Справа
№ 11-966
у 1 інстанці: Голік Г.К.
Категорія: ст.307ч.2,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня
2007р. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду
Київської обл.

в складі:

Головуючого -
Миколюка О.В.

Суддів -Нагорного A.M., Черкасова В.М.

з участю
прокурора - Богомаза С А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу за

апеляцією
помічника Барившівського міжрайрнного прокурора
на вирок

Березанського міського суду Київської обл. від 25.06.2007р.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженець і житель
Броварського району Київської обл., раніше неодноразово судимий,
засуджений за ст.307ч.2
КК України до
5 років позбавлення
волі, з конфіскацією майна, за
ст.309ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі. Остаточне покарання відповідно
до ст.70 КК України визначене - 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, що є його особистою власністю. Відповідно до
ст.96 КК України
до засудженого застосоване
примусове лікування від наркоманії в місцях позбавлення волі.

ОСОБА_1
визнано винним і засуджено за те, що він разом з ОСОБА_2, справа стосовно якої
виділена в окреме провадження, 4.03.2007р. в м. Яготині незаконно придбали у
невстановленої слідством особи опій ацетильований , масою в перерахунку на суху
речовину 0,787г.

Даний
наркотичний засіб вони, повертаючись додому в м. Бровари, - частково вжили.

По
дорозі з м. Яготина ОСОБА_1, на найнятому автомобілі близько, 22год.30хв.
під"їхав до огорожі Березанської виправної колонії №95, і за попередньою
домовленістю з невстановленою особою, - перекинув пляшку з ацетильованим опієм,
масою в перерахунку на суху речовину 0,787г., після чого - був затриманий.

В поданій
апеляції прокурор не оспорює доведеність вини, обставини справи і міру
покарання засудженому, але вважає необгрунтованим призначення засудженому
примусового лікування від наркоманії. Прокурор вказує, що наркоманія, на яку
згідно висновку судово-медичної експертиз страждає засуджений, - не є хворобою,
що становить небезпеку для здоров"я інших осіб.

Прокурор
просить вирок суду змінити, виключити з вироку рішення суду про застосування
щодо ОСОБА_1 примусового лікування від наркоманії.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши доводи апеляції і
матеріали справи, колегія суддів вважає апеляцію обгрунтованою.

Як
вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд повно, всебічно і
об"єктивно дослідив всі
докази і обставини справи,
надав їм належну

2

юридичну оцінку
і обгрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини і правильність
юридичної кваліфікації дій засудженого. Однак, приймаючи рішення про
призначення засудженому примусового лікування від наркоманії, суд виходив з
висновку судово-медичної експертизи про те, що засуджений ОСОБА_1 потребує
такого лікування. Втім, відповідно вимог ст.96 КК України, таке лікування може
бути призначене лише за умови, що хвороба, на яку страждає засуджений, -
становить небезпеку для здоров"я інших осіб. З матеріалів справи і
зібраних доказів така небезпека від хвороби, на яку страждає ОСОБА_1 - не
вбачається. Тому висновок суду про призначення засудженому примусового
лікування від наркоманії не грунтується на законі і має бути скасованим.

На підставі
викладеного, керуючись ст.365,366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника Баришівського міжрайонного прокурора задовольни ти. Вирок
Баришівського районного суду Київської обл.
від 25.06.2007р. стосовно ОСОБА_1 - змінити. Рішення суду про застосуван ня
стосовно ОСОБА_1 ст.96 КК України і призначення стосовно нього примусового
лікування від наркоманії - скасувати.

В решті
вирок залишити без змін.