Справа
№ 11-537/07 Головуючий
Категорія 185 ч. 2 по 1 інстанції Дробинський О.Е.
КК України Доповідач Салтовська І. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2007
року колегія судців судової
палати у кримінальних

справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Ржепецького
О.П.

суддів Пісного І.М., СалтовськЬ'ї І.Б.

при секретарі Козачині A.M.

за участю
прокурора Буц Г.О.

виправданого ОСОБА_1

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь при
розгляді справи в суді першої інстанції на вирок
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14
травня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Вознесенська Миколаївської
області, раніше судимого

24.10.2003 р.
Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 249, 75 КК
України до 1 року обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік

2

11.02.2005 p.
Чутівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3;
69, 70, 71, 72 КК України до 2 років 6 міс. позбавлення волі, звільненого з
місць позбавлення волі 19.09.2006 р. умовно-достроково з невідбутим строком
покарання 7 місяців 21 день.

виправдано за ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця с Новомар'ївка
Братського району Миколаївської області, раніше судимий

17.02.1994 р.
Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ст. 142 ч. 1 КК України (в редакції 1960 р.) до 5 років позбавлення
волі,

31.05.2000 р. Вознесенським районним судом""Миколаївської області
за ст.ст. 117 ч.1; 141 ч.2; 196-1; 206 ч. 3, 42 КК України ( в редакції 1960
р.) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,
звільненого з місць позбавлення волі 16.-8.2005 р. умовно-достроково з
невідбутим строком покарання 02 місяці.

виправдано за ст. 185 ч. 2 КК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 органами досудового
слідства обвинувачувались в тому, що в ніч на 14 листопада 2006 року АДРЕСА_1, за попередньою змовою між собою, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, скориставшись тим, що мешканці квартири спали, таємно
викрали майно потерпілого ОСОБА_5- відеомагнітофон, ліхтарик, куртку та інше
майно на загальну суму 900 грн.

В судовому засіданні суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дійсно
викрали майно потерпілого, але на суму не 900, а 425 грн. та

3

дійшов до висновку про відсутність в
діях ОСОБА_1 та ОСОБА_4 складу злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В апеляції прокурор,
який приймав участь в судовому засіданні суду першої інстанції просить вирок
Вознесенського міськрайонного суду від 14 травня 2007 року по відношенню до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 скасувати, справу направити на новий судовий
розгляд в той же суд в іншому складі суду.

При цьому він посилається на те, що сума викраденого встановлена в ході досудового
слідства згідно п. 27 Пленуму Верховного Суду України № 12 від 25.12.1992 р. "Про судову практику в справах
про корисливі злочини проти власності",
розмір заподіяних збитків належить визначати виходячи з вартості майна
на момент вчинення злочину за роздрібними цінами і лише при відсутності цін на
майно його вартість може бути визначена шляхом проведення експертизи. Крім
того, призначаючи судово-товарознавчу експертизу,
суд допустив істотні порушення норм кримінально-процесуального законодавства, а саме - не надав можливість
прокурору та іншим учасникам судового розгляду подати у письмовому вигляді
питання, які вони бажають поставити експертові.

В запереченнях
на апеляцію захисник ОСОБА_4
- ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просять вирок суду залишити без
зміни. Вони посилаються на те, що суд дав оцінку всім обставинам по справі,
показам потерпілого, який вартість викрадених речей писав зі слів працівників
міліції. Вони також вказують, що суд обґрунтовано призначив судово-товарознавчу експертизу, а також дійшов до
висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_1 складу злочину.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції, виправданого ОСОБА_1,
захисників ОСОБА_2,

4

ОСОБА_3, які вважали, що вирок суду
першої інстанції зміні не підлягає, вивчивши матеріали кримінальної справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що органами досудового слідства
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 обвинувачувались
в скоєнні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_5в
ніч на 14 листопада 2006 року на загальну суму 900 грн.

В судовому
засіданні було встановлено, що ОСОБА_4
та ОСОБА_1 дійсно в ніч на 14 листопада 2006 року скоїли крадіжку майна
потерпілого ОСОБА_5, вартість
якого була вказана потерпілим в сумі 900 грн.( протокол допиту потерпілого а.с.
15). Згідно розписки ( а.с. 13) вкрадене
майно потерпілого - магнітофон, ліхтарик'та куртку було повернуто потерпілому і в зв'язку з тим він просив не
притягувати до відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_1( а.с. 25).

Прокурор, який
підтримав державне обвинувачення в суді першої інстанції, в судовому засіданні
просив визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_1винними за
ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їм відповідне покарання.

З протоколу
судового засідання видно, що суд видалився до нарадчій кімнати для постановления вироку та
повидомив учасників процесу, що вирок буде проголошений 17 квітня 2007
року о 10 годині.

Повернувшись 17
квітня 2007 року о 10 годині головуючий по справі поновив судове слідство та призначив судово-товарознавчу експертизу для
визначення вартості викраденого майна.

При цьому суд, в
порушення ст. 310 КПК України, не з'ясував думку учасників судового розгляду та не надав їм можливості поставити свої
питання експертові, що суттєво порушило права учасників судового
розгляду, в тому числі і прокурора, про що
він обґрунтовано посилався в своїй апеляції.

Постановляючи
виправдувальний вирок, суд послався саме на висновки цієї експертизи про
вартість викраденого майна.

5

Таким чином, висновки
експертизи мали суттєве значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 367, 370 КПК України істотні
порушення вимог кримінально-процесуального закону є підставою для скасування
вироку суду першої інстанції.

За таких обставин, вирок суду підлягає скасуванню, справа поверненню на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі
суду.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді першої
інстанції задовольнити частково.

Вирок Вознесенського міскрайонного суду Миколаївської області від 14 травня 2007 року по відношенню до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 скасувати, справу повернути на новий судовий
розгляд в той же суд в іншому складу суду.