Справа № 1-123/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

у складі :

головуючого судді Синиці Л.П.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю прокурора Климюк Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

вул. Пугачова, 47, українця, громадянина України,

освіта середня, не одруженого, не працюючого,

будучи раніше судимий: вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 19.06.2006р., за ст. 185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України, замінено на іспитовий термін строком на один рік;

вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 07.09.2006р., за ст. 69, ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік шість місяців, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, приєднано частково не відбуту частину покарання строком шість місяців за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 19.06.2006р., і призначено остаточну міру покарання у вигляді двох років позбавлення волі;

вироком Городищенського районного суду Черкаської області, за ч.1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано частково невідбутний строк в один рік позбавлення волі за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 07.09.2006р., -

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, будучи раніше судимим, після звільнення з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, та знову скоїв злочин, так, 01 червня 2011 року, близько 02 години 00 хвилин, шляхом вільного доступу, проник на територію будинковолодіння, що розташоване по вулиці Кожедуба, 9/7, м. Городище, Черкаської області, де з автомобіля марки «Москвич ІЖ 2715-01», який належить гр. ОСОБА_3, умисно, таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом, викрав акумулятор вартістю 580 гривень, радіатор вартістю 650 гривень, металевий уголок вартістю 120 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 1350 гривень.

Будучи допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив суду, що він 01.06.2011 року, близько 2 години ночі, вийшов з дому з наміром залізти на територію подвіря будинковолодіння за №9 по вул. Кожедуба в м. Городище, де гр. ОСОБА_3, який проживає у квартирі №, залишає свій автомобіль марки «Москвич», щоб щось з нього викрасти. Світло в будинку на той час не горіло, на подвірї не було нікого і він руками відкрив капот автомобіля, який був не замкнений відєднав акумулятор від проводки та витягнув його. За допомогою щипців, які в нього були з собою, відєднав радіатор, витягнув та поклав на землю. Після чого відкрив дверцята будки автомобіля, які були не зачинені і витягнув металевий уголок, поклавши його на землю. Потім він взяв дані речі та поніс їх в сторону приміщення колишнього цегляного заводу, де залишив радіатор та уголок, а акумулятор взяв із собою. Біля пункту прийому металобрухту, що по вулиці Кожедуба в м. Городище, Черкаської області, він продав акумулятор незнайомій йому людині за гроші в сумі 42 гривні та пішов до дому, де взяв акумулятор, пояснював. Цього ж дня, біля 10 години ранку він пішов до схованки, забрав радіатор, уголок, і пішов до пункту прийому металобрухту, що по вулиці Кожедуба в м. Городище, Черкаської області, де дані речі продав за гроші в сумі 84 гривні, проте, звідки він їх взяв, нікому не розповідав. Гроші, які він отримав за продаж викрадених речей витратив на продукти харчування.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ст. 299 КПК України, де факти, які сторонами не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими як стосовно обєктивної так і субєктивної сторони злочину (розміру цивільного позову) з розумінням відсутності в учасників судового розгляду права на апеляційне оскарження фактичних обставин справи, при цьому, сумніву у добровільності та істинності позицій підсудного щодо спрощеного судового слідства, немає,

та показами потерпілого ОСОБА_3, даними в судовому засіданні, проте, що він не має бажання заявляти цивільного позову до підсудного, як і відсутні до нього претензії, та про те, що 31.05.2011р., близько 20 години, він приїхав додому за місцем свого проживання і на території будинковолодіння по вулиці Кожедуба 9/7 в м. Городище, поставивши власний автомобіль марки «Москвич ІЖ 2715-01», пішов в будинок займатися власними справами, згодом ліг спати, а 01.06.2011р., близько 7 години ранку під час коли пробував завести автомобіль виявив відсутність: акумулятора, радіатора, металевого уголка, довжиною 8 м., що був порізаний на вісім частин, довжиною по 1м, після цього він звернувся до працівників міліції, в присутності дільничного інспектора міліції на пункті прийому металобрухту по вулиці Кожедуба в м. Городише були виявлені дані речі, і там він дізнався, що їх продав ОСОБА_2.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, вважає, що предявлене обвинувачення підсудному ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, доказане повністю.

Оскільки підсудний ОСОБА_2 таємно викрав чуже майно, а саме, акумулятор вартістю 580 гривень, радіатор вартістю 650 гривень, металевий уголок вартістю 120 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 1350 гривень, тобто скоїв крадіжку, повторно, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, які помякшують та обтяжують його покарання. Обставинами, що помякшують відповідальність підсудного ОСОБА_2, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків потерпілому, який претензій до підсудного не має, при призначенні виду покарання за скоєне, покладається на розсуд суду. Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_2 судом не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, відшкодував завдані збитки, суд, вважає за можливе застосувати до нього покарання без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши підсудного від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Речові докази по кримінальній справі: акумулятор, радіатор, металевий уголок, що залишені на зберіганні ОСОБА_3 підлягають поверненню останньому, за належністю.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обовязок повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого проживання, роботи та періодично зявлятися в даний орган для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: акумулятор, радіатор, металевий уголок, повернути ОСОБА_3, звільнивши його від зберігальної розписки.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції через Городищенський районний суд на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_4