1Справа № 335/3047/15-к 1-кп/335/246/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевский районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Урай Тюменської області, громадянина України, українця, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02.03.2015 року, близько 14 години 30 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВМW-525», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », здійснював рух по проїжджій частині вул. Набережна магістраль, з боку моста Преображенського у напрямку вулиці Немировича Данченко у м. Запоріжжі.

В цей же час, у зустрічному водію ОСОБА_3 напрямку, здійснював рух учбовий автомобіль «СНЕVROLET-АVЕО», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням учня водія ОСОБА_6 з інструктором ОСОБА_4 .

В районі перехрестя вул. Набережна магістраль/вул. Тбіліська у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_3 , діючи у порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де сказано: п.10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», змінив напрямок руху керованого автомобіля вліво на зустрічну смугу для здійснення обгону, в результаті чого допустив занос та втрату контролю над керуванням транспортного засобу.

В результаті порушення вищевказаних вимог правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_3 , сталося зіткнення передньої правої бічної частини керованого ним автомобіля «BMW-525» з передньою частиною зустрічного учбового автомобіля «СНЕVROLET-АVЕО», під керуванням учня водія ОСОБА_6 та інструктора ОСОБА_4 .

Згідно висновку судової медичної експертизи № 819 від 04.03.2015 року, інструктору ОСОБА_4 в ході дорожньо-транспортної пригоди були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо суглобного перелому шиловидного відростку лівої променевої кістки з незначним зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. Також ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден в області правого ліктьового суглобу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судової медичної експертизи №831 від 13.03.2015 року, учню водію ОСОБА_6 в ході дорожньо-транспортної пригоди були спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани в області правого колінного суглобу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Також ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден в області правого стегна, синця в області лівого колінного суглобу, саден в області підборіддя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №123/15 від 11.03.2015 року, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «ВМW-525», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » на момент експертного дослідження знаходяться в працездатному стані, ходова частина - в непрацездатному. Відмова в ходовій частині вникла в момент ДТП або після нього.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №122/15 від 19.03.2015 року, на момент первинного контакту кут між повздовжніми осями транспортних засобів учасників пригоди складав 276.4°±10°. Автомобіль «СНЕVROLET AVEO» та «ВMW- 525» на момент зіткнення знаходились в русі. Мінімально можлива швидкість руху автомобіля «ВМW-525», погашена на ділянці виникнення слідів бокового юзу, становила не менше 53.7 км/год-58.9 км/год.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 125/15 від 18.03.2015 року, в

даній дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобілю «ВМW-525» ОСОБА_3 є невідповідність вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти зіткненню при виконанні ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України та мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль навіть до місця виїзду на зустрічну смугу.

Водій ОСОБА_6 не мала технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив, що 02.03.2015 року біля 15-00 год. він, керуючи автомобілем «ВМW-525», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з метою уникнення зіткнення з автомобілем, яким їхав перед ним, вимушений був пересікти подвійну суцільну лінію та виїхати на зустрічну смугу, а коли повертався на свою полосу руху, його автомобіль почало кидати юзом, внаслідок чого і сталася дорожньо-транспортна пригода. Зазначає, що він мав можливість уникнути зіткнення з автомобілем потерпілого, проте не зміг.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що 02.03.2014 року о 14 год. 30 хв. він, у якості інструктора, їхав на автомобілі «СНЕVROLET-АVЕО», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням учня водія ОСОБА_6 , по Набережній магістралі у напрямку до вул. Тюленіна. Назустріч їх автомобілю виїхав автомобіль «ВМW-525», під керуванням обвинуваченого. Зазначений автомобіль стало кидати юзом, що спричинило зіткнення з його автомобілем. Він намагався вжити заходів з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди, шляхом повороту руля праворуч, але уникнути зіткнення не зміг. Після зіткнення автомобілів обвинувачений викликав швидку допомогу, ОСОБА_6 забрали одразу до лікарні, а його після того, як приїхав слідчий.

Показання обвинуваченого та потерпілого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи показання обвинуваченого та потерпілого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, які закон відносить до злочину середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатричній лікарні та у наркологічному диспансері не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно не працевлаштований, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України в межах санкції даної статті у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, і з урахуванням думки прокурора і потерпілого, без позбавлення права керування транспортним засобом.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати ст. ст. 75, 76 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, оскільки зазначене покарання, на думку суду, цілком відповідає тяжкості та обставинам вчиненого злочину, особі обвинуваченого, що у сукупності на думку суду дає підстави вважати, що виправлення засудженого можливе без реального його відбуття.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За таких обставин, оскільки в матеріалах провадження містяться довідки про витрати на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню у сумі 2 209 грн. 68 коп., суд вважає необхідним стягнути на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на вказану суму.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 371, 374, 376, 377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, без позбавлення права керування транспортним засобом.

У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю на 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця мешкання і роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у сумі 2 209 (дві тисячі двісті дев`ять) грн. 68 коп.

Речові докази:
- автомобіль «BMW-525», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » - переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити ОСОБА_3 ;

- автомобіль «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 - переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 ;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1