ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 520/6079/14-к
Провадження № 1-кп/520/59/15
16.02.2015 року м. Одеса
Колегія суддів Київського районного суду м. Одеси, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, українця, пенсіонера, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, колегія суддів -
02.04.2014 року приблизно о 09 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 розпиваючи алкогольні напої, знаходячись у приміщенні кв. АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, ОСОБА_10 навмисно наніс наявним у нього в руці кухонним ножем удар в живіт ОСОБА_11 , чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді колото - різаної рани передньої поверхні черевної стінки праворуч по середньо ключичній лінії, що проникає в черевну порожнину; рановий канал проходить через підшкірно - жирову клітковину передньої черевної стінки з пошкодженням очеревини великого сальника, петель тонкої кишки, кореня брижі тонкої кишки, черевної частини аорти і сліпо закінчується в черевній частині аорти, що призвело до гострої крововтрати, від якої, після того, як ОСОБА_11 вийшов в парадну, через деякий час наступила його смерть.
Таким чином, дії ОСОБА_10 належить кваліфікувати за ознаками ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним у скоєному злочину визнав себе частково, та пояснив суду, що він поїхав до центру міста де в той день святкувався день сміху. Коли він повернувся додому близько 15 години, до нього прийшов ОСОБА_11 і вони разом розпили пляшку горілки об`ємом 0.7 літри. Приблизно о 19 годині ОСОБА_11 пішов додому. Наступного дня, приблизно о дев`ятій годині ранку, ОСОБА_11 знову прийшов до нього і запропонував випити, оскільки провів свого брата моряка у рейс. Вони випили пляшку горілки об`ємом 0.5 літри. Побачивши, що ОСОБА_11 вже в стані сильного алкогольного сп`яніння, він сказав останньому, що тому слід йти додому, але ОСОБА_11 почав кричати на нього, вимагати щоб він дав ще горілки, після чого схопивши до своєї правої руки ножа, приблизно двадцять сантиметрів завдовжки, почав ним розмахувати та погрожувати вбивством. Він також взяв у праву руку ножа та продовжив вимагати, щоб ОСОБА_11 йшов додому. Далі ОСОБА_11 своєю лівою рукою схопив за його праву руку, в якій він тримав ніж, і вдарив себе у праву частину живота. Він не одразу зрозумів що трапилось, коли ОСОБА_11 вийшов із квартири. Почав прибирати зі столу, за яким вони розпивали горілку, витер ножа серветкою та поклав його на місце. Раптом почув якийсь шум і вийшов зі своєї квартири. Там побачив, що ОСОБА_11 сидить на сходах, які вели на перший поверх та щось бормоче. Підійшовши ближче він побачив, що у ОСОБА_11 на майці пляма крові, піднявши майку, побачив з правої сторони рану. Він одразу ж почав кликати на допомогу і просив викликати швидку. На його крики вибігла сусідка ОСОБА_12 і викликала швидку. Сам він приніс подушку, положив ОСОБА_11 і почав протирати його обличчя водою. Через пів години приїхав автомобіль швидкої допомоги і лікарі зафіксували смерть ОСОБА_11 . З потерпілим ОСОБА_11 перебував у добросусідських відносинах і будь яких підстав бажати йому смерті у нього не було.
Незважаючи на те, що ОСОБА_10 винним у скоєному кримінальному правопорушенні визнав себе частково, його вина доведена сукупністю зібраних судом доказів, а саме:
- показаннями, допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 яка пояснила суду, що у 02.04.2014 року вона прокинулася з ранку и почала збиратися на роботу. Просила сина, щоб він перестав пити алкогольні напої та залишився дома, тому що мали прийти співробітники водоканалу. Далі до її сина зателефонував обвинувачений ОСОБА_10 і попросив, щоб ОСОБА_11 приніс йому кислих огірків, оскільки після вчорашнього застілля йому недобре. ОСОБА_11 зібрався і приблизно о 06 год. 45 хв. пішов до ОСОБА_10 . Сама ж вона пішла на роботу. Через деякий час до неї зателефонував співробітник міліції і повідомив про те, що її син помер. Вона одразу ж викликала таксі та поїхала на місце події. Між обвинуваченим ОСОБА_10 і її сином були добросусідські відносини. Хоча за кілька місяців до дня вбивства, коли вона повернулась додому з роботи, то побачила, що її син сидить у крові і в нього розрізана щелепа. ОСОБА_10 тоді не заперечував, що саме він наніс пошкодження її сину і оплатив лікування. Від цивільного позову відмовилися, в зв`язку з відшкодуванням завданої шкоди.
- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який пояснив суду, що очевидцем вбивства він не був. ОСОБА_10 є його сусідом та може охарактеризувати його, як порядну людину. ОСОБА_11 знає з поганої сторони та не одноразово бачив його у стадії алкогольного сп`яніння.
- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , яка пояснила суду, що в квітні 2014 року приблизно о дев`ятій годині ранку, у день коли було скоєне кримінальне правопорушення, вона збиралася на роботу. Раптом вона почула крики її сусіда з другого поверху, який кликав на допомогу та просив, щоб хтось викликав швидку допомогу. Вона одразу ж вибігла зі своєї квартири, що знаходиться на першому поверсі будинку і на сходах між першим і другим поверхом побачила, що на них лежить чоловік в якого на сорочці була кровава пляма. Він був ще живий, але не розмовляв і ледь дихав. Поруч стояв сильно схвильований ОСОБА_10 і просив викликати швидку. Побачивши це, вона одразу ж повернулася до квартири та викликала швидку. Далі вона набрала склянку води та бризкала на того чоловіка, обвинувачений ОСОБА_10 допомагав їй в цьому. Швидка приїхала приблизно через десять хвилин і при лікарях швидкої чоловік помер. Обвинувачений ОСОБА_10 нічого їй не пояснював. Вбитого вона раніше бачила, бувало таке, що він був нетверезим. Обвинуваченого може охарактеризувати з позитивної сторони.
- витягом з ЄРДР від 02.04.2014 року. (Том № 1 а.п. 1);
- протоколом огляду місця події квартири АДРЕСА_2 з фото таблицею від 02.04.2014 року. (Том № 1 а.п. 9-25);
- протоколом огляду місця події 2 парадної будинку АДРЕСА_3 . Корольова з фото таблицею від 02.04.2014 року (Том № 1 а.п. 26-36);
- протоколом медичного огляду ОСОБА_10 від 02.04.2014 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
(Том № 1 а.п. 78);
- протоколом слідчого експерименту від 03.04.2014 року, за участі обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника, у присутності понятих, згідно якого обвинувачений ОСОБА_10 вказує на місце та механізм нанесення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 (Том № 1 а.п. 97-99);
- висновком судово-медичної експертизи трупа № 129-1204/2014 від 30.04.2014 року, згідно якого, колото-різана рана передньої поверхні черевної стінки праворуч по середньоключичній лінії, розташована на висоті 116 см від поверхні стопи, орієнтований по умовному циферблату на 4 і на 10 годин, довжиною 2.5 см, нижній кінець рани, орієнтований на 4 години, П подібної форми, верхній кінець рани, орієнтований на 10:00 ч., гострокутої форми, яка проникає в черевну порожнину, рановий канал проходить через підшкірно-жирову клітковину передньої черевної стінки з ушкодженням очеревини, великого сальника, петель тонкої кишки, кореня брижі тонкої кишки, черевної частини аорти і сліпо закінчується в черевної аорти, довжина ранового каналу по зонду 11 см, напрямок ранового каналу по зонду спереду назад і справа наліво. Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням великої кровоносної судини (черевної частини аорти), ускладнене гострою крововтратою, було небезпечним для життя, та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_11 стала гостра крововтрата від отриманого тяжкого тілесного ушкодження. (Том № 2 а.п. 22-30);
- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_10 № 751/31-Д від 04.04.2014 року згідно якої, у обвинуваченого ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не виявлено. ( Том № 2 а.п. 38-40);
- висновками дактилоскопічних експертиз № 109 та110 з ілюстрованими таблицями від 18.04.2014 року та 20.04.2014 року. (Том № 2 а.п. 60-76, а.п. 84-91);
висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи № 143 від 24.04.2014 року.
(Том № 2 а.п. 99-103)
- висновком судово-медичної експертизи № 226 з фото таблицею від 11.04.2014 року, згідно якого на клаптику шкіри передньої поверхні черевної стінки, праворуч, вилученому від трупа ОСОБА_11 , виявлено одне колото-різане пошкодження, утворене плоским колюче-ріжучим предметом, типу ножа, що має обушок і жало з максимальною шириною поринучої частини клинка не більше 2.2 см. Не виключена можливість заподіяння колото-різаного ушкодження ОСОБА_11 клинком кухонного ножа 2 з темно-синьою рукоядкою. (Том № 2 а.п. 111-124).
- висновком судово-медичної експертизи № 153 від 11.04.2014 року.
(Том № 2 а.п. 132-135);
- висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи № 142 від 17.04.2014 року.
(Том № 2 а.п. 143-148);
- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_10 № 165 від 08.05.2014 року.
(Том № 2 а.п.156-160);
- висновком судово-медичної експертизи № 332 від 15.05.2014 року.
(Том № 2 а.п. 163-167);
- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_10 № 168 від 07.05.2014 року.
(Том № 2 175-180).
- висновком судово-медичної експертизи № 334 від 16.05.2014 року.
(Том № 2 а.п. 183-187);
- висновком додаткової судово-медичної експертизи № -33/1204/2014 від 09.02.2015 року. (Том № 3 а.п. 90-94).
Орган досудового слідства кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ст.115 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Однак, повно та всесторонньо дослідивши вищевказані докази, колегія суддів, встановила, що обвинувачений ОСОБА_10 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, що кваліфікується, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілого.
Судом не встановлено будь-яких доказів того, що ОСОБА_10 , бажав настання смерті ОСОБА_11 . Про те що він не бажав цього, свідчать і його подальші дії з метою надання ОСОБА_11 допомоги після нанесення тілесного ушкодження, звернення за допомогою до сусідки про виклик швидкої, те що наніс тілесне ушкодження у вигляді 1 (одного) удару. Також, на думку колегії суддів, живіт не є життєво важливим органом, ушкодження якого, тягнуть за собою виключно смертельні наслідки.
Досудове розслідування, кваліфікуючи дії ОСОБА_10 , як вбивство, зробило такий висновок, лише на тому, що від отриманого тілесного ушкодження настала смерть ОСОБА_11 .
Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що всі сумніви, щодо доведеності вини обвинуваченого(підсудного) тлумачаться на його користь, а інших доказів суду, стороною обвинувачення не було надано, тому суд приходить до обґрунтованого висновку, про кваліфікацію дій ОСОБА_10 за ст. 121 ч.2 КК України.
При винесені вироку не можуть бути взяті до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_10 , що удар ножем потерпілий ОСОБА_11 , наніс собі сам, притягнувши його ( ОСОБА_10 ) руку з ножем до свого живота, бо такі посилання, колегія суддів сприймає, як спосіб захисту і намір пом`якшити свою участь, і вони спростовуються належними доказами, що дослідженні у судовому засіданні, а саме: висновками судово-медичної експертизи про механізм спричинення тілесного ушкодження, напрямок та глибину раневого каналу, протоколом слідчого експерименту.
Оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілого - знайшла своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для винесення обвинувального вироку.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 колегія суддів виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
Відповідно вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення необхідно обрати таке покарання, яке буде необхідне для його виправлення та запобігання нових злочинів.
При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Обставин, які у відповідності до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, колегією суддів не встановлено.
До обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, колегія суддів відносить, скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує : суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного,те що він скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, посередню характеристику за місцем проживання, похилий вік, відшкодування завданої шкоди, а також думку потерпілої, суд вважає за доцільне відбування покарання тільки у вигляді позбавлення волі з призначенням мінімального покарання згідно санкції ст. 121ч.2 КК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 покарання нижче нижчої межі, ніж передбачено Законом, суд не вбачає, тому що згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю
Згідно ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі встановленого, керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Запобіжний захід ОСОБА_10 залишити - тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, обчислюючи термін відбування покарання з моменту його фактичного затримання - з 02.04.2014 року.
Згідно ст. 124 КПК України - стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 1 769 гривень 4 копійки. Згідно ст. 100 КПК України речові докази по кримінальному провадженню: - кухонний ніж з плямами бурого кольору, вирізка скатертини з плямами бурого кольору, на якій було виявлено ніж, три кухонних ножі, куртку та футболку з плямами речовини бурого кольору та пошкодженням тканини - знищити. (Том № 2 а.п. 192-193);
- 5 слідів пальців рук, на 5 відрізках, недопалки цигарок, змиви з ножу зберігати в матеріалах кримінального провадження. (Том № 2 а.п. 192-193).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3