Справа 1-37 2007 р.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007
року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі:
головуючого- судді Вжещ С.І.,

при секретарі Шадорській C.O.,

з участю прокурора Метальнікова A.M.,

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні в смт.
Казанка кримінальну справу
по обвинуваченню:

ОСОБА_1, 1982
року, травня місяця, 02-го дня народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1Казанківського району Миколаївської області, співмешкаючого,
непрацюючого, який має повну загально-середню освіту, українця, громадянина
України, раніше судимого 22.09.2005 року Казанківським районним судом
Миколаївської області за ч.З ст.185 КК України до 240 годин громадських
робіт,звільненого 09.03.2006 року по відбуттю покарання , у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.317 КК України в редакції від 05.04.2001 p.,

ОСОБА_2, 1979
року, квітня місяця, 15-го дня народження, уродженця та жителя с АДРЕСА_2
Казанківського району Миколаївської області, одруженого, непрацюючого, який має
базову загальну середню освіту, українця, громадянин України, раніше не
судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст. 315 КК України
в редакції від 05.04.2001 p.,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав
доведеним, що ОСОБА_1надав приміщення для незаконного вживання наркотичних
засобів, а ОСОБА_2схилив особу до вживання наркотичних засобів.

Злочини вчинено за таких обставин.

20 листопада 2006 року біля 19 години
громадянинОСОБА_1. надав приміщення своєї господарчої будівлі для незаконного
вживання наркотичних засобів шляхом куріння, громадянину ОСОБА_2. за адресою с АДРЕСА_1Казанківського
району Миколаївської області.

20 листопада 2006 року біля 19 години в селі
АДРЕСА_1Казанківського району Миколаївської області громадянин ОСОБА_2. схилив
громадянина ОСОБА_1. до вживання наркотичного засобу канабісу, який потім вони
разом вжили шляхом куріння через спеціально пристосований пристрій для цього.

При проведенні
досудового слідства та під час розгляду справи у судовому засіданні
підсуднийОСОБА_1., щиро каючись, винним себе визнав повністю і показав, що в
кінці листопада 2006 року , до нього
(ОСОБА_1.) додому прийшов знайомий ОСОБА_2., який з собою приніс коноплю. Після пропозиції
ОСОБА_2. покурити , вони
(ОСОБА_1та ОСОБА_2.) зайшли в його (ОСОБА_1.) господарчу будівлю (сарай), та по
черзі через спеціальний пристрій викурили коноплю.

При проведенні
досудового слідства та під час розгляду справи у судовому засіданні підсудний
ОСОБА_2., щиро каючись, винним себе визнав повністю і показав, що восени 2005
року на закинутій фермі в селі Троїцько-Сафонове Казанківського району
Миколаївської області він знайшов дикоростучий кущ рослин, зовні схожих на
коноплю. Виявлений кущ він (ОСОБА_2.) зірвав , приніс додому, висушив, перетер
та зберігав в літній кухні свого

домоволодіння з метою власного
вживання . 20.11.2006 року біля 19 години він (ОСОБА_2.), взявши з собою коноплю, пішов до ОСОБА_1. та запропонувавши
останньому її вжити, в приміщені господарчої будівлі ОСОБА_1. викурив разом з
ОСОБА_1. принесену коноплю через спеціальний пристрій, який належав ОСОБА_1

При огляді висновку експерта № 1554 від 06.12.2006 року /а.с.29-33/, видно, що на внутрішніх
поверхнях стінок дволітрової пляшки та півтора літрової пляшки є нашарування речовини, яка містить тетрагідроканабінол, який є
особливо небезпечним наркотичним засобом-смолою
канабісу(гашишем). На внутрішній поверхні трьох фрагментів фольги є нашарування
речовини, яка містить тетрагідроканабінол , який є особливо небезпечним
наркотичним засобом-смолою канабісу(гашишем)

При огляді висновку експерта № 1587 від 7.12.2006 року /а.с.36-40/ видно, що надана на дослідження речовина (об.1) рослинного
походження у подрібненому та висушеному стані, має ботанічні ознаки рослини
роду коноплі, містить тетрагідроканнабінол і відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу. Вага наданої речовини у висушеному стані дорівнює
- 3,4 грами.

Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, їх оцінка переконують
суд, що діяння ОСОБА_1. за ч.1 ст. 317 КК України
в редакції від 05.04.2001 р. як надання приміщення з метою незаконного
вживання наркотичних засобів, кваліфіковано вірно.

Кваліфікуюча ознака ч. 1 ст. 317 КК України як організація місць для незаконного вживання наркотичних
речовин в ході судового слідства не була підтверджена належними доказами, а
тому вона підлягає виключенню з обвинувачення.

Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, їх оцінка переконують
суд, що діяння ОСОБА_2. за ч.1 ст.315 КК України в редакції від 05.04.2001 р. кваліфіковано вірно, як схиляння особи до
вживання наркотичних засобів .

В ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_2.
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України , так як з його (ОСОБА_2.) показань та показань підсудного ОСОБА_1., даних ними в судовому засіданні, а також виходячи з ваги наркотичного засобу, вилученого в
ОСОБА_2. , видно, в діях підсудного ОСОБА_2.
кваліфікуюча ознака-мета збуту наркотичного засобу відсутня.

Кваліфікація органами досудового слідства дій ОСОБА_2. по незаконному
виготовленню, придбанню, зберіганню наркотичного
засобу з метою збуту за ч. 2 ст. 307 КК України є невірною, оскільки пригощання ОСОБА_2.
наркотичним засобом через спеціальний пристрій ОСОБА_1. з мотивів зробити йому
"приємність" охоплюється складом злочину, який передбачає відповідальність за схиляння до вживання наркотичного
засобу (ст. 315 КК України), у вчиненні якого ОСОБА_2. визнано винним, а тому його (ОСОБА_2.) дії
по незаконному виготовленню, придбанню, зберіганню наркотичного
засобу слід перекваліфікувати з ч. 2 ст.307 КК України на ч.1 ст. 309 КК України .

Обставинами, що пом'якшують покарання, ОСОБА_1 та ОСОБА_2. суд визнає їх
щире каяття у вчиненому, а ОСОБА_2., ще й те, що злочини вчинено ним вперше.

Обставиною,
яка обтяжує покарання підсудному ОСОБА_1, суд визначає рецидив злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання
підсудному ОСОБА_2. судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, враховує також особу
винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання і
вважає призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, враховуючи тяжкість злочину, особу винного,
його характеристику та позицію державного обвинувача , суд приходить до висновку про можливість виправлення
підсудного ОСОБА_1. без відбуття покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від відбуття
покарання з випробуванням та з покладенням на останнього обов'язків,
передбачених п. п. 2, 3,
4 ч. 1 ст. 76 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_2. ,суд враховує характер і ступінь
тяжкості вчинених ним злочинів, враховує
також особу винного, обставини, що пом'якшують покарання, і вважає
призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_2.,
враховуючи тяжкість злочину, особу винного, його характеристику та позицію
державного обвинувача, суд приходить до висновку про
можливість виправлення підсудного ОСОБА_2. без
відбуття покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України він підлягає звільненню від
відбуття покарання з випробуванням та з покладенням на останнього
обов'язків, передбачених п. п. 2,3,4
ч. 1 ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.317 КК України в редакції від 05.04.2001 р. і призначити,
покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання
звільнити з випробуванням тривалістю 2
(два) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_1 відповідно вимог ст. 76 КК України обов'язок не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти на протязі іспитового строку
орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи та періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочинів передбачених ч.1 ст.315, ч.1
ст.309 КК України в редакції від 05.04.2001
р. і призначити,

за ч.1 ст. 309 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 315 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України від 05.04.2001 р. за сукупністю злочинів , шляхом поглинання менш суворого покарання більш
суворим , остаточно призначити ОСОБА_2 1 (один) рік
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання звільнити з випробуванням тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_2 відповідно вимог ст. 76 КК України обов'язок не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти на протязі іспитового строку орган кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити
без змін - підписка
про невиїзд.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили
залишити без змін - підписка
про невиїзд.

Речові докази: 2 частини прозорої полімерної пляшки
коричневого кольору; три фрагменти фольги; наркотичний засіб канабіс вагою 3.4 грами, які знаходяться в камері зберігання речових доказів
Казанківського РВ УМВС в Миколаївській області знищити.

На підставі ст. 93 КПК України стягнути з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України
в Миколаївській області ( р/р № 0016 Управління Державного казначейства в Миколаївській
області в ОУ НБУ МФО 826013 код 25574110) по 141( сто сорок одній ) гривні 23 копійки з кожного.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської
області через Казанківський районний суд
Миколаївської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошенні.