпілого, який висловлювався в його сторону нецензурною лайкою, він зупинив автомобіль, вийшов з нього та відкрив задню дверку автомобіля, взяв за руку пасажира (потерпілого ОСОБА_7 ), який сидів позаду місця водія, потягнувши його, сказав, щоб той залишив автомобіль, не застосовуючи при цьому фізичного насильства. Пасажири цього не зробили, однак біля будинку обласної адміністрації пасажири самі вийшли із автомобіля таксі. Факт нанесення будь-яких ударів потерпілому ОСОБА_7 заперечує.

Цивільний позов ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_4 не визнав.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України доводиться показами потерпілого, свідків, а також оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду документами та висновком.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 23 серпня 2014 року він разом із дружиною та другом Фрідріхом відпочивали в розважальному закладі «Бомба», де він вживав пиво та інші алкогольні напої. 24 серпня 2014 року між 03 год. 00 хв. та 04 год. 00 хв. вони викликали таксі фірми «Пілот». За ними приїхав автомобіль марки «Шевроле Авео» темного кольору. Сівши у таксі, вони повідомили водію, що потрібно їхати на АДРЕСА_2 . Їдучи в таксі він зробивши зауваження та попросив водія їхати повільніше. На його прохання водій таксі почав поводити себе некоректно та виражатися нецензурною лексикою в його сторону. Через деякий час, водій різко зупинився на вул. Замковій в м. Тернополі, поряд із готелем «Тернопіль», вийшов із автомобіля, відчинив дверку автомобіля зі сторони якої сидів він та вдарив його кулаком руки у ніс, у зв`язку з чим він відчувши фізичну біль. Після цього, водій знову сів в автомобіль та почав їхати далі, проте вони попросили його зупинитися, що він і зробив. Свідками конфлікту були його дружина та друг ОСОБА_10 .

Після завдання йому удару його самопочуття погіршилося, в результаті чого він в подальшому 26 серпня 2014 року звертався у лікувальний заклад до лікарів терапевта та невропатолога. Заявлений ним цивільний позов підтримує. Матеріальна шкода полягає в тому, що він поніс витрати на лікування та в результаті протиправних дій обвинуваченого йому пошкоджено сорочку, моральна шкода полягає у порушенні сну, тривозі, приниженні його честь та гідність перед дружиною та знайомими.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показав, що 25 серпня 2014 року до нього зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що у нього напередодні у вечері виник конфлікт із водієм таксі, який в подальшому наніс йому удар в лице. Після чого, він разом із ОСОБА_13 поїхали до ОСОБА_14 , де побачили, що в останнього опухле обличчя в ділянці носа та очей. В ході розмови, ОСОБА_12 повідомив, що у нього із водієм таксі виник конфлікт через зауваження щодо його швидкої їзди, в результаті якого, водій таксі наніс ОСОБА_15 удар кулаком руки в ділянку обличчя.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показав, що 25 серпня 2014 року він разом із ОСОБА_11 поїхали до ОСОБА_7 ході розмови, ОСОБА_12 повідомив, що напередодні у нього із водієм таксі виник конфлікт через зауваження щодо його швидкої їзди, в результаті якого, водій таксі наніс ОСОБА_15 удар кулаком руки в ділянку обличчя. ОСОБА_15 скаржився на головну біль, запаморочення. Бачив обличчя ОСОБА_14 , яке було опухлим та бліде.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показав, що працює лікарем-невропатологом у МКЛ №3 в м. Тернополі. До нього звертався за лікарською допомогою ОСОБА_7 , однак точної дати звернення не пригадує. Він направив його в нейрохірургічний відділ лікарні. В ході розмови, ОСОБА_7 повідомив, що напередодні у нього із водієм таксі виник конфлікт, в результаті якого, водій таксі наніс йому удар кулаком руки в ділянку обличчя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що в ніч з 23 на 24 серпня 2014 року вона разом із чоловіком та другом ОСОБА_10 відпочивали в розважальному закладі «Бомба». Близько 03 год. 30 хв. вони викликали таксі фірми «Пілот». Сівши у таксі, її чоловік ОСОБА_15 із другом ОСОБА_10 сіли на заднє сидіння, таким чином що її чоловік знаходився позаду місця водія, а вона сіла на переднє пасажирське сидіння. Під час руху автомобіля ОСОБА_7 попросив водія таксі їхати повільніше. Водій почав поводити себе неадекватно, в подальшому зупинивши автомобіль, вийшов із нього та відчинив дверку автомобіля зі сторони де сидів її чоловік та вдарив його в обличчя. Після чого, водій знову сів у автомобіль та продовжив рух. Проте, будучи поблизу приміщення Обласної державної адміністрації, вона попросила водія зупинитися. Зупинившись, вони вийшли із салону автомобіля, а водій поїхав у невідомому напрямку. Крім цього, запевнила, що її чоловік в подальшому звертався за медичною допомогою, і що цей конфлікт повпливав на його моральний стан.

Оголошеним в судовому засіданні протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01 вересня 2014 року, відповідно до якого, ОСОБА_7 звернувся до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області про встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності водія таксі фірми «Пілот», автомобіль «Шевролле Авео» державний номерний знак НОМЕР_1 , позивний 118, який 24 серпня 2014 року близько 03 год. 30 хв. по вул. Замкова м. Тернополя, спричинив йому тілесні ушкодження.

Оголошеним в судовому засіданні висновком експерта № 1390 від 06 жовтня 2014 року, відповідно до якого, у записах в медичній карті №72 амбулаторного хворого та консультативному висновку лікаря спеціаліста, зроблених при огляді ОСОБА_7 26-27 серпня 2014 року лікарями загальної практики і невропатологом в поліклінічному відділенні Тернопільської міської комунальної лікарні №3, та 28 серпня 2014 року - лікарем нейрохірургом в обласній консультативній поліклініці комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня», відомостей щодо наявності у нього травматичних змін ділянки голови (синців, саден, ділянок обмеженого набряку м`яких тканин, крововиливів, ран, переломів тощо) немає. Виставлений ОСОБА_7 при зверненні за медичною допомогою діагноз закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку не може бути підданим судово-медичній експертній оцінці при визначенні виду та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки наведені лише одноразово у записі лікаря нейрохірурга такі неврологічні симптоми як ОСОБА_18 , горизонтальний ністагм, а також скарги на головний біль, запаморочення, нудоту, блювання, потьмарення свідомості («потемніння в очах») тремтіння повік і пальців рук, за відсутності даних його наступного клінічного спостереження та враховуючи наявність у нього захворювання - цукрового діабету, ускладненого ураженням нервової системи (цереброастенічний синдром і полінейропатія), не можуть слугувати достовірними ознаками такого виду закритої черепно-мозкової травми. Це узгоджується зі змістом п. 4.13. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду предмета від 30 жовтня 2014 року, відповідно до якого, предметом огляду являться медична карта № 72 амбулаторного хворого поліклінічного відділення Тернопільської міської комунальної лікарні №3 (ТМКЛ № 3) на ім`я ОСОБА_7 , 1988 року народження, на 101 арк. Під час огляду даної картки встановлено, що вона містить наступні записи: 26 серпня 2014 року скарги на головокружіння, загальну слабість, нудоту. В анамнезі травма голови. Об-но: AT 130/80 Ps 84... Шкіра блідо-рожева, чиста... Cor - діяльність ритмічна, тони приглушені. В легенях везикулярне дихання. Живіт м`який, не болючий. Діагноз: Забій (струс) головного мозку. Призначено огляд невропатолога 27 серпня 2014 року. Невролог. Скарги на головний біль, погане самопочуття, зі слів - з 23 на 24 серпня 2014 року побитий таксистом, була нудота, головний біль. В неврол. Стат. ч.м.н. б/о м`язевий тонус не змінений рси D=S. Пат. знаки, менінг с-мів нема Тремор повік пальців рук в позі Ромберга Ds: Зч.м - травма струс головного мозку. Інших відомостей щодо травмування ОСОБА_7 24 серпня 2014 року в медичній карті немає. Із попередніх записів у медичній карті відомо, що ОСОБА_7 з 1997 року спостерігався амбулаторно та неодноразово лікувався стаціонарно з приводу цукрового діабету. В одному із останніх записів у медичній карті до подій 24 серпня 2014 року відмічено, що ОСОБА_7 при огляді 03 липня 2013 року лікарем ендокринологом обласної консультативної поліклініки КЗТОР «ТУЛ» був виставлений такий діагноз: «Цукровий діабет І тип, важка форма в стадії медикаментозної компенсації. У консультативному висновку спеціаліста (28 серпня 2014 року) - лікаря нейрохірурга обласної консультативної поліклініки КЗТОР «ТУЛ» вказано: « ОСОБА_7 дата народження 04 вересня 1988 року. У пункті №5 - Скарги і об`єктивний огляд відмічено: Скарги на періодичний головний біль, нудоту, загальну слабкість, швидку втомлюваність. An. morbi: з слів хворого 24 серпня 2014 року отримав удар по голові від таксиста «Пілот» поблизу готелю «Тернопіль». Відмічає тривале потемніння в очах від удару, була рвота Об`єктивно: Свідомість 15 балів за ШКГ. Ps 80/хв., ритмічний AT 120/70... Дихання самостійне, адекватне. Зіниці D=S, фотореакція жвава. Рухи очей без обмежень. Установчий горизонтальний ністагм. Міміка симетрична. Бульбарних розладів немає. Парезів кінцівок немає. Менінгеальні знаки негативні. Симптом Марінеску-Радовичі позитивний двобічно. На Rtg черепа в 2х проекціях 28 серпня 2014 року - кістково-деструктивних змін не виявлено. Діагноз: Закрита черепно-мозкова травма (24 серпня 2014 року) Струс головного мозку. Рекомендовано: Лікування у невролога за місцем проживання «28» серпня 2014 року».

Оголошеним в судовому засіданні протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 вересня 2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_4 , як особу що 24 серпня 2014 року близько 03 год. 30 хв., перебуваючи по вул. Замковій в м. Тернополі, наніс її чоловікові ОСОБА_7 один удар кулаком в обличчя, а саме у ніс.

Оголошеним в судовому засіданні протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 вересня 2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 , як особу що 24 серпня 2014 року близько 03 год. 30 хв., перебуваючи по вул. Замковій в м. Тернополі, наніс йому один удар кулаком в обличчя, а саме у ніс.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що жодних ударів потерпілому ОСОБА_7 24 серпня 2014 року він не наносив, суд оцінює критично та до уваги не бере, оскільки вони спростовуються показами самого потерпілого ОСОБА_7 , показами свідка ОСОБА_9 , медичними документами на ім`я потерпілого, які узгоджуються між собою, а в сукупності із іншими доказами, здобутими під час судового розгляду, дають суду підстави зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Позицію обвинуваченого суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що він раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніхдітей, конкретні обставини справи. Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували покарання та підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді громадських робіт. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Приймаючи рішення про призначення покарання у виді громадських робіт, суд взяв до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є працевлаштованим, не має постійного джерела доходу, що виключає можливість призначення йому покарання у виді штрафу, ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину.

По справі є цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 702 (сімсот дві) гривні та моральної шкоди на суму 10000 (десять тисяч) гривень в користь потерпілого, який підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних міркувань.
Згідно ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 702 (сімсот дві) гривніпотерпілий обґрунтовує тим, що йому заподіяно фізичного болю, та для поновлення свого особистого немайнового права на життя він поніс витрати на придбання медикаментів, призначених для лікування здоров`я, у розмірі 432 грн. 00 коп., про що свідчить розрахунковий документ товарний чек. Крім цього, до суми матеріальної шкоди входить вартість сорочки, синього кольору, яку потерпілий придбав за 270 грн. 00 коп., та яка була забруднена кров`ю, в підтвердження чого надав суду фотознімок із мобільного телефону.

Зважаючи на вищевикладене, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 702 грн. підлягає до часткового задоволення відповідно до наданих доказів в межах заявлених вимог, оскільки на підтвердження факту спричинення потерпілому матеріальних збитків внаслідок протиправних дій обвинуваченого, суд вважає належними та допустимими доказами товарний чек про понесені витрати на лікування на загальну суму 432 грн. 00 коп. Щодо вартості сорочки потерпілого ОСОБА_7 на суму 270 грн. 00 коп., то розмір збитків в цій частині позову не підтверджується належними доказами, а доданий фотознімок не може слугувати доказом доведення обставини вартості сорочки потерпілого, а тому в цій частині вимог слід відмовити. У зв`язку з цим, суд прийшов до переконання, що із обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути 432 грн. завданої матеріальної шкоди.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує тривалість порушення прав потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідність вживати додаткових зусиль для відновлення своїх порушених прав, пережитий стрес, враховуючи майновий стан обвинуваченого, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 завданої моральної шкоди на суму 1000 (одна тисяча) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково, стягнувши із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 432 (чотириста тридцять дві) гривні завданої матеріальної шкоди та 1000 (одна тисяча) гривень завданої моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1