Справа № 592/4748/14-к
Провадження № 1-кс/592/1445/14

УХВАЛА

16 вересня 2014 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
а також слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_4 ,
розглянув клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_4
про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , офіційно не працюючий, з середньою освітою, громадянин України, українець, раніше засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, оголошений в розшук
за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002075 від 30 квітня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора прокуратури м. Суми ОСОБА_3 , слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 , -
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів, що додані до клопотання ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 29.04.2014 року приблизно о 23.55 год. знаходячись біля автомобільної стоянки, що розташована неподалік будинку АДРЕСА_2 , із застосуванням вогнепальної зброї спричинив тілесні ушкодження гр. ОСОБА_6 20.05.1977 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді вогнепального поранення з вхідним отвором в області грудної клітини зліва біля 7-го ребра діаметром 0,7 см., та вихідним отвором в області грудної клітини справа в області 11-го ребра діаметром 0,5 см., від якого останній помер.
30.04.2014 року відомості за даним фактом внесені до ЄРДР за № 0002075 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
12.05.2014 року було складене повідомлення про підозру гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Оскільки на даний момент місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, вручити йому письмове повідомлення про підозру в день його складення, як того вимагає ст. 278 КПК України, не виявилось можливим. На підставі ч.3 ст.111, ч.2 ст. 135 КПК України письмове повідомлення про підозру було особисто вручене матері ОСОБА_5 ОСОБА_7 .
16.05.2014 року ОСОБА_5 було оголошено у розшук.
09.07.2014 року, відповідно довідці з Укрбюро Інтерполу №34/711 від 10.07.2014 року ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук з метою арешту та екстрадиції в Україну.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання, у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі (КК України в ред. 2001 року), ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не має сімї, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, за місцем проживання не з`являється, переховується від органів досудового розслідування, оголошений в міжнародний розшук, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного
З огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, а також враховуючи наявність вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, виникла необхідність у застосуванні щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. .
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, необхідність у обранні до ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виникає з метою подальшої його екстрадиції (т.я. наявні дані про те, що вказана особа перебуває за межами України), оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, до клопотання про видачу особи, серед іншого, додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні слідчий та прокурор просили клопотання задовольнити.
Перевіривши доводи сторони звинувачення, дослідивши надані суду докази і матеріали, суд вважає доведеним, що в даному випадку мається існування ризику, передбаченого п. 1ст.177 КПК України, а саме підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду
Судом встановлено, що в СВ МВ УМВС України в Сумській області перебуває кримінальне провадження за № 0002075 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України відносно ОСОБА_5 .
Зібрані і надані слідчим матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України
12.05.2014 року було складене повідомлення про підозру гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Оскільки на даний момент місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, вручити йому письмове повідомлення про підозру в день його складення, як того вимагає ст. 278 КПК України, не виявилось можливим. На підставі ч.3 ст.111, ч.2 ст. 135 КПК України письмове повідомлення про підозру було особисто вручене матері ОСОБА_5 ОСОБА_7 .
16.05.2014 року ОСОБА_5 було оголошено у розшук. 09.07.2014 року, відповідно довідці з Укрбюро Інтерполу №34/711 від 10.07.2014 року ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук з метою арешту та екстрадиції в Україну.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 частина 2).
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за скоєне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, що обґрунтовано підтверджено в судовому засіданні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейська конвенція про видачу правопорушників 1957 року використовує поняття "постанова про утримання під вартою" і визначає його як будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі та проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього. Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що підписана від імені України у Мінську 22 січня 1993 року, оперує аналогічним поняттям "постанова про взяття під варту", визначаючи процесуальне рішення, на підставі якого особа може бути взята під варту для екстрадиції.
Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Крім цього, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, при цьому переховується від органів досудового розслідування та суду і з 16.05.2014 року об`явлений у міжнародний розшук, що у сукупності свідчить про неможливість запобігання ризикам, зазначеному у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому суд задовольняє клопотання слідчого і вважає необхідним обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КК України, вважаю, що немає необхідності визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки частиною 6 статті 193 КПК України встановлено особливий порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, оголошених у міжнародний розшук.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Це питання розглядається після затримання особи, до якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніше як через вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, а тому питання визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є передчасним
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

постановив:
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У разі затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відразу після затримання і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити його до Ковпаківського районного суду м.Суми для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Встановити строк дії ухвали суду в 60 днів, а саме до 01.11.2014 року.
Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_4
Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.
На ухвалу прокурором може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а іншими особами з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1