В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2013 Справа №607/17745/13-к Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого судді
Делікатної Л.В.

за участю секретаря
Бєлоусової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Тернополі
матеріали кримінального провадження №
0003480 за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Комарівка, Любашівського району
Одеської області, громадянина України,
з середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, студента 1 курсу
Тернопільського центру
професійно-технічної освіти №?1,
проживаючого за адресою АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст.
185 КК України, за участю сторін
кримінального провадження: прокурора
Гавіловського Ю.В., обвинуваченого
ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

В період з січня по лютий 2013 року у
ОСОБА_1, який перебував в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що по вул. Живова в м.
Тернополі, виник злочинний намір,
направлений на таємне викрадення
чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір,
ОСОБА_1, в період з січня по лютий 2013
року, перебуваючи в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що по вул. Живова в м.
Тернополі, переконавшись, що за ним
ніхто не спостерігає та його дії не
будуть помічені сторонніми особами,
таємно із корисливих мотивів, викрав з
вітрини вказаного магазину мобільний
телефон торгової марки «Nokia-3110C»,
вартістю 120 гривень.

Із викраденим майном, ОСОБА_1 з місця
вчинення кримінального правопорушення
втік, чим спричинив ОСОБА_3 матеріальну
шкоду на суму 120 гривень.

Крім того, в липні 2012 року, у ОСОБА_1,
який перебував на вул. Енергетична в м.
Тернополі, виник злочинний намір,
направлений на таємне викрадення
чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір,
ОСОБА_1, у липні 2012 року, перебуваючи по
вул. Енергетична в м. Тернополі,
переконавшись, що за ним ніхто не
спостерігає та його дії не будуть
помічені сторонніми особами, повторно,
таємно із корисливих мотивів, викрав
велосипед, вартістю 170 гривень, який
належить ОСОБА_5

Із викраденим майном ОСОБА_1 з місця
вчинення кримінального правопорушення
втік, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну
шкоду на суму 170 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
інкримінованих йому кримінальних
правопорушень визнав повністю та
показав, що в період часу з січня по
лютий 2013 року, він допомагав у магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_2», який знаходиться на
центральному ринку м. Тернополя.

Під час цього, коли він знаходився в
даному магазині, йому сподобався
мобільний телефон марки «Нокіа - 3110 С»,
який знаходився на вітрині магазину.
Після того, коли в магазині нікого не
було, він вирішив взяти мобільний
телефон «Нокіа - 3110 С», щоб
передзвонити, після чого поклав його
собі в ліву кишеню своєї куртки, та по
закінченню робочого дня пішов до місця
свого проживання, де в подальшому
зберігав викрадений телефон.

В кінці лютого 2013 року, даний мобільний
телефон він подарував своїй знайомі
ОСОБА_6, яка проживає в с. Добреполе
Бучацького р-ну Тернопільської
області.

В середині липня 2012 року, він проходив
по вул. Енергетична м. Тернополя, та
біля одного із будинків приватного
сектору, якого саме пригадати не може,
побачив спортивний велосипед, який
знаходився на вулиці біля забору та на
колодку зачинений не був. Тоді, він
підійшов до вказаного велосипеда,
поглянув чи за ним ніхто не спостерігає
і викрав його, поїхавши ним на масив
«Дружба» в м. Тернополі. Приїхавши на
АДРЕСА_2, де він на той час проживав,
знайшов там банку, в якій знаходилось
трішки білої фарби та покрасив даний
велосипед в білий колір, щоб в
подальшому його не можливо було
розпізнати. Після того, даний велосипед
він зберігав в гуртожитку по АДРЕСА_2, в
ванні кімнаті, та час від часу їздив ним
вулицями м. Тернополя.

У вересні 2013 року, він переїхав
проживати в гуртожиток по АДРЕСА_1,
оскільки поступив на навчання в ТЦПТУ
м. Тернополя, та даний велосипед почав
зберігати на першому поверсі
гуртожитку біля вахтера.

08 вересня 2013 року, він їздив на
велосипеді вулицями м. Тернополя, та
близько 01 год. 30 хв., проїжджаючи по вул.
Б. Хмельницького м. Тернополя до нього
підійшов невідомий чоловік, показав
службове посвідчення працівника
міліції та попросив його пройти в ОВС
для дачі пояснень по суті.

У вчиненому обвинувачений ОСОБА_1 щиро
розкаюється та просить суд, суворо його
не карати та не позбавляти волі, обіцяє
в подальшому кримінальних
правопорушень не вчиняти.

Крім власного визнання вини,
обвинувачений ОСОБА_1 повністю
погодився зі всіма доказами по справі,
що були зібрані під час досудового
розслідування і підтверджували його
винуватість у вчиненні кримінального
правопорушення, згідно повідомлення
про підозру та обвинувального акта,
відмовившись від їх дослідження під
час судового розгляду.

З'ясувавши думку учасників судового
провадження про визначення обсягу
доказів, що підлягають дослідженню, та
порядку їх дослідження, суд визнає
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються,
з'ясувавши правильність розуміння
обвинуваченим зміст цих обставин, чи
немає сумнівів у добровільності його
позиції, а також роз'яснивши йому, що у
такому випадку він буде позбавлений
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши
вищевказані обставини та докази, суд,
приходить до переконання про
доведеність вини обвинуваченого
ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних
правопорушень та вважає, що органами
досудового розслідування його дії
кваліфіковано вірно:

- за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне
викрадення чужого майна (крадіжка).

- за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинена повторно.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_1, суд, відповідно
до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує
ступінь тяжкості вчинених
кримінальних правопорушень, особу
винного, зокрема його молодий вік, те,
що він є сиротою з дитинства, конкретні
обставини справи, обставини, які
пом'якшують покарання, а саме: визнання
ним своєї вини, щире каяття у вчиненому,
активне сприяння розкриттю
кримінального правопорушення,
відшкодування шкоди завданої
кримінальним правопорушенням.
Обставин, які б обтяжували покарання,
суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд, прийшов
до переконання, що виправлення та
перевиховання обвинуваченого ОСОБА_1
можливі без його ізоляції від
суспільства, а тому йому слід
призначити покарання в межах санкції
статей обвинувачення у виді
позбавлення волі, із застосуванням ст.
75 КК України, звільнивши
обвинуваченого від відбування
покарання з випробуванням, встановивши
йому іспитовий строк.

Приймаючи рішення про звільнення
обвинуваченого ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням, з
встановленням йому іспитового строку,
у порядку визначеному ст. 75 КК України,
суд, взяв до уваги те, що обвинувачений
повністю визнав свою вину, розкаявшись
у вчиненому, сприяв розкриттю злочину.

Водночас, суд, вважає, що з метою
забезпечення належної поведінки
обвинуваченого ОСОБА_1 в період дії
іспитового строку, відповідно до ст. 76
КК України, на нього слід покласти
обов'язок: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

По справі є процесуальні витрати за
проведення судово-товарознавчих
експертиз №6-356/13 від 19.09.2013 року в
розмірі 342 грн. 30 коп. (триста сорок дві
гривні 30 копійок) та № 6-358/13 від 18.09.2013
року в розмірі 342 грн. 30 коп. (триста
сорок дві гривні 30 копійок), на загальну
суму 684 грн. 60 коп. (шістсот вісімдесят
чотири гривні 60 копійок), які суд
вважає, слід стягнути з обвинуваченого
ОСОБА_1 в користь держави (УК у м.
ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р
0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській
області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у
вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1
(одного) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1
(одного) року 6 (шести) місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, призначити
ОСОБА_1 остаточне покарання шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, у виді позбавлення волі
строком на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням, встановивши йому 1 (один)
рік іспитового строку.

Зобов'язати ОСОБА_1, відповідно до ст. 76
КК України, в період дії іспитового
строку не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави (УК
у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р
0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській
області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726),
процесуальні витрати за проведення
судово-товарознавчих експертиз №6-356/13
від 19.09.2013 року в розмірі 342 грн. 30 коп.
(триста сорок дві гривні 30 копійок) та №
6-358/13 від 18.09.2013 року в розмірі 342 грн. 30
коп. (триста сорок дві гривні 30 копійок),
на загальну суму 684 грн. 60 коп. (шістсот
вісімдесят чотири гривні 60 копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області, шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено
КПК України, набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після прийняття
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку. Обвинуваченому та
прокурору копія вироку вручається
негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не
був присутнім в судовому засіданні,
копія судового рішення надсилається не
пізніше наступного дня після
ухвалення.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна