Справа № 1-231
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
червня 2007 року Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді
Паламарчука М.С., при секретарі Шаповал І.Ф., з участю прокурора Афоненка О.М.,
законного представника потерпілого ОСОБА_10, захисника ОСОБА_8, законного
представника підсудного ОСОБА_9, розглянувши в відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1. народження, уродженця м. Олександрії Кіровоградської області,
українця, громадянина України, учня 1 курсу ПТУ № 7, неодруженого, проживаючого
в АДРЕСА_1; засудженого 30 листопада 2006 р. Олександрійським міськрайонним
судом за статтями 70, 75, 76, 104, 185 ч. 2, 289 ч. 2 КК України до 5 років
позбавлення волі з випробуванням на 2 роки; освіта базова загальна середня, за
ст. 186 ч. 2 КК України,

встановив:

14.02.2007
р. о 14.00 год. на кладовищі по
вул. Садовій м. Олександрії підсудний, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, відкрито викрав у малолітнього ОСОБА_2 мобільний телефон «Сіменс
С72» вартістю 347 грн., стартовий пакет «Білайн» вартістю 209 грн., чохол до
мобільного телефону вартістю 8 грн., всього на загальну суму 375 грн. З
викраденим з місця скоєння злочину зник, не зважаючи на прохання потерпілого
повернути викрадене майно.

В
судовому засіданні підсудний свою вину визнав частково. Пояснив, що спочатку
він з потерпілим, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийшли на кладовище, де ОСОБА_4 вимагав у
потерпілого повернути йому гроші. ОСОБА_4 бив потерпілого. Всі разом змушували
його вилазити на огорожу могили та хрест. Потім ОСОБА_3 побачив у потерпілого в
кишені мобільний телефон і попрохав зателефонувати. Потерпілий дозволив. Після
того, як ОСОБА_3 повернув телефон, підсудний попрохав телефон, щоб послухати мелодію.
Потерпілий дозволив. Підсудний сказав, що віддасть телефон о 23.00 год., але потерпілий
вимагав повернути його, плакав, потім погодився, щоб підсудний повернув телефон
о 23.00 год. Підсудний
пішов з телефоном і в цей же день продав його на ринку «Айсберг».

Крім часткового
визнання підсудним своєї вини, його вина підтверджується:

Показаннями
потерпілого ОСОБА_2 про те, що підсудний спочатку змусив його вилізти на хрест,
а потім, коли ОСОБА_3 повернув мобільний телефон, забрав його з кишені
потерпілого і відмовився повернути, сказав, що уб'є, якщо потерпілий звернеться
до міліції. Підсудний був в нетверезому стані.

Показаннями
свідка ОСОБА_4, який підтвердив, що підсудний, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, вирвав телефон у потерпілого з рук чи з кишені, відмовився його
повернути.

Показаннями
свідка ОСОБА_3 про те, що підсудний в стані алкогольного сп'яніння, змушував
потерпілого вилізти на хрест, забрав у того телефон.

Показаннями
свідка ОСОБА_5, який пояснив, що потерпілий доводиться йому внуком. Коли внук
прийшов і повідомив, що у нього забрали телефон, свідок ходив до підсудного і
його товаришів з метою повернути телефон, але вони відповіли, що телефон не
брали і в них його немає.

Протоколом
огляду місця події від 15.02.2007 p., згідно з яким злочин було вчинено на старому кладовищі
поблизу АДРЕСА_2 (а. с. 6).

Протоколом
огляду місця події від 16.02.2007 p., в ході якого
ОСОБА_6 в приміщенні Олександрійського MB УМВС
видав викрадений телефон і пояснив, що придбав його у незнайомого хлопця за 80
грн. 14.02.2007 р. (а. с. 22).

Довідкою
експерта-товарознавця № 79 від 15.02.2007 p., з якої
вбачається, що стартовий пакет оператора «Білайн» коштує 20 грн. (а. с. 20).

Висновком
товарознавчої експертизи № 20 від 01.03.2007 р. про те, що на момент викрадення
вартість телефону становила 347 грн., а чохла до нього - 8 грн. (а. с. 54-56).

Копією
аркуша № 36 з керівництва по експлуатації телефону, з якої вбачається номер
телефону і що його було придбано 29 серпня 2006 р. (а. с. 64).

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 14 березня 2007 p., в ході якого
ОСОБА_7 розповів і показав як підсудний і ОСОБА_4 завели його за руки на
кладовище. Підсудний змусив його залізти на пам'ятник. ОСОБА_4 і підсудний
питали у потерпілого чи є у нього гроші. Потім ОСОБА_3 попрохав у потерпілого
мобільний телефон, зателефонував і повернув. Підсудний з кишені потерпілого
вихопив телефон. ОСОБА_4 сказав, щоб потерпілий злазив. Потерпілий зліз і
ОСОБА_4 наніс йому по 4-5 ударів кулаками та ногами по спині, сказавши, що б'є
просто так. Потерпілий попрохав у підсудного свій телефон. Але той відповів,
щоб він за нього забув, вважав, що загубив його на кладовищі. Потерпілий почав
плакати, але ОСОБА_4 пригрозив йому, що буде знову бити. Потерпілий залишився
на кладовищі. Після цього пішов додому до ОСОБА_3, де був і підсудний, прохав
повернути телефон, але ОСОБА_4 його прогнав (а. с. 70).

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 20 березня 2007 р. за участю
підсудного, в ході якого він підтвердив, що потерпілого змушували вилазити на
хреста, потім він в нього взяв телефон послухати музику і сказав, що поверне
ввечері. Потерпілий не погоджувався. ОСОБА_4 ударив його пару раз за те, що
потерпілий був винен свідкові гроші, і той вже не вимагав повернути телефон (а.
с. 82).

Оцінивши
зібрані докази, суд вважає вину підсудного доведеною повністю. Його пояснення
про те, що потерпілий добровільно передав йому телефон спростовуються
показаннями самого потерпілого і свідків.

Дії
підсудного необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите
викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При
призначенні покарання необхідно враховувати, що вчинений злочин відноситься до
категорії тяжких.

Обставинами,
які пом'якшують покарання, суд визнає вчинення злочину в неповнолітньому віці,
відшкодування матеріальної шкоди.

Обставиною,
яка обтяжує покарання, являється вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

Підсудний
проживає з матір'ю, навчається, характеризується позитивно, злочин здійснив в
період строку для випробування за попереднім вироком.

З
врахуванням наведеного, суд вважає, що його виправлення, виховання та соціальна
реабілітація можливі лише в місцях позбавлення волі.

В строк
покарання необхідно зарахувати час попереднього ув'язнення з 23.03.2007 р.

Мобільний
телефон і чохол до нього повернуто законному представнику потерпілого.

Згідно з
обвинувальним висновком судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов
не підтриманий і не розглядався в судовому засіданні.

Керуючись
статями 321-324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1визнати
винним і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання
та покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду від ЗО листопада
2006 р. остаточно призначити 6 (шість) років позбавлення волі.

Строк покарання
відраховувати з 23 березня 2007 р.

Запобіжним
заходом на апеляційний період залиши взяття під варту.

На вирок
суду протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту
отримання копії вироку, може бути подана апеляція до апеляційного суду
Кіровоградської обл. через
Олександрійський міськрайонний суд.