Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/38/2015 Справа № 641/8040/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

за участю обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засідання матеріали кримінального провадження № 0001550 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Беларусь, Гомельської області, Рогачівського району, с. Довськ, білоруса, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, без реєстрації, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.09.1994 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 142 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- 23.09.2009 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 296, ч.3 ст. 185, ст. 69, ст. 70 КК України до 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучі раніше судимий, судимості не зняті та не погашані у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і знову вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, на початку травня 2014 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, дав оголошення в інтернеті про те, що продає будівельні матеріали з недобудованих будівель, і вказав номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

В кінці травня 2014 року ОСОБА_5 , подзвонив на номер мобільного телефону, вказаний в оголошенні і домовився зустрітися зі ОСОБА_4 на земельній ділянці, де знаходяться будівельні матеріали. В цей же день приблизно о 09.00 ОСОБА_4 і ОСОБА_5 зустрілися на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_6 , згідно державного акту серії ЯЯ № 890203 від 24.03.2011. ОСОБА_4 повторно, з метою заволодіння чужим майном повідомив ОСОБА_5 неправдиві відомості, видаючи земельну ділянку, а також будівельні матеріали, які знаходились в фундаменті недобудованої будівлі, за свою власність. ОСОБА_5 , сприймаючи ОСОБА_4 за володільця земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , домовився купити у останнього залізобетонні плити і блоки, які мались у фундаменті недобудованої будівлі за 6000 гривень.

03.06.2014 ОСОБА_4 , приблизно о 09.00, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошима ОСОБА_5 , попрохав останнього передати йому гроші в сумі 500 грн. в якості передплати. ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 віддав йому 500 грн. біля земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

06.06.2014 ОСОБА_4 , приблизно о 09.00, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошима ОСОБА_5 , попрохав останнього передати йому ще грошей в сумі 500 грн. ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 віддав йому 500 грн. біля земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

07.06.2014 приблизно о 09.20, ОСОБА_5 з метою забрати будівельні матеріали приїхав із будівельним краном на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , де його чекав ОСОБА_4 , продовжуючи видавати себе за володільця земельної ділянки.

В цей час на земельну ділянку приїхав справжній володілець ділянки - ОСОБА_6 та викликав працівників міліції, які присікли злочинну діяльність ОСОБА_4 .

В результаті шахрайських дій, ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 1000 грн., спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на вищевказану суму.

Суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин.

Суд не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам судового провадження про позбавлення їх права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням відомостей про особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінальних правопорушень визнав та пояснив, що він на початку травня 2014 року дав оголошення в інтернет про продаж будівельних матеріалів з недобудованих будівель і залишив свій номер телефону, після чого йому зателефонував ОСОБА_5 , та у телефонній розмові вонидомовились звстрітись.

Цього ж дня, саме після телефонної розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зустрілись на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 .

Пчсля чого, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , про те що зазначена земельна ділянка та будівельні матеріали що розташовані на ній належать саме йому, і він продає залізобетонні плити і блоки, які мались у фундаменті недобудованої будівлі за 6000 гривень.

ОСОБА_4 03.06.2014 року попрохав у ОСОБА_5 передати йому кошти у розмірі 500 гривень, у якості предоплати за будівельні матеріали, після чого ОСОБА_5 передав йому грошові кошти у розмірі 500 гривень.

Крім того ОСОБА_4 вказав, що він попрохав у ОСОБА_5 ще 500 гривень, які останній передав йому 06.06.2015 року біля земельної ділянки.

Після чого ОСОБА_4 домовився 07.06.2014 року зустрітись з ОСОБА_5 для того, щоб останній забрав будівельні матеріали за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому ОСОБА_4 продовжував видавати себе за власника, однак у цей час приїхав справжній власник земельної ділянки та викликав працівників міліції.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, (шахрайство), вчинене повторно.

Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, судимість не знята та непогашені в установленому законом порядку, на диспансерному обліку в КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» та в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, за місцем мешкання характеризується опосередковано.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає рецидив злочину.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги ступінь тяжкості злочинів, скоєних ОСОБА_4 злочини відносяться, згідно ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, той факт, що ОСОБА_4 щиро кається в скоєнні злочинів, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд дійшов висновку про неможливість виправлення засудженого без реального відбування покарання.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1000 гривень суд вважає підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання а саме з 02.06.2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди в розмірі 1 000 (одна) тисяча гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова с моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1