Справа № 495/658/15-к

ВИРОК
06.03.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноосібно судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгірне, Білгород-
Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, з неповною
середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою :
АДРЕСА_1 , раніше судимого.
В силу ст.89 КК України судимість погашена.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2014 року о 15:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на земельній ділянці на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з корисливих мотивів, направлених на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю уваги, скоїв крадіжку майна Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, а саме : 20 метрів чавунної труби водопровідної мережі діаметром 100 мм. від артезіанської свердловини «Поле» села Маразліївка, що перебуває на балансі Маразліївської сільської ради, чим спричинив матеріальний збиток Маразліївській сільській раді на загальну суму 600 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснив суду, що 16.08.2014 року, знаходячись на території Маразліївської сільської ради, викрав 20 метрів чавунної труби водопровідної мережі. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та розглянути справу відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, негативну характеристику, що скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, його щире каяття в скоєному, відсутність збитків, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість призначити покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і на підставі санкції даної статті призначити покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят ) годин громадських робіт.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Матеріали характерезуючі особистість засудженого ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/658/15-к.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду відповідно до вимог ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :