Номер справи: 1 - 80
Категорія справ: 68
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2008 року Маневицький районний суд Волинської
області в складі: головуючого - судді Покидюка
М.В.

при секретарі Каращук
В.С.

з участю прокурора Веніславського С.В.

захисника ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у смт. Маневичі кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, не
одруженого, відбуває покарання у ВК - 42 смт. Маневичі Волинської області,
раніше судимого: 30 грудня 2005 року Шепетівським міськрайонним судом
Хмельницької області за ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345, ст.
70 КК України на 5 років позбавлення волі, покарання не відбув;

. 2
березня 2007 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч. 3, ст.
15 ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України на
п`ять років два місяці позбавлення волі, станом на час обрання запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту, тобто на 23 липня 2008 року, в місцях
позбавлення волі відбув календарних 3 роки 4 місяця 9 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України,
суд,-

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2., будучи
засудженим за вчинення тяжкого злочину і відбуваючи покарання в місцях
позбавлення волі - виправно-трудовій колонії № 42 смт. Маневичі Волинської
області знову вчинив навмисний злочин. Він проявив себе як злісний порушник
встановленого режиму утримання та трудової дисципліни, за що неодноразово
піддавався дисциплінарним стягненням: 13 грудня 2007 року йому було оголошено
догану за порушення форми одягу; 31 грудня 2007 року він був поміщений в ДІЗО
терміном на 10 діб за самовільну зміну спального місця; 11 січня 2008 року йому
було оголошено догану за встановлення міжкамерного зв”язку цього ж дня йому
було оголошено сувору догану за повторне порушення міжкамерного зв”язку; 1
лютого 2008 року за систематичну непокору законним вимогам представників
адміністрації установи, яка виразилась у відмові безпричинно вийти на роботу і
приступати до її виконання, при цьому, будучи забезпеченим всім необхідним
інвентарем та сировиною в повному об'ємі, підсудний ОСОБА_2. був переведений в
приміщення камерного типу терміном на три місяці.

Із неодноразово проведених бесід
виховного характеру, а також прийнятих мір дисциплінарного реагування,
засуджений ОСОБА_2. належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення
вперто не бажав ставати. Так, за грубе порушення режиму утримання, при
перебуванні в ПКТ під час обшуку у ОСОБА_2. 1 лютого 2008 року були виявлені
заборонені для зберігання предмети - грошові кошти, за що адміністрацією
установи йому було оголошено сувору догану. Після відбуття стягнення у вигляді
переведення в приміщення камерного типу він знову продовжував порушувати режим
утримання та трудову дисципліну, за що знову піддавався дисциплінарним
стягненням. 10 травня 2008 року ОСОБА_2. самовільно змінив своє спальне місце і
на вимогу начальника відділення перейти на закріплене за ним спальне місце
відмовився в категоричній формі, за що 15 травня 2008 року йому було оголошено
сувору догану. За злісну непокору вимоги начальника відділення вийти на роботу,
що мало місце 12 травня 2008 року, будучи при цьому забезпеченим всім
необхідним інвентарем та спецодягом ОСОБА_2. до роботи не приступив, за що 15
травня 2008 року його було поміщено в ДІЗО терміном на 15 діб. 15 травня 2008
року підсудний самовільно змінив спальне місця та не виконав вимогу начальника
відділення перейти на своє спальне місце, за що йому 23 травня 2008 року було
оголошено догану. За злісну непокору вимозі начальника відділення вийти на
роботу, будучи при цьому забезпеченим
всім необхідним, 8 липня 2008 року його було поміщено в ДІЗО терміном на 15
діб.

Підсудний ОСОБА_2. своєї вини в
інкримінованому йому злочині не визнав і в судовому засіданні, як і під час
досудового слідства, покази давати відмовився.

Хоча підсудний ОСОБА_2. своєї вини в
пред”явленому йому обвинуваченні не визнав, його вина в інкримінованому йому
злочині підтверджується іншими доказами зібраними та дослідженими в судовому
засіданні.

Показами свідка ОСОБА_3., начальника
відділення СПС № 3 Маневицької ВК № 42,
який показав, що в квітні 2006 року у відділення поступив ОСОБА_2. з СІЗО м.
Хмельницька, з яким він провів бесіду, ознайомив з правилами перебування в
установі, з його правами та обов”язками. Відразу ОСОБА_2. значних порушень не
допускав, але поступово він почав допускати порушення режиму утримання та
трудової дисципліни. Перебуваючи в бригаді № 31, яка закріплена за цехом № 1,
що спеціалізується на обробці деревини, засуджений ОСОБА_2. на роботу почав
виходити лише тоді, коли забажає. Аргументував відмову від роботи своїм станом
здоров”я, хоча під час оглядів у нього будь-яких серйозних хвороб, які перешкоджали
б працювати не виявляли. Він відмовляється навіть від виконання робіт по
прибиранню цеха, по благоустрою установи, що не потребують використання значної
сили і не є важкою працею, хоча при цьому займався фізичною культурою, а саме
за допомогою різних речей виготовляв гирі і підіймав їх. Про дані порушення
режиму утримання йому, ОСОБА_3, неодноразово доповідав усно і письмово майстер
цеху ОСОБА_4., однак на його вимоги ОСОБА_2. не реагував. Коли він, свідок,
повернувся на роботу після лікування, то дізнався, що засуджений
ОСОБА_2.продовжував допускати порушення режиму утримання, а саме: порушував
форму одягу, самовільно міняв своє спальне місце і на вимоги виконуючих
обов”язки начальника відділення не реагував. За допущені порушення, йому були
оголошені догана та 10 діб ДІЗО. Під час перебування в ДІЗО встановив
міжкамерний зв”язок з іншими засудженими, а під час проведення обшуку в нього
були виявлені заборонені для зберігання в ДІЗО предмети. За систематичні
порушення режиму утримання підсудному 11 січня 2008 року було оголошено сувору
догану, 1 лютого 2008 року у приміщенні камерного типу, де він відбував
стягнення, під час проведеного повного обшуку у ОСОБА_2. були вилучені грошові
кошти, за що на нього знову було накладено дисциплінарне стягнення.

В якості свідків: старший інспектор
ВСПС ОСОБА_5., молодший інспектор ВНБ ОСОБА_8, старший майстр цеху ОСОБА_4.,
начальник відділення СПС № 8 Маневицької ВК № 42 ОСОБА_6., начальник відділення
СПС ОСОБА_7. в судовому засіданні охарактеризували підсудного ОСОБА_2. як
злісного порушника режиму утримання і трудової дисципліни. Вони підтвердили, що
він безпричинно відмовлявся виходити на роботу і її виконувати. Вважають, що по стану здоров”я він міг
виконувати роботу, був забезпечений всім необхідним і умови для роботи в цеху є
належними, які відповідають всім нормам. Протягом всього перебування в
установі, ОСОБА_2. систематично проявляв непокору законним вимогам
адміністрації установи, неодноразово йому оголошувались догани і він поміщався
в ДІЗО та ПКТ. Після виходу із приміщення камерного типу ОСОБА_2. продовжував
порушувати режим утримання, трудову дисципліну, за що знову неодноразово
піддавався дисциплінарним стягнення і проявив себе злісним порушником. Своєю
поведінкою засуджений подає негативний приклад іншим засудженим відділення,
перевихованню не піддається, на вимоги не реагує.

Про те, що по стану здоров”я
підсудний ОСОБА_2. міг виконувати роботу, яка йому надавалась адміністрацією
установи, в тому числі і по благоустрою установи, підтвердив в судовому
засіданні в якості свідка начальник медичної служби установи ОСОБА_9. Він
показав, що виявлені у підсудного хвороби не є перешкодою для виконання,
наданої йому роботи, а тому відмова його від її виконання є безпідставною.

Об”єктивність показань даного свідка
підтверджується, дослідженою судом довідкою про надання медичної допомоги, яка
видана Маневицькою ВК - 42, про те, що стан здоров”я ОСОБА_2. задовільний.

Наведеними доказами спростовуються
доводи підсудного ОСОБА_2. про те, що по стану здоров”я він не міг виконувати
роботу і свідчать про нього як злісного порушника режиму утримання, який
безпричинно відмовлявся виконувати вказану роботу.

Вина підсудного ОСОБА_2. в інкримінованому йому злочині
доведена іншими доказами зібраними та дослідженими в судовому засіданні.

Зокрема, довідкою про заохочення та
стягнення засудженого ОСОБА_2. (а. с. 136), в якій зазначено, що за час
відбуття покарання підсудний мав лише стягнення і жодного заохочення; медичною
довідкою Маневицької ВК-42 про те, що засуджений ОСОБА_2. здоровий та
працездатний (а.с.140); довідкою Маневицької ВК-42
про те, що ОСОБА_2. в період з 1 січня 2008 року по 13 червня 2008 року на
підприємстві Маневицької ВК-42 не працював (а.с. 139); протоколом виїмки
від 9.07.2008 року, під час проведення якої в Маневицькій ВК-42 були вилучені
матеріали з особової справи засудженого ОСОБА_2. які підтверджують вину
останнього (а.с.35 ); постановою начальника Маневицької ВК-42 від 31.12.2007
року про поміщення засудженого ОСОБА_2.
в ДІЗО терміном на 10 діб за злісну непокору вимогам працівників адміністрації,
а саме відмову від виконання вимоги зайняти відведене для нього спальне місце
(а.с.39 ); постановою в.о. начальника Маневицької ВК-42 від 11.01.2008 року про
оголошення засудженому ОСОБА_2. догани (а.с. 52); постановою начальника
Маневицької ВК-42 від 11.02.2008 року про оголошення засудженому ОСОБА_2.
суворої догани (а.с. 60); постановою начальника Маневицької ВК-42 від 1.02.2008
року про переведення засудженого ОСОБА_2. в ПКТ строком на 3 місяці (а.с.70 );
постановою начальника Маневицької ВК-42 від 15.05.2008 року про оголошення
засудженому ОСОБА_2. суворої догани (а.с. 85); постановою в.о. заступника
начальника Маневицької ВК-42 від 23.05.2008 року про оголошення засудженому
ОСОБА_2. догани (а.с. 90); постановою начальника Маневицької ВК-42 від
15.05.2008 року про поміщення засудженого ОСОБА_2. в ДІЗО терміном на 15 діб за
вчинення систематичної непокори представникам адміністрації установи та
невиконання вимоги приступати до роботи (а.с. 95 ); постановою начальника
Маневицької ВК-42 від 8.07.2008 року про поміщення засудженого ОСОБА_2. в ДІЗО
терміном на 15 діб за вчинення систематичної непокори представникам
адміністрації установи та невиконання вимоги приступати до роботи (а.с. 105 );
іншими матеріалами справи (постановами про стягнення, рапортами, довiдками та
актами посадових осiб ВК-42,
поясненнями, лiкарськими довiдками про
стан здоров`я ОСОБА_2.(а.с. 36-38,40-46, 48-51,
53-59, 61-69, 71-84, 86-89, 91-94, 96-104, 106-112).

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд вважає, що підсудний ОСОБА_2. вчинив злочин,
передбачений ст. 391 КК України, оскільки відбуваючи покарання в місцях
позбавлення волі, будучи засудженим за тяжкий злочин, порушив вимоги режиму
відбуття покарання, за що протягом одного року піддавався стягненню у вигляді
переведення до приміщення камерного типу і продовжував після цього вчиняти
злісну непокору законним вимогам адміністрації установи.

При призначенні покарання, суд враховує, що підсудний
ОСОБА_2. вчинив злочин, що відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Разом з тим, суд приймає до уваги
дані про особу підсудного ОСОБА_2., а саме: негативну характеристику, вчинення
злочину особою в місцях позбавлення волі, що свідчить про її вперте небажання
стати на шлях виправлення та перевиховання.

При відсутності обставин справи, що
пом'якшують покарання підсудного, як обтяжуючу покарання обставину суд
відносить рецидив злочинів.

Виходячи із наведеного суд вважає,
що виправлення підсудного ОСОБА_2. та запобігання вчиненню злочинів як самим
підсудним так і іншими особами можливе лише шляхом обрання йому покарання у
виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до
кримінальної відповідальності, з відбуттям покарання у кримінально - виконавчій
установі.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України,
суд,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 391 КК України, призначивши покарання - 2 (два) роки 6
місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України
за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним
вироком, частково - 1 рік 6 місяців невідбутого покарання за вироком
Кузнецовського міського суду Рівненської області від 2 березня 2007 року і остаточно
визначити до відбуття ОСОБА_2. 4 (чотири) роки позбавлення волі з поміщенням
його на даний строк до кримінально-виконавчої установи.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_2. до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_2.
рахувати з моменту обрання запобіжного заходу тримання під вартою - з 23 липня
2008 року.

На вирок може бути подана апеляція
до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом
15 діб з моменту його проголошення, засудженим з моменту отримання копії цього
вироку.

Суддя: