Справа № 1 - 134/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2007р.
Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича
О.В.

при
секретарі Кулешник
С.М.

з участю
прокурора МарушіяА.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, не працюючого, не одруженого, студента першого курсу Інституту
підприємництва та перспективних технологій, військовозобов'язаного, раніше не
судимого,

за ч.1 ст. 186 КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_1. 19
грудня 2006р. близько 13
год. 00 хв. на території Стрийського аграрного коледжу, що
розташований на вул.Львівській в м.Стрию, відкрито заволодів належними
потерпілому ОСОБА_2 мобільним телефоном марки "Motorola V300"
вартістю 630 грн. та
стартовим пакетом «DJUICE» вартістю20 грн.,
що знаходився у телефоні.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. вину в інкримінованому йому злочинному діянні визнав,
ствердив наведені вище обставини, пояснив, що, проходячи з ОСОБА_3 по коридору
коледжу, зустріли потерпілого. ОСОБА_3 сказав потерпілому щоб він повернув йому 10 грн., які винен.
Потерпілий відмовився. ОСОБА_3 пішов дальше, а він та потерпілий вийшли на
вулицю, де він запитав у потерпілого чи є в нього на телефонному рахунку гроші
та попросив дати йому телефон. Потерпілий дав йому телефон. Він не повернувши
телефон, пішов. Потерпілий зловив його за рукав куртки, просив повернути
телефон. Він не реагував. Цього ж дня він віддав телефон ОСОБА_3 і сказав, щоб
повернув його потерпілому коли той поверне йому 10 грн. Ствердив, що ОСОБА_3 не просив його забирати в
потерпілого телефон і домовленості про це з ОСОБА_3 в нього не було.
У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Окрім особистого визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому
злочину доведена:

·
показами потерпілого ОСОБА_2, який в судовому засіданні
ствердив, що 19.12.2006р. в приміщенні коледжу зустрів підсудного та ОСОБА_3 Останній сказав
дати йому 10 грн. Він
відмовився, оскільки ОСОБА_3 грошей не винен. Вони втрьох вийшли на вулицю.
ОСОБА_3 кудись пішов. Підсудний запитав чи є в нього на рахунку у телефоні
гроші, попросив дати йому подивитися на телефон. Коли він дав йому телефон,
підсудний, забравши телефон, пішов. Він намагався відібрати телефон, кричав
йому, щоб той повернув. Однак, підсудний не реагував. Претензій до підсудного
не матиме, якщо телефон йому повернуть;

·
показами свідка ОСОБА_3, який в судовому засіданні ствердив, що, проходячи разом з
підсудним по коридору у приміщенні коледжу, зустріли потерпілого, якого він
попросив повернути йому 10
грн. Потерпілий відмовився. Він пішов дальше, а підсудний залишився з
потерпілим. Цього ж дня підсудний приніс і віддав йому мобільний телефон,
сказавши, що це телефон потерпілого і щоб він повернув його потерпілому, коли
той

2

поверне 10 грн. Він не
просив підсудного забирати у потерпілого телефон і жодної домовленості про це у
нього з підсудним не було. Телефон не повернув. Через декілька днів працівники
міліції вилучили телефон, який знаходився в нього вдома;

- показами свідка ОСОБА_4, яка ствердила, що бачила у сина
мобільний телефон. На

її запитання - звідки
телефон, син сказав, що взяв у хлопця покористуватися. Вона сказала

йому щоб негайно повернув. 22.12.2006р. прийшли працівники міліції і
вилучили цей

телефон та сім-карту до нього ;

протоколом добровільної видачі від
22.12.2006р., згідно якого
ОСОБА_4 добровільно видала мобільний телефон марки "Motorola V300" та сім-карту до
нього;

- довідкою оцінки зазначеного телефону, згідно якої його
вартість з врахуванням 10%

зносу станом на 19.12.2006р. становить 630 грн., вартість стартового пакету «DJUICE» -

20 грн.

Отже, наведеним доказами, що об'єктивно доповнюють одні одних та не
викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, стверджена вина підсудного
ОСОБА_1 у відкритому викраденні (грабежі) належного потерпілому ОСОБА_2 майна
на суму 630 грн.
Тому у суду є всі підстави кваліфікувати дії підсудного за ч.1
ст. 186 КК
України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, його наслідки та особу підсудного, який посередньо
характеризуються за місцем проживання та навчання.

Обставиною, що
пом'якшує підсудному покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують підсудному покарання, суд не вбачає, тому,
враховуючи те, що підсудний вперше притягується до кримінальної
відповідальності, є особою молодого віку, студентом, навчається у ВУЗІ на
платному відділенні, тому вважає можливим обрати йому покарання у вигляді
штрафу із застосуванням ст.69 КК України.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.186 КК України і призначити йому
покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
підписку про невиїзд.

Речові докази: мобільний телефон марки "Motorola V300"
та стартовий пакет «DJUICE» - повернути
потерпілому ОСОБА_2

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області
протягом 15 діб з
часу його проголошення.