Справа № 1-122/2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2007 року
Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого:
Дворніченка В.І., при секретарі: Ворю Ж.В.,

за участі
прокурора: Зузака Е.С.,

підсудного:
ОСОБА_1.,

потерпілого:
ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Виноградові справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця
та мешканця

смт.АДРЕСА_1Виноградівського району,
з

неповною середньою
освітою, одруженого, оператора АЗС

"Вілок".
раніше несудимого, за ст.286 ч.І КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_120.02.2007 року приблизно о 16 годині, керуючи
автомобілем марки "Ауді-80", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись
по вул.Раковці в смт.Вілок в напрямку с.Бобове Виноградівського району,
неподалік КПП "Вілок",
в порушення вимог п.п. 12.3 Правил дорожного
руху України в момент виникнення небезпеки, не вжив всіх заходів до зупинки
транспортного засобу, шляхом застосування екстренного гальмування, виконав
маневр зміщення смуги руху, внаслідок чого з'їхав на праве узбіччя дороги та,
не впоравшись з керуванням, в процесі бокового лівого заносу, виїхав на
зустрічну смугу руху і з'їхав в кювет з лівої сторони дороги, де перекинувся на
кришу. В результаті цього, ОСОБА_2., який слідував разом з підсудним в якості
пасажира та знаходився на передньому сидінні автомобіля, отримав середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

Підсудний ОСОБА_1в судовому засіданні свою вину в
інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що
приблизно о 15-45 год. 20.02.2007 року він на своєму автомобілі Ауді-80.
реєстраційний номер НОМЕР_1 підвозив на робоче місце АЗС "Вілок"
свого родича ОСОБА_2., який сидів на передньому пасажирському місці
транспортного засобу. Рухаючись зі швидкістю близько 50-60 км/год. по
вул.Раковці в смт.Вілок в напрямку с.Бобове Виноградівського району, біля КПП
"Вілок", він на відстані близько 5-10 метрів від автомобіля побачив,
що на проїзну частину дороги вибігли зліва та справа декілька собак, тоді, щоб
уникнути наїзду на тварин, він відразу вивернув кермо враво і загальмував,
однак, не впоравшись з керуванням, з'їхав в кювет з лівої сторони шляху,
перекинувся на кришу та, вдарившись головою об вітрове скло та передню стойку
автомобіля, втратив свідомість. Прийшов до тями вже наступного ранку в
реаніамаційному відділенні Виноградівської ЦРЛ, де йому повідомили, що ОСОБА_2
також отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Підсудний додав, що шкоду
потерпілому ним відшкодовано повністю, тому такий до нього ніяких претензій не
має. Просив врахувати всі обставини по справі і суворо його не карати, обіцяв в
подальшому не допускати ніяких злочинів та правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_2.
в судовому засіданні пояснив, що на даний час підсудним шкоду, заподіяну
злочином йому відшкодовано повністю, і ніяких претензій ні матеріального, ні
морального характеру він до нього не має.

Визначаючи в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, обсяг доказів, що
підлягають дослідженню, суд за згодою учасників судового розгляду обмежується
допитом підсудного, який визнав себе винним повністю, та потерпілого.
Дослідження решти доказів вважати недоцільним.

При викладених обставинах, оцінюючи всі докази в їх
сукупності, суд вважає вину підсудного ОСОБА_1в скоєнні злочину, передбаченого
ст.286 ч.І КК України доведеною, а юридичну кваліфікацію його дій як порушення
правил безпеки дорожного руху або експлуатації транспорту особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні
ушкодження - вірною.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує характер
і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, дані особистості - в лікарів нарколога
та психіатра на обліку не перебуває(а.с.47), по місцю проживання та роботи
характеризується виключно позитивно(а.с.48), до кримінальної відповідальності
притягається вперше(а.с.43).

Обставинами, що пом'якшують відповідальність підсудного ОСОБА_1суд визнає
добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином, що підтверджується
поясненнями потерпілого, щире каяття.

Обставини, що
обтяжують відповідальність підсудного, по справі відсутні.

Тому, з врахуванням всього вище наведеного, суд вважає,
що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1можливе в умовах без ізоляції
його від суспільства і до нього слід обрати покарання, в межах санкції статті,
за якою кваліфіковано його дії, не пов'язане з позбавленням волі, без
позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів.

Речові докази по справі -автомобіль марки Ауді-80,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходиться на відповідальному зберіганні у
ОСОБА_3(а.с.54-56) - повернути ОСОБА_3, як законній власниці.

Судові витрати
по справі підлягають стягненню з ОСОБА_1.

Керуючись
ст.ст.323-324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним за ст.286 ч.І КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в
розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1до набрання вироком законної сили залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі - автомобіль марки Ауді-80, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_3(а.с.54-56) -
повернути ОСОБА_3, як законній власниці.

Стягнути з ОСОБА_1в користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області
судові витрати по справі в розмірі 363-20 грн.(триста шістдесят три грн.20
коп.) за проведення судово-автотехнічних експертиз(а.с.69, 78).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Закарпатської області протягом п'ятнадцяти діб, через районний суд.