Справа № 2021/1-13/11
Провадження № 1/626/5/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року

Красноградський районний суд Харківськоїобласті

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноград справу про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ст.287 КК України,-

В С Т А Н О В И В

:

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 26.11.2009 року о 01-й годині 30 хвилин, керуючи належним ОСОБА_6 технічно справним автобусом "Ікарус-256" р.н. НОМЕР_1 , рухався по автомагістралі "Харков- Красноград-Перещепино", в напрямку м.Красноград Харківської області зі швидкістю 70 км/год.

На 105 км + 565м автодороги водій ОСОБА_5 грубо порушив п.п. 1.5, 12.3 Правил дорожнього руху України де зазначено: п.1.5: "Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган"; п.12.3: "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди".

В результаті відбулося зіткнення з автопоїздом в складі автомобільного тягача "Рено- Магнум" р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом "Трабоса" р.н. НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_7 , який з технічних причин, стояв попереду на дорозі в попутному для автобуса "Ікарус-256" напрямку.

Порушення водієм ОСОБА_5 вказаних вимог правил безпеки руху полягало в тому, що він, керуючи автобусом "Ікарус- 256", при виникненні небезпеки для його руху у вигляді автопоїзду у складі автомобільного тягача "Рено- Магнум" і напівпричепа "Трабоса", що стояли попереду нього в попутному напрямку, яким керував ОСОБА_7 , не вжив всіх можливих заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху його обїзду, створивши небезпеку іншим учасникам руху, і допустив зіткнення з автопоїздом. Внаслідок цього пасажиру автобуса "Ікарус-256" ОСОБА_8 завдані тяжкі тілесні пошкоджения, небезпечні для життя, що спричинили його смерть. Інші пассажири автобуса ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 зазнали середньої тяжкості тілесних пошкоджень, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що як особа відповідальна за експлуатацію транспортного засобу, 26.11.2010 о 01-й годині 30 хвилин, керуючи переобладнаним автобусом "Ікарус-256" р.н. НОМЕР_1 , рухався по автомагістралі "Харков- Красноград-Перещепино", здійснював перевезення пасажирів, не передбачене вимогами по перевезенню пасажирів і висновком науково- технічної експертизи ДП "ДердавтотрансНДІпроект" № 84649 від 10.03.2009, не забезпечивши безпеку дорожнього руху, і допустив зіткнення з автопоїздом.

Підсудний в предявленому звинуваченні за ч.2 ст.286,ст.287 КК України винним себе не визнав та дав пояснення в судовому засіданні про обставини , що мали місце 26.11.2009 року.

21 травня 2015 року в судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявив суду письмове клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування по причині неповноти досудового слідства.

У клопотанні зазначено, що підставою для повернення кримінальної справи на додаткове розслідування є необхідність притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 . Як вбачається з висновку судової автотехнічної експертизи №239 від 16.02.2015 року, в дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобіля Рено ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п.9.9"а,в", 9.10"б", 9.11"а,б", 9.12,15.14, 19.4 Правил дорожнього руху України і знаходилися ,з технічної точки зору, в причинному зв"язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 26.11.2009 о 01-й годині 30 хвилин на 105 км + 565м автодороги "Харков- КрасноградПерещепино".

В судовому засіданні підсудний клопотання захисника підтримав, прокурор проти його задоволення не заперечував.

Суд, заслухавши думку прокурора, підсудного та його захисника, дослідивши матеріали справи, провівши експертизу, давши судове доручення, приходить до висновку, що клопотання захисника необхідно задовольнити.

Згідно ст. 22 КПК України (1960 року) прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.246 КПК України (1960року) за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника чи законного представника суддя вправі повернути справу на додаткове розслідування для притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, якщо окремий розгляд справи щодо них неможливий.

Як передбачено ч.1 ст.281 КПК України (1960 року) повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається, лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства, не може бути усунута в судовому засіданні.

Суд встановив, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 26.11.2009 року о 01-й годині 30 хвилин, керуючи належним ОСОБА_6 технічно справним автобусом "Ікарус-256" р.н. НОМЕР_1 , рухався по автомагістралі "Харков- Красноград- Перещепино", в напрямку. м.Красноград Харківської області зі швидкістю 70 км/год. На 105 км + 565м автодороги відбулося зіткнення автобусу з автопоїздом в складі автомобільного тягача "Рено- Магнум" р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом "Трабоса" р.н. НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_7 , що з технічних причин, стояв попереду на дорозі в попутному з ним напрямку. Внаслідок цього пасажиру автобуса "Ікарус-256" ОСОБА_8 завдані тяжкі тілесні пошкоджения, небезпечні для життя, що спричинили його смерть. Інші пассажири автобуса ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 зазнали середньої тяжкості тілесних пошкоджень, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Як вбачається з висновку судової автотехнічної експертизи №239 від 16 лютого 2015 року, в дорожньо-транспортній ситуації водій автобусу "Ікарус-256" реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Дії водія ОСОБА_5 по вибору швидкісного режиму автобуса "Ікарус -256" в темний час доби, не суперечили вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автобусу "Ікарус-256" ОСОБА_5 , при заданих вихідних даних , не мав технічної можливості запобігти зіткненню шляхом виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В діях водія ОСОБА_5 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились з технічної точки зору, в причинному зв"язку з виникненням даної пригоди.

Водій автомобіля Рено ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.9.9 "а,в", 9.10 "б", 9.11"а,б", 9.12,15.14, 19.4 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість запобігти зіткненню для водія Рено ОСОБА_7 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п.9.9 "а,в", 9.10 " б", 9.11"а,б", 9.12,15.14, 19.4 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії автомобіля Рено Сіладі І.І. не відповідали вимогам п.п.9.9 "а,в", 9.10 "б", 9.11"а,б", 9.12,15.14, 19.4 Правил дорожнього руху України і знаходилися , з технічної точки зору, в причинному зв"язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Як зазначено в п.2,3 Постанові Пленуму Верховного суду України від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" та відповідно до вимог ст.64 КПК України (1960 року) при провадженні досудового слідства підлягають доказуванню подія злочину, винність особи, мотив злочину, розмір завданої шкоди, повне і об`єктивне зібрання даних про особу, що має істотне значення для правильного вирішення справи і призначення виду та розміру покарання.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що досудове слідство було проведено неповно і ці недоліки не можуть бути усунуті судом.

Так, згідно ст.278 КПК України (1960 року) - суд, встановивши під час судового слідства, що злочин вчинила будь-яка з осіб, не притягнутих до кримінальної відповідальності, за клопотанням прокурора, потерпілого або його представника виносить мотивовану ухвалу, а суддя- постанову, якими про вчинення цього злочину повідомляє прокурора або направляє все провадження в справі для проведення досудового слідства чи дізнання.

Згідно Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 09.06.2010 року (а.с.145-148 т.2) було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину передбаченого ст..286 КК України за відсутністю складу злочину.

Як передбачено п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", постанова органу дізнання або слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи щодо іншої особи не є перешкодою для повернення справи на додаткове розслідування.

Під час судового слідства, після проведення додаткової автотехнічної експертизи в рамках цієї кримінальної справи, були встановлені обставини, які свідчать про вчинення злочину особою, не притягнутою до кримінальної відповідальності.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується за ч.2 ст.286,ст..287 КК України, враховуючи висновок експертизи, на думку суду в діях ОСОБА_7 є ознаки злочину, передбаченого ст.286 КК України, а тому згідно положень ст. 26 КПК України (1960 року), вони повинні бути розглянуті в одному провадженні, оскільки виділення в окреме провадження негативно вплине на всебічність, повноту та об`єктивність дослідження та вирішення даної справи.

З урахуванням викладеного, кримінальна справа підлягає поверненню для проведення досудового слідства та перевірки наявності в діях ОСОБА_7 складу злочину передбаченого ст.286 КК України, приймаючи до уваги висновки додаткової судової автотехнічної експертизи від 16.02.2015 року. Усунення зазначених недоліків не входить до компетенції суду, а може бути виконане лише в ході проведення додаткового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 278 ,281 ч.2 ,273 КПК України (1960 року), суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст.286, ст.287 КК України повернути на додаткове розслідування прокуророві Харківської області.

Міру запопіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На постанову протягом 7 діб сторони можуть подати апеляцію до апеляційного суду Харківської області.

Суддя