Справа № 442/3165/15-к
Провадження № 1-кс/442/660/2015
У Х В А Л А

22 травня 2015 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 01.05.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 09.04.2014 року

з участю сторін:

скаржника ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою, на постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 01.05.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 09.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що слідчим СВ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області було винесено оскаржувану постанову, яку він отримав07.05.2015 року та вважає її незаконною, не обґрунтованою. Досудове розслідування по даній справі проведено однобічно, неповно, поверхнево, внаслідок чого висновки слідчого про відсутність ознак складу злочину в діях ОСОБА_5 суперечать фактичним обставинам справи.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 повністю підтримав вимоги скарги посилаючись на обставини, які ним викладені в тексті скарги, просив її задоволити та скасувати оскаржувану постанову. Відзначив, що слідчий обмежив його процесуальні права як потерпілого не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи. Вважає, що таке рішення прийнято слідчим з явною метою уникнення винної особи, яка завдала йому тілесні ушкодження від відповідальності.

В судове засідання слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області постанова якого оскаржується та прокурор Дрогобицької міжрайонної прокуратури не з`явились, а тому відповідно до норм ст. 306 КПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, з`ясувавши його думку щодо поданої скарги, оглянувши матеріали скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим чи їх представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження . Такі скарги можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, або з дня отримання особою копії постанови.

Під час розгляду даної скарги встановлено, що слідчим відділом Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 09.04.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

Постановою слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 01.05.2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 09.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України закрито у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення на підставі ст. 284 ч.1 п.2. КПК України.

В обґрунтування постанови слідчий СВ Дрогобицького МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 покликається на те, що 08.04.2014 року близько 18 год. невстановлена особа, знаходячись на присадибній ділянці по АДРЕСА_1 під час конфлікту з ОСОБА_3 заподіяла останньому тілесні ушкодження.

Такий висновок слідчого грунтується на поясненнях допитаних в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Не зважаючи на це, що у показаннях скаржника ОСОБА_3 , та показаннях зазначених у постанові про закриття кримінального провадження свідків існують суперечності, вони слідчим не були усунені, так як слідчим на виконання вимог ст. 224 ч. 9 КК України з метою з`ясування розбіжностей у показаннях, не було проведено одночасного допиту вказаних осіб у відповідності із вимогами КПК України.

Крім цього, поза увагою слідчого залишено письмові вказівки Дрогобицького міжрайонного прокурора ОСОБА_11 , які ним дані 03.06.2014 року в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Невиконання керівником органу досудового розслідування законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Таким чином матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000779 від 09.04.2014 року оглянутих у судовому засіданні, підтверджується обставини наявність яких дає усі підстави для скасування оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Крім того, оскаржувана постанова за своєю формою містить порушення норм, встановлених ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови не містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В постанові про закриття кримінального провадження слідчий не вказує на те, що в кримінальному провадженні виконанні всі необхідні та можливі дії.

Із змісту ст. 284 КПК України випливає, що закриття кримінального провадження як форма закінчення досудового розслідування має місце за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, встановлених в результаті повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей та документів, які стосуються провадження, у їх сукупності.

Перегляд рішень, прийнятих слідчим під час досудового розслідування, а також його дій чи бездіяльності, здійснюється спеціальним суб`єктом - прокурором у порядку, передбаченому ч.5 ст. 284 КПК України, а дій прокурора та слідчого - слідчим суддею місцевого суду в порядку, передбаченому, зокрема, ст. ст. 303, 306 КПК України.

З огляду на викладене, а також те, що під час розгляду даної скарги встановлено обставини, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, висновки та процесуальні рішення слідчого не відповідають вимогами кримінального процесуального закону, зокрема ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому приходжу до висновку, що дану скаргу слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 01.05.2015 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000779 від 09.04.2014 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження за № 0000779 від 09.04.2014 року скерувати до СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1