Справа
№ 11 - 26/08 Головуючий
по І інстанції Каліновська В.С.
ч. 2 ст.289, ч. 1, ч. 2 ст. 296 КК України Доповідач Пазюк О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 січня 2008 року

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого-судді: Пазюка О.С.

суддів: Лозовського
А.О., Матвієнко Н.В.

за участю
прокурора: Смолюка Б.С.

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляціями засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на вирок Луцького
міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2007 року яким ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Білостік Луцького району Волинської області, житель
с. Воютин Луцького району, українець, громадянин України, не одружений, не
працюючий, з середньою освітою, раніше судимий:

- вироком Луцького міськрайонного
суду від 10.06.1999 року за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст.ст. 42, 461
КК України (в редакції 1960 року) на 3 (три) роки позбавлення волі з
конфіскацією ½ майна з
відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штрафу в розмірі 680 (шістсот
вісімдесят) грн.;

- вироком Луцького міськрайонного
суду від 25 квітня 2001 року за ст. 102, 43 КК України (в редакції 1960 року)
на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією ½ майна. Звільнений 25.10.2004 року у
зв'язку з відбуттям покарання, -

засуджений за ч. 2 ст. 289 КК
України на 5 (п'ять) років позбавлення волі.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженець та житель АДРЕСА_1, українець, громадянин України, не одружений,
непрацюючий, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше
судимий:

- вироком Луцького міськрайонного
суду від 24.05.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 (п'ять) років
позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два)
роки;

- вироком Луцького міськрайонного
суду від 11.12.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 (п'ять) років 3 (три)
місяці позбавлення волі. Звільнений 29 вересня 2006 року умовно-достроково на 1
рік 3 місяці 24 дні;

- вироком Горохівського районного
суду від 07.08.2007 року за ч. 1
ст. 296 КК України із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України на 1 (один)
рік 6 (шість) місяців позбавлення волі, -

засуджений за ч. 2 ст. 289 КК
України на 5 (п'ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 296
КК України на 2 (два) роки обмеження волі; за ч. 2 ст. 296 КК України на 3
(три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,
остаточно до відбування ОСОБА_1 призначено покарання 6 (шість) років 6 (шість)
місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України
шляхом часткового складання покарань за даним вироком і покарання за вироком
Горохівського районного суду від 07.08.2007 року остаточно до відбування
ОСОБА_1призначено покарання 7 (сім) років позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженець та житель с. Воютин Луцького району Волинської області, українець,
громадянин України, не одружений, непрацюючий, з середньою освітою, не
одружений, не працюючий, раніше судимий вироком Луцького міськрайонного суду
від 24 травня 2002 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 194 КК України із застосуванням ст.
70 КК України на 7 (сім) років 3 (три) місяці позбавлення волі з конфіскацією
майна. Звільнений в травні 2007 року умовно-достроково на 2 роки 3 місяці 22
дні, -

засуджений за ч. 2 ст. 296 КК
України на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним
вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького районного суду від
24 травня 2002 року - 6 (шість) місяців позбавлення волі остаточно до
відбування ОСОБА_2 призначено покарання позбавлення волі 2 (два) роки 6 (шість)
місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженим
постановлено рахувати: ОСОБА_3 - з 12 листопада 2007 року, зарахувавши в цей
строк період тримання під вартою з 13 липня по 12 листопада 2007 року; ОСОБА_1-
з 12 листопада 2007 року, зарахувавши в зазначений термін період перебування
під вартою з 17 липня по 12 листопада 2007 року; ОСОБА_2 - з 12 листопада 2007
року, зарахувавши в зазначений термін період перебування під вартою з 17 липня
по 12 листопада 2007 року

Запобіжний захід засудженим
залишено попередній - утримання під вартою.

Цивільні позови задоволено.
Стягнуто з підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 солідарно матеріальну
шкоду в сумі 1 250 (одну тисячу двісті п'ятдесят) грн. та 500 (п'ятсот) грн. з
кожного; з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в користь потерпілого ОСОБА_5 по 100 (сто) грн. з
кожного моральної шкоди.

Стягнуто з засуджених судові
витрати в користь держави: з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 117 (сто сімнадцять) грн. 70
коп.; з ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 129 (сто двадцять дев'ять) грн. 48 коп.

Вироком вирішено долю речових
доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку
суду ОСОБА_1 засуджений за те, що 07 липня 2007 року, біля 21 год., знаходячись
в по вул. Миру с. Воютин Луцького району з хуліганських спонукань, грубо
порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства,
безпричинно повалив ОСОБА_6 на землю, при цьому наніс удари руками по тулубу
останнього, завдавши потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Він же, 07 липня 2007 року, біля 23
год. разом з ОСОБА_2 в кімнаті гуртожитку СГПП "Дружби" з
хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної
неповаги до суспільства, безпричинно
нанесли удари ОСОБА_5 ногами та руками по голові та тулубу, спричинивши останньому
легкі тілесні ушкодження. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_1 безпричинно
наніс удар ногою по голові ОСОБА_7, завдавши йому легкі тілесні ушкодження.

Крім того,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 засуджені за те, що 12 липня 2007 року, біля 03 год., перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, незаконно заволоділи автомобілем
"Субару" НОМЕР_1, вартістю 15 000 грн., належного ОСОБА_4, який
знаходився на території його господарства АДРЕСА_3.

В поданій апеляції засуджений
ОСОБА_2, не оспорюючи доведеності винності та правильності кваліфікації дій
просить пом'якшити призначене йому покарання, оскільки вину визнав і щиро
розкаюється у вчиненому.

В особистій апеляції ОСОБА_1
просить пом'якшити призначене йому покарання, врахувавши його вік, те, що його
рідні, з якими він проживає, потребують догляду у зв'язку із станом здоров'я.

Від інших учасників процесу
апеляцій не надійшло.

Заслухавши доповідача, який доповів
суть вироку та доводи апеляцій, засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою
апеляцію і не заперечив проти апеляції засудженого ОСОБА_2, прокурора, який
вважає, що апеляції безпідставні і до задоволення не підлягають та просив
залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляції до задоволення не підлягають.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2
та ОСОБА_1 злочинів при обставинах, викладених у вироку, ґрунтується на
доказах, досліджених судом в судовому засіданні, яким суд дав правильну
юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 296 КК
України, а ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296 КК України.

Покарання засудженим ОСОБА_2 та
ОСОБА_1судом першої інстанції призначене правильно, з урахуванням ступеня
тяжкості вчинених ними злочинів; даних про їх особи; а також того, що засуджені
раніше судимі і судимість з них у встановленому законом порядку не знята і не
погашена; злочини вчинили в період умовно-дострокового звільнення; негативно
характеризуються за місцем проживання. Судом також враховано і пом'якшуючі
покарання ОСОБА_2 обставин - щире каяття та активне сприяння у розкритті
злочину, а також ту обставину, що злочини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили у стані
алкогольного сп'яніння.

Судом не беруться до уваги доводи
засудженого ОСОБА_1 щодо необхідності забезпечення догляду його сестри - інваліда
ІІ групи та бабусі пенсійного віку, оскільки такі дані матеріалами справи
об'єктивно не підтверджені.

З врахуванням зазначених у вироку
обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про
можливість виправлення та перевиховання засуджених лише в умовах ізоляції від
суспільства.

Призначене судом покарання
відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його
виправлення і попередження нових злочинів.

Підстав для зміни вироку по
обставинах, зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК
України колегія суддів судової палати ,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 12 листопада 2007 року щодо ОСОБА_3, ОСОБА_1, та ОСОБА_2
залишити без зміни, а апеляції засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий /підпис/ Пазюк О.С.

Судді /підписи/ Лозовський А.О., Матвієнко Н.В.

Згідно оригіналу

Суддя апеляційного суду

Волинської області О.С.
Пазюк