АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження: 11кп/791/190/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.190 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_2
суддів:ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі: за участю прокурора: ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 18 грудня 2014 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:
- 07.12.2004 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.189, ч.2 ст.187 КК України ; 28.10.2008 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.4 ст.296 КК України; 16.03.2009 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч.1 ст.309 КК України ; 23.04.2012 року Новокаховським міськрайонним судом Херсонської області за ст.395, ст.71 КК України ,
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 18 грудня 2014 року ОСОБА_7 засудженого за ч. 2 ст. 190 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховано з 10.11.2014 року, у строк покарання зараховано час затримання з 20.05.2014 року по 22.05.2014 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.
Вирішено питання щодо речових доказів та задоволено цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 27.02.2014 року близько 14.00 год., знаходячись біля квартири АДРЕСА_3 , за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_8 неправдивих відомостей про місце перебування та стан її сина ОСОБА_15 , в результаті чого переконав ОСОБА_8 передати йому грошові кошти в сумі 5000,00грн., привласнив їх собі та розпорядився ними на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 30.04.2014 року близько 03.00 год., знаходячись біля квартири АДРЕСА_4 , за попередньою змовою із невстановленою слідством особою умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_9 , неправдивих відомостей про місце перебування та стан її зятя ОСОБА_16 , в результаті чого переконав ОСОБА_9 передати йому грошові кошти в сумі 6000,00грн., привласнив їх собі та розпорядився ними на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму.
Він же, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, переслідуючи прямий корисливий умисел 08.05.2014 року в денну пору доби (точний час вчинення досудовим розслідування не встановлено), знаходячись у будинку АДРЕСА_5 , шляхом обману, який виразився у повідомленні неправдивих відомостей про місце перебування сина ОСОБА_10 , переконав потерпілу передати йому грошові кошти в сумі 6000,00грн., в результаті чого спричинив ОСОБА_10 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 10.05.2014 року близько 23.00 год., знаходячись біля квартири АДРЕСА_6 , за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_11 неправдивих відомостей про місце перебування та стан її сина, в результаті чого переконав ОСОБА_11 передати йому грошові кошти в сумі 4000,00грн. та 550 євро, що по курсу НБУ становить 8250,00грн., привласнив їх собі та розпорядився ними на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 12250,00грн.
Крім того, ОСОБА_7 17.05.2014 року близько 11.50 год., знаходячись біля будинку №187-а по вул. Перекопській в м. Херсоні, за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_12 неправдивих відомостей про місце перебування та стан його сина ОСОБА_15 , в результаті чого переконав ОСОБА_17 передати йому грошові кошти в сумі 1500 доларів США, що станом на 17.05.2014 становить 17632,79грн., привласнив їх собі та розпорядився ними на свій розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 17.05.2014 року близько 12.00 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_7 , за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_13 неправдивих відомостей про місце перебування та стан її онука ОСОБА_18 , в результаті чого переконав ОСОБА_13 передати грошові кошти в сумі 3000,00 грн., привласнив їх собі та розпорядився ними на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальний збиток на вказану суму.
Він же 20.05.2014 року о 12.00 год., знаходячись біля у будинку АДРЕСА_8 , за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману, який виразився у повідомленні ОСОБА_14 неправдивих відомостей про місце перебування та стан її сина ОСОБА_19 , в результаті чого переконав ОСОБА_14 передати йому грошові кошти в сумі 4000,00грн., привласнив їх собі та розпорядився ними на свій розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальний збиток на суму 4000,00грн.
Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок в частині призначеного йому покарання змінити , оскільки вважає його занадто суровим та зазначає, що суд не в повній мірі врахував визнання ним вини у вчиненні злочинів, щире каяття, повне визнання позовів.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , за яким його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 190 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вбачається, що призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних злочинів, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття , повне визнання вини і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З огляду на конкретні обставини провадження, кількість епізодів злочинної діяльності, даних про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, характеризується задовільно, раніше неодноразово притягувався для кримінальної відповідальності, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дотримався загальних засад призначення покарання та дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства.
Таке покарання на думку колегії суддів є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що призначене покарання є несправедливим через його суворість, як про те зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений, не вбачається.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд не в повній мірі врахував наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме сприяння слідству, щире каяття, повне визнання вини є необґрунтованими, оскільки, як вбачається, зазначені обставини суд першої інстанції врахував в сукупності з іншими обставинами та з урахуванням положень ст. 50, 65-66 КК України призначив покарання яке є нижчим максимальної межі визначеної санкцією статті кримінального закону, за якою кваліфіковані його дії.
Не вбачається підстав для застосування до обвинунуваченого і акту амністії .
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 вірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 , 419 КПК України колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 18 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Судді:( підписи)
копія вірна,
суддя ОСОБА_2