Справа № 403/6683/12
Провадження № 1/200/13/15
ПОСТАНОВА
30 червня 2015 року суддя Бабушкінського районного суд м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінальної справи № 1кп/200/13/15 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.3 ст. 365 КК України,
ВСТАНОВИВ:
16.06.2015 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла кримінальна справа № 1кп/200/13/15 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.3 ст. 365 КК України.

В той же день автоматизованою системою документообігу суду дана кримінальна справа була розподілена на суддю ОСОБА_1 ..

Отримавши матеріали кримінальної справи, суддею було встановлено, що обвинуваченою в даній кримінальній справі є ОСОБА_2 .

На час порушення кримінальної справи прокурором м. Дніпропетровська, прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченої ОСОБА_2 було ОСОБА_3 .

Під час судового засідання суддею було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 є особою, з якою у судді ОСОБА_1 на даний час наявні особисті дружні відносини. Крім того, ОСОБА_4 тривалий час працювала в Кіровському районному суді м. Дніпропетровська і була в тому числі секретарем судового засідання у судді ОСОБА_1 в той час, коли він там працював.

Дана обставина заважає судді ОСОБА_1 бути об`єктивним та неупередженим під час розгляду даної кримінальної справи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 54 КПК України, суддя або народний засідатель не може приймати участь в розгляді кримінальної справи, при наявності інших обставин, що викликають сумніви в об`єктивності судді або народного засідателя.

Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», зокрема зазначено, що: «Заявниця скаржилася за п.1 ст. 6 на небезсторонність Артемівського суду та голови суду В.Л.Г., який розглядав її справу».

Під час вирішення даної справи, Європейським судом з прав людини було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність в даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Кубер проти Бельгії»). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло проти Іспанії»).

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, суддя ОСОБА_1 не може приймати участь в розгляді даної справи, оскільки він не є безстороннім.

Крім того, під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, суддею було встановлено, що дана кримінальна справа була розподілена на суддю ОСОБА_1 з порушенням положень ч.2 ст. 16-2 КПК України.

Так, згідно звіту про автоматичний розподіл судових справ муж суддями, кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 (унікальний номер 403/6683/12), була розподілена серед одного судді судді ОСОБА_1 .. Інші судді, згідно Звіту участь в розподілі даної справи не приймали.

Разом із тим, відповідно до п.2.3.4 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що діє на час розподілу справи, автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами: із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

В даному випадку принцип випадковості було порушено.

Відповідно до положень п.2.3.9 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснення автоматизованого розподілу судових справ без урахування правил, зазначених у пункті 2.3.4 пункту 2.3 цього Положення, не допускається.

Таким чином, під час розподілу зазначеної справи було порушено положення ст. 16-2 КПК України.

Відповідно ж до п.5 ч.1 ст. 54 КПК України, суддя або народний засідатель не може приймати участь в розгляді кримінальної справи, в разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьої статті 16-2 даного Кодексу.

Таким чином, вважаю за неможливе розглядати дану кримінальну справу ще й з цієї підстави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 16-2, 54 КПК України в редакції 1960 року, -

ПОСТАНОВИВ:
Заявити самовідвід від участі в розгляді кримінальної справи № 1кп/200/13/15 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.3 ст. 365 КК України.

Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1