Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2012 року м. Рівне

Колегія суддів Судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого - Гладкого С.В.

суддів Збитковської Т.І., Квятковського А.С.

з участю прокурора Горбань О.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора Невідомського О.А., який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року.

Цією постановою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.3 ст.199 КК України, ОСОБА_6 за ч.3 ст.199 і ч.1 ст.309 КК України та ОСОБА_8 за ч.3 ст.199 і ч.1 ст.307 КК України повернуто прокурору Рівненської області на додаткове розслідування.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у зберіганні, придбанні, перевезені, ввезенні в Україну з метою збуту, а також збуті підробленої іноземної валюти, вчиненими повторно за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі. Також ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин амфетаміну (фенаміну). ОСОБА_6 обвинувачується у збуті підробленої іноземної валюти, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі та в незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту каннабісу (марихуани).

В обґрунтування суд послався на допущені органами досудового слідства порушення права обвинувачених на захист при предявленні матеріалів розслідування для ознайомлення, неконкретність обвинувачення і призначення та допуск адвокатів-захисників до участі в справі. Також суд визнав, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства обвинувальний висновок і довідка про рух справи. Залишено прокурором без оцінки й постанову про відмову в порушені кримінальної справи стосовно ОСОБА_9 та не зясовано долю виділених з цієї справи матеріалів про підробку національної валюти. Відсутні результати перевірки заяв про тиск працівників правоохоронних органів на ОСОБА_7 і Христича.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляд справи судом першої інстанції, посилаючись на незаконність постанови суду, просить скасувати її та направити справу в цей же суд зі стадії попереднього розгляду. Доводить, що судом не було встановлено жодних істотних порушень, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду, та не враховано рекомендацій п.11 постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції, щодо порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які можу бути визнані суттєвими.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора Горбань О.В., яка підтримала апеляцію, думку обвинувачених ОСОБА_7, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та їхніх захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про залишення постанови без зміни, дослідивши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.246 КПК при попередньому розгляді справи суддя своєю постановою повертає справу на додаткове розслідування у випадках, коли під час провадження досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Висновок суду щодо порушення вимог КПК про обовязковість предявлення матеріалів розслідування для ознайомлення позбавлений підстав, оскільки з протоколів предявлення обвинуваченому та його захиснику матеріалів кримінальної справи вбачається, що у відповідності до вимог ст.218 КПК кожен із обвинувачених з участю свого захисника був ознайомлений з матеріалам справи. При цьому жоден з них не подав зауважень з приводу неповноти наданих матеріалів справи (т.5 арк. 114, 162, 164). З даними протоколу судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_1 пояснив, що подання про проведення обшуку міститься на аркуші 30, тоді як в описі матеріалів справи зазначено інший аркуш 261 (т.5 арк.262). У ході апеляційного розгляду справи захисник ОСОБА_10 це підтвердив.

З постанов про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_11, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що предявлене кожному з них обвинувачення відповідає вимогам ст.132 КПК. Зокрема зазначено злочин, у вчиненні якого обвинувачується дана особа, час, місце та інші обставини вчинення злочину, наскільки вони відомі слідчому, і стаття кримінального закону, якою передбачено цей злочин (т.5 арк.23-24, 44-47; т.4 арк.207-210).

За даними матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_6 у ході досудового слідства допитувався неодноразово (у тому числі за участю захисника адвоката ОСОБА_12П.) Згідно протоколів допиту як обвинуваченого за ч.3 ст.190, ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_6 визнав свою вину повністю (т.4 арк.197-199, 204-205). Посилання на відповідні аркуші справи міститься в обвинувальному висновку (т.5 арк.163). За таких обставин вказівка суду першої інстанції щодо необхідності наведення в обвинувальному висновку даних про перевірку показань обвинуваченого ОСОБА_6 безпідставна.

Висновок суду про порушення органами досудового слідства права кожного з обвинувачених на захист, оскільки отримавши відмову кожного із обвинувачених від захисника, разом з цим рекомендували адвокатів-захисників, які спрямовували позицію кожного на визнання своєї вини, є суперечливим і передчасним. Встановивши, що цими адвокатами було порушено норми адвокатської етики, внаслідок чого допущено порушення прав їх підзахисних, суд зобовязаний відреагувати окремою постановою (ухвалою) відповідного змісту.

Вказівка суду про необхідність проведення повторної комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_6 не ґрунтується на законі, оскільки в силу ст.310 КПК суд вправі призначити вказану експертизу самостійно.

Що стосується заяв про тиск працівників правоохоронних органів на обвинувачених, то у ході розгляду справи суд вправі затребувати матеріали перевірки за заявами ОСОБА_7 і Христича про застосування щодо них незаконних методів слідства. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 11 лютого 2005 року № 2 „Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, заява обвинуваченого чи підсудного про застосування щодо нього незаконних методів слідства сама по собі не є підставою для направлення справи на додаткове розслідування. Якщо за своїм характером така заява є приводом до порушення кримінальної справи (п. 1 ч.1 ст.94 КПК, суддя (суд), попередивши заявника про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК, направляє її за належністю прокурору. У разі, коли вирішення кримінальної справи в суді до перевірки прокурором цієї заяви виявиться неможливим, розгляд справи може бути відкладено до закінчення перевірки. Результати перевірки не є обов'язковими для суду і підлягають оцінці разом з іншими доказами.

Виявивши, що прокурором були суттєво порушені вимоги статей 228-232 КПК, суддя своєю постановою вправі був повернути справу прокурору в порядку ст.249-1 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вказані порушення є істотними і тому, згідно ст.ст.367, 370 КПК, постанову місцевого суду слід скасувати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року по кримінальній справі стосовно обвинувачених ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 скасувати, а справу повернути на новий розгляд зі стадії попереднього розгляду.

Запобіжні заходи щодо обвинувачених залишити попередні: тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і заставу щодо ОСОБА_7.

С у д д і

С.В.ОСОБА_13ОСОБА_14Квятковський

Згідно оригіналу

ОСОБА_15ОСОБА_13