АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/996/2012 Номер провадження 11/1690/996/2012Головуючий у 1-й інстанції Дядечко Іван Іванович Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України С.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Денисенко Л.М. Суддів: Давиденка Е.В., Юренко Л.А з участю прокурора: Расюк В.В. засудженого: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією прокурора прокуратури м. Кременчука Полтавської області з внесеними доповненнями на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 вересня 2012 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, неодружений, раніше судимий:

*11 жовтня 2002 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.. 45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

*27 жовтня 2004 року вироком Автозаводського районного суду Полтавської області за_ч.2 ст.185, ч.2 ст.263 КК України, ст.хт. 70, 71 КК України на 3 роки позбавлення волі. 26 жовтня 2007 року звільнений по відбуттю покарання;

*05 квітня 2011 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч.З ст.187 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. 23 квітня 2012 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області звільнений від відбування покарання по кінцю іспитового строку,

-засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст..ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 2 роки та покладні обов'язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2500 грн. завданої матеріальної шкоди.

Вирішено питання речових доказів.

За вироком суду засуджений визнаний винним у вчиненні злочину за наступних обставин:

28 травня 2012 року близько 15 год., ОСОБА_2 повторно, знаходячись в під'їзді будинку №16 по вул.. Гагаріна в місті Кременчуці Полтавської області таємно викрав майно ОСОБА_3, а саме золоту каблучку 585-ї проби вартістю 2520 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

В апеляції з внесеними доповненнями прокурора зазначається про невідповідність призначеного засудженому покарання тяжкості вчиненого злочину та даним про його особу, в результаті необґрунтованості застосування судом положень ст.. 75 КК України, ставить питання про скасування вироку суду і постановлення нового вироку, за яким уточнити мотивувальну частину вироку і визначити, що дії засудженого слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та призначити ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Заслухав доповідача, думку прокурора на підтримання апеляції, пояснення ОСОБА_2 про обґрунтованість вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Винуватість засудженого ОСОБА_2 у таємному викрадені чужого майна повторно підтверджується зібраними у справі доказами, які в судовому засіданні не досліджувалися у відповідності до вимог ст.. 299 КПК України.

На досудовому слідстві і в суді свою вину у вчиненому злочині ОСОБА_2 визнав повністю.

Його дії правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст.185 КК України і в апеляції кваліфікація також не оскаржується.

В той же час, необхідно уточнити мотивувальну частину вироку і визначити, що дії засудженого слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поскільки в мотивувальній частині вироку

суду першої інстанції помилково зазначив, що дії ОСОБА_2 кваліфікуються, як відкрите викрадення чужого майна.

Міра покарання обрана йому з урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпечності скоєного злочину, даним про особу засудженого, обставинами пом'якшуючим відповідальність.

Отже, підстав для скасування вироку не вбачається.

Керуючись ст..ст. 365, 366 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію з внесеними доповненнями прокурора прокуратури м. Кременчука Полтавської області частково задовольнити.

Уточнити мотивувальну частину вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 вересня 2012 року стосовно ОСОБА_2 і визначити, що його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1

ОСОБА_4

ОСОБА_5А