Комсомольський міський суд Полтавської області
Справа № 1 - 67/2010
ВИРОК

Іменем України

19 квітня 2010 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурора Зоріна В.С.

підсудного ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 кім.213, раніше судимого,

10.10.2007 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки,

28.10.2007 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.309,70 КК України до до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

15.10.2008 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.263 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., постановою суду від 02.07.2009 року покарання у вигляді штрафу в порядку ст.53 КК України замінено покаранням у вигляді 240 год. громадських робіт

за ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

Підсудний вчинив злочин невеликої тяжкості проти правосуддя за таких обставин:

Вироком Комсомольського міського суду від 15.10.2008 року ОСОБА_1 був засуджений за ч.2 ст. 263 КК України до штрафу в розмірі 510 грн. Через відсутність роботи на неможливість сплати штрафу, постановою Комсомольського міського суду від 02.07.2009 року міра покарання у вигляді штрафу, в порядку ст.53 КК України, була замінена покаранням у вигляді 240 год. громадських робіт. 17 вересня 2009 року постанова суду надійшла на виконання до Комсомольської КВІ. Отримавши у встановленому законом порядку направлення для відбування покарання у КП Озеленення, ОСОБА_1 умисно, за відсутності будь-яких поважних причин, ухилився від виконання покарання, жодного разу не приступивши до виконання суспільно корисних робіт протягом строку, встановленого рішенням суду.

В судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактами ухилення від відбування громадських робіт, та пояснив, що скоїв злочин за обставин, зазначених в описовій частині вироку. Згадані порушення допустив, оскільки робота в ДКП Озеленення на умовах, які йому були запропоновані, його не влаштовувала через важкість.

Крім показань самого підсудного, його вина підтверджена по справі показаннями свідка майстра ДКП Озеленення ОСОБА_3, та оголошеними в судовому засіданні показаннями інспектора КВІ ОСОБА_4

Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала суду, що підсудний один раз зявився на підприємство за направленням КВІ, і демонстративно повідомивши її про те, що працювати не буде, одразу пішов. На підприємстві підсудний не відпрацював жодної години і не працює на даний час. З цього приводу підприємство надавало офіційну відповідь на запит КВІ.

Як вбачається з оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_4, ОСОБА_1 в установленому законом порядку, під розписку був ознайомлений та неодноразово попереджався про умови, порядок та наслідки ухилення від виконання покарання, призначеного за вироком суду, проте відповідних висновків для себе не зробив, більш того, за відсутності постійного місця роботи, продовжуючи зловживати алкогольними напоями, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 173,178 КУпАП. Відмовившись відбувати покарання у вигляді громадських робіт, ОСОБА_1 надав з цього приводу письмову заяву з проханням призначити йому інший вид покарання.

Крім того, вина підсудного підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: розписками ОСОБА_1 про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та відповідальністю за їх порушення (а.с.18) та постановою про встановлення днів явки на реєстрацію (а.с.13).

Умисні дії ОСОБА_1, які виразились в ухиленні від відбування громадських робот, особою, засудженою до даного виду покарання, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, скоєний ОСОБА_1 злочин є злочином невеликої тяжкості, і в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання підсудним своєї вини та щире каяття в скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

За висновком ЛКК ОСОБА_1 практично здоровий, фізична праця показана з обмеженням, перебуває на Д обліку у лікарів-нарколога та психіатра, примусового лікування від наркоманії та алкоголізму не потребує, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, схильна до вживання алкогольних напоїв та порушення громадського порядку. Не працює, постійного джерела доходу не має, перебуває на утриманні у матері.

Призначаючи покарання за вчинений злочин, суд враховує, що тяжких наслідків від скоєного ОСОБА_1 не настало, але приймаючи до уваги обставини, за яких ОСОБА_1 ухилився від відбування покарання, наявність декількох попереджень з боку КВІ про можливість кримінальної відповідальності за умови продовження ухилення від відбування покарання, та відсутність відповідного реагування з боку засудженого, що є свідченням його небажання стати на шлях виправлення, суд вважає що достатнім для виправлення підсудного покаранням має бути призначене покарання у вигляді арешту. Призначаючи згаданий вид покарання, та враховуючи наявність помякшуючої вину обставини, суд вважає за можливе призначити за вчинений злочин мінімальний строк, передбачений санкцією ст.389 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_1 за ч.2 ст.389 КК України до одного місяця арешту. Відповідно до ст.71 КК України, з врахуванням положень ст.72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати покарання, призначене за вироком Комсомольського міського суду від 15 жовтня 2008 року і остаточно до відбуття ОСОБА_1 призначити покарання у вигляді 45 днів арешту.

Запобіжний захід засудженому змінити - взявши під варту з залу суду.

Строк покарання відраховувати з 19 квітня 2010 року.

На вирок суд протягом 15 днів з часу його проголошення, засудженим в той строк з моменту вручення копії вироку може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно

Суддя Т.В. Окунь