справа № 462/625/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванківці Кіцманського району Чернівецької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 15.07.2014 року близько 06.00 год., під`їжджаючи до ст.Львів ДТГО «Львівська залізниця», що за адресою: м.Львів, пл.Двірцева, 1, знаходячись в загальному вагоні №3 потягу №608 сполученням «Чернівці-Львів», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав з місця №43 мобільний телефон ОСОБА_6 марки «Samsung Galaxy Ace GT S580і», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1000 грн., у якому знаходилась сім карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 , на якій були відсутні кошти, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
26.01.2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно з укладеною угодою, підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, при цьому, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.
Потерпіла ОСОБА_4 в суді просить затвердити угоду про примирення, зазначила, що завдана їй шкода ОСОБА_5 відшкодована повністю, а також підтвердила, що дана угода укладена нею добровільно, без будь-якого примусу і що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між потерпілою і підозрюваним, оскільки така угода відповідає вимогам КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнає повністю.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Також, згідно вимог ч.4 ст.474 КПК України, з`ясовано, що потерпілій зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та що вона просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.1 ст.185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, згідно матеріалів кримінального провадження, відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 394, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Ace GT S580і», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_4 (матеріали кримінального провадження, арк. 51, 52), повернути останній, як власнику.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова, з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1