Справа № 192/617/13-к
Провадження № 1-кп/192/43/13
Ухвала

Іменем України

"20" червня 2013 р. смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Трещової Н.М.,

при секретарі Тищенко Ю.В.,

за участю прокурора Попова О.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

представника потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Шоломківська Слобода Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, українця, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, працюючого прибиральником території Дніпропетровського РСП "Украерорух", холостого, що має неповнолітню дитину, раніше несудимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 16 листопада 2012 року близько 18-ї години 30 хвилин по вул.Комсомольській в селі Микільське-на-Дніпрі Солонянського району Дніпропетровської області, після пошуків своєї дружини, в процесі конфлікту, який виник на грунті ревнощів з боку обвинуваченого, який підозрював свою дружину ОСОБА_4 у зраді йому з ОСОБА_2, умисно наніс не менше трьох ударів кулаками в область голови та тулуба ОСОБА_2, який сидів за кермом свого автомобіля "Мазда-6".

ОСОБА_2 повернувся у двір свого будинку по АДРЕСА_2, де на подвір"ї присів біля свого автомобіля.

ОСОБА_1 в цей же день біля 18 години 40 хвилин під"їхав до двору ОСОБА_2, зайшов у двір, де конфлікт між ним та потерпілім продовжився, та умисно наніс ОСОБА_2 декілька ударів ногами по різним частинам тулуба, в тому числі не менше 3-х ударів по грудній клітині.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у виді гострої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому 8-9-10 ребер зліва по середньо-піхвовій лінії. Тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки потягли тривалий розлад здоров"я понад 21 добу.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину по суті обвинувачення визнав. Усвідомлює, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження заподіяні ним.

Пояснив, що він працює прибиральником території будинку відпочинку РСП "Украаерорух", де працює і його колишня дружина та дружина потерпілого. Начальником будинку відпочинку є потерпілий ОСОБА_2, з яким у нього склалися неприязні стосунки через те, що його дружина зраджувала йому у подружній вірності з ОСОБА_2

16 листопада 2012 року він був на роботі до 15 години, а дружина залишилася. Близько 17 години він приїхав до будинку відпочинку, щоб забрати дружину, але її не було. З території виїхав автомобіль ОСОБА_2 Під"їхавши до ОСОБА_2, він запитав, де його дружина, той запропонував йому присісти для розмови в автомобіль, але він відмовився та ще раз задав питання, на що останній грубо відповів: "Я тебе попереджав, що зі мною потрібно жити нормально, та тепер я тобі взагалі не скажу, де знаходиться твоя дружина". Від його слів він розлютився, та ставши коліном на пасажирське сидіння, 3-4 рази вдарив ОСОБА_2 в обличчя. ОСОБА_2 відштовхнув його ногою та поїхав з місця, зачепивши крило його автомобіля. Він поїхав слідом за ним. Біля двору ОСОБА_2 між ними знову виникла бійка, ініціатором якої виступив ОСОБА_2 У відповідь він, обхопивши ОСОБА_2 зі спини, кинув його на землю, штовхнувши коліном по тілу. Їх розняла дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_5

Дані показання ОСОБА_1 підтвердив під час слідчого експерименту (а.с.39 к/п), що відображено в протоколі даної слідчої дії.

Вина обвинуваченого підтверджується й іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 при допиті у судовому засіданні показав, що між ним та ОСОБА_1, який разом зі своєю дружиною працює на РСП "Украерорух", час від часу виникають суперечки з приводу його недобросовісного відношення до роботи. 16 листопада 2012 року він, коли привіз дружину з автобусної зупинки, зупинився біля двору ОСОБА_7 у селі Микільське-на-Дніпрі, де до нього підійшов ОСОБА_1 та запитав, де його дружина. Він сказав, що з роботи вона поїхала 2 години тому і запропонував поїхати разом пересвідчитися, після чого сів до свого автомобілю. ОСОБА_1 відкрив праві пасажирські дверцята та наніс йому не менше 10 ударів кулаками в обличчя, розбивши його до крові. Захищаючись, він втік на своєму автомобілі додому. У дворі, через погане самопочуття (боліла голова, з носу текла кров) він присів біля машини, коли до двору під"їхав ОСОБА_1, який знову почав наносити йому удари ногами по тулубу, від чого він впав на землю. На подвір"я вийшла його дружина, яка відтягла ОСОБА_1 від нього.

Свої показання ОСОБА_2 підтвердив під час проведення слідчого експерименту (а.с.44-45 к/п), що відображено в протоколі даної слідчої дії.

Свідок обвинувачення ОСОБА_5 - дружина потерпілого, у судовому засіданні підтвердила показання ОСОБА_2 Показала, що увечері 16 листопада 2012 року, почувши крики, вона вийшла на двір, де побачила, як її чоловіка руками та ногами по різним частинам тіла та по голові б"є ОСОБА_1 Чоловік погано себе почував, вона завела його до будинку та надала допомогу. Наступного дня він звернувся лікарні, де пройшов курс лікування. Коли її чоловік відсутній на роботі, вона виконує його службові обов"язки.

Свідок обвинувачення ОСОБА_4 показала суду, що 16 листопада 2012 року наприкінці робочого дня їй зателефонував чоловік та запитав, де вона знаходиться, на що вона відповіла, що знаходиться на роботі. Додому вона повернулася близько 17 год. 40 хв. Чоловіка дома ще не було. Повернувшись, він почав з нею сваритися, запитував, де вона була. Вона пояснила, що її підвіз один з відпочиваючих. Чоловік знов поїхав з двору. Через декілька днів від свого чоловіка вона дізналася, що 16 листопада 2012 року він на грунті ревнощів побив ОСОБА_2 Після цих подій, у грудні 2012 року вони з чоловіком розірвали шлюб, стосунки у них неприязні.

У протоколі огляду (а.с.9-11 к/п) зафіксовано місце вчинення злочину - двір ОСОБА_2

Згідно висновку судово-медичної експертизи (а.с.27-30 к/п), у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому 8-9-10 ребер зліва, які виникли від дії тупих твердих предметів або при ударах об такі, в термін та, можливо, при обставинах, які вказані в постанові слідчого. За своїм характером тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки термін зростання кісткової тканини - понад 21 добу.

У висновку судово-медичного експерта (а.с.50-53) вказується, що не виключена можливість утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень за обставин, вказаних при слідчому експерименті потерпілим, і є малоймовірним, що тілесні ушкодження виникли при обставинах, вказаних при слідчому експертименті обвинуваченим (без ударів ногами).

При допиті у судовому засіданні, роз"яснюючи свої висновки, судово-медичний експерт ОСОБА_6, який приймав участь і у слідчих експериментах, пояснив, що тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку виникли від ударів руками. Наявні зовнішні сліди тілесних ушкоджень, які відображені в медичній документації, свідчать про нанесення двох ударів в обличчя. Удари в салоні автомобіля по тілу потерпілого об"єктивно не підтверджені, не відповідають обстановці в салоні автомобіля, коли потерпілий знаходився за кермом.

Тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді переломів ребер могли бути заподіяні від трьох ударів ногами по лівій бічній поверхні (середньопіхвовій лінії).

Дослідивши всі зібрані у справі докази, оцінивши їх у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, його дії кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу, в якому він працює.

Прокурор, потерпілий та його представник проти задоволення клопотання заперечували з наступних підстав.

Прокурор заперечував проти закриття кримінального провадження, оскільки стаття 47 КК України передбачає закриття провадження щодо злочинів лише невеликої тяжкості; обвинувачений на досудовому слідстві не визнавав вину, не відшкодував збитків.

Потерпілий та його представник заперечували з тих підстав, що рішення про передачу на поруки приймали збори колективу не всього підприємства, а структурного підрозділу, рішення прийнято не одностайно; обвинувачений не відшкодував шкоду, на роботі не виконує розпорядження потерпілого, який є його безпосереднім керівником, розповсюджує в селі негативні чутки про потерпілого, діями обвинуваченого нанесено шкоду авторитету потерпілого як керівника.

Суд, вислухавши думки сторін судового провадження, дослідивши дані про особу обвинуваченого, приходить до наступного.

Статтею 47 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням, якщо вона протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Обвинувачений ОСОБА_1 вчинив злочин середньої тяжкості, вперше. У скоєному він визнав свою вину, вибачився перед потерпілим як на зборах трудового колективу, так і в суді, частково відшкодував заподіяну шкоду, перерахувавши потерпілому 500 гривень поштовим переказом, має намір відшкодувати й решту шкоди, підтверджену доказами, що свідчить про те, що ОСОБА_1 щиро покаявся та бажає спокутувати свою провину перед колективом.

Як за місцем роботи, так і за місцем проживання згідно характеристик ОСОБА_1 характеризується позитивно, утримує неповнолітню доньку та доньку-студентку, є особою, що постраждала від аварії на ЧАЕС.

Доводи потерпілого та його представника щодо систематичного порушення обвинуваченим трудової дисціпліни свого об"єктивного підтвердження не знайшли. Необгрунтованими суд вважає і доводи про неправомочність зборів трудового колективу. Рішення про взяття на поруки прийнято загальними зборами трудового колективу служби соціальних питань та побуту Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу ДП обслуговування повітряного руху України, якому підпорядковано й будинок відпочинку. Колективом прийнято позитивне рішення щодо ОСОБА_1, що видно з протоколу. До протоколу надано й клопотання пятьох членів колективу. Як убачається із показань потерпілого, його дружини, та колишньої дружини обвинуваченого, що є свідками у справі, та перебувають у вкрай неприязних стосунках на грунті особистого приватного життя, саме вони голосували на зборах колективу проти, що, безумовно, є їхнім правом. Але рішення колективом прийнято більшістю голосів, і відносини у колективі є справою самого колективу.

Рішення зборів, клопотання колективу підтримано й керівником підприємства, який направив дане клопотання, протокол до суду.

Статтею 47 КК України, ч.2 ст.284 КПК України, що регулюють питання звільнення від кримінальної відповідальності, не передбачено обов"язковості вирішення питання про передачу на поруки саме на загальних зборах усього колективу підприємства.

Як видно з протоколу зборів, копії трудової книжки, обвинувачений ОСОБА_1 працює на підприємстві більше 10 років, з 2002 року, що свідчить про те, що колектив може чинити позитивний виховний вплив на обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, а також особи обвинуваченого ОСОБА_1, який має корисні соціальні зв"язки, постійне місце проживання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 без застосування кримінального покарання, з передачею його на поруки трудовому колективу.

Оскільки кримінальне провадження у справі закривається, суд не вирішує питання щодо цивільного позову, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.47 КК України, 284, 286, 288 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, передати ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу служби соціальних питань та побуту Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, якщо він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятимелься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 провадженням закрити.

Речові докази: спортивні брюки та кофту повернути потерпілому ОСОБА_2; 2 рентгенівські знімки зберігати при матеріалах справи.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Головуюча