У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді

Кравченка К.Т.

суддів

Жука В.Г., Шевченко Т.В.

розглянула у судовому засіданні 6
грудня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19
березня 2007 року щодо ОСОБА_2.

Вироком
суду

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя м. Часов Яр

Донецької області, судимості не має,

засуджено за ч.2 ст.121 КК України на сім років позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у солідарному порядку на
користь:

- ОСОБА_6 не
відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. та матеріальної - 375 грн. 60 коп.;

- Артемівської ЦРЛ 362 грн. 14 коп. витрат на лікування
потерпілого.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, судове
рішення щодо яких не оскаржується.

Як визнав суд, ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно о 17 годині, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_8, який не досяг віку з якого настає кримінальна
відповідальність, перебуваючи у стані алкогольного сп´яніння, в квартирі АДРЕСА_1, а пізніше біля приміщення аптеки на вул.
Артема у м. Часов Яр, на грунті
особистих неприязних стосунків, умисно завдали ОСОБА_9 чисельні удари руками та
ногами у голову та інші частини тіла, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, від
яких потерпілий помер.

В апеляційній інстанції вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької
області від 19 березня 2007 року щодо ОСОБА_2 та інших не переглядався.

У
касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 просить
перекваліфікувати його злочинні дії з ч.2 ст.121 на ст.126 КК України, оскільки ОСОБА_2 завдав
лише один удар в голову потерпілому, який, на думку захисника, не міг бути
причиною смерті потерпілого. Крім того, захисник вважає, що судом допущено
порушення кримінально-процесуального закону під час оскарження судового рішення
до апеляційної інстанції.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги
захисника, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Висновок суду першої інстанції, щодо доведеності винності ОСОБА_2 у вчиненні злочину за
обставин вказаних у вироку, стверджується сукупністю зібраних та перевірених
судом доказів, є правильним і у касаційній скарзі не оспорюється.

Посилання захисника на те, що особисто ОСОБА_2 не завдавав потерпілому
ударів від яких могла наступити смерть ОСОБА_9, а тому захисник вважає, що його
дії необхідно кваліфікувати за ст.126 КК України, позбавлені підстав.

Як стверджували у судовому засіданні засуджені та свідки ОСОБА_10 і
ОСОБА_11, ініціатором конфлікту з ОСОБА_9 був саме ОСОБА_2 Він першим почав
завдавати удари потерпілому, у тому числі й у голову. Засуджені завдавали удари
потерпілому тривалий час у квартирі, а пізніше - ще й наздогнавши потерпілого
на вулиці, який намагався втекти,
продовжили завдавати йому ударів, а потім залишили ОСОБА_9 у
непритомному стані на місці останнього побиття.

Із висновку судово-медичної експертизи та показань експерта ОСОБА_12 видно,
що смерть потерпілого настала від набряку головного мозку, обумовленого тупою
травмою голови з крововиливами під оболонку і в речовину головного мозку.
Експерт підтвердив, що на голові
потерпілого виявлено не менше 12 ушкоджень, і що його смерть могла наступити
від кожного ушкодження окремо або від сукупності усіх ушкоджень голови.

За таких обставин піддавати сумніву
правильність кваліфікації злочинних дій ОСОБА_2 саме за ч.2 ст.121 КК України, немає
підстав.

Що стосується посилань
захисника на порушення кримінально-процесуального закону на стадії апеляційного
оскарження вироку щодо ОСОБА_2 та інших, у тому числі й щодо
порушення ст.351 КПК України, то вони були предметом перевірки і не знайшли
свого підтвердження.

При призначенні ОСОБА_2 покарання, суд керувався вимогами ст.65 КК України.
Урахувавши тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу засудженого та інші
обставини справи, суд підставно дійшов висновку, що виправлення засудженого
можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши йому
мінімальну міру покарання, передбачену ч.2 ст.121 КК України, яке є достатнім і
необхідним.

Не вбачаючи підстав для задоволення касаційної скарги захисника, колегія
суддів не знаходить підстав і для призначення справи до касаційного розгляду з
викликом осіб, зазначених у ст.384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги захиснику ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Кравченко К.Т. Жук В.Г.
Шевченко Т.В.