У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді Пойди М.Ф.,

суддів Квасневської Н.Д., Швеця В.А.,

за участю прокурора Опанасюка О.В.

засудженого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні 23 травня 2013 року у м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_4, засудженого ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 16 листопада 2012 року щодо засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2012 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

судимого цим же судом 18.03.2009 року за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296 КК України на 5 років позбавлення волі,

звільненого 9.11.2011 року за постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області умовно-достроково на 2 роки 4 місяці 15 днів,

- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосування от. 69 КК України, на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_1 призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,

судимого цим же судом 25.06.2011 року за ч. 2 ст. 186 КК

України на 4 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосування ст. 69 КК України, на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_3 призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 16 листопада 2012 року вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2012 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в частині призначеного покарання скасовано та призначено покарання засудженим:

- ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2009 року та остаточно призначено ОСОБА_1 7 років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна.

- ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2011 року та остаточно призначено ОСОБА_3 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини майна.

В решті вирок місцевого суду залишений без зміни.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 засуджено за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, вчинені ними за таких обставин.

За обставин, не встановлених органом досудового слідства, ОСОБА_1 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою не менше 2,3 гр. з метою його подальшого збуту та 21 лютого 2012 року, приблизно о 15 год., біля приміщення Снігурівського районного військового комісаріату в м. Снігурівці Миколаївської області ОСОБА_1 в ході проведення оперативної закупки незаконно збув за 100 грн. ОСОБА_6 2,3 гр. особливо-небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

Крім того, ОСОБА_1, маючи на меті незаконний збут наркотичних засобів ОСОБА_7 і ОСОБА_8, 16 березня 2012 року вступив у злочинну змову із ОСОБА_3, та біля кафе-бару «Міленіум» по вул. Леніна в м. Снігурівка передав ОСОБА_3 частину грошових коштів в сумі 250 грн., отриманих від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при проведені оперативної закупки наркотичних засобів, для незаконного придбання наркотичних засобів з метою збуту. ОСОБА_3 цього ж дня, приблизно о 18 год. у невстановленої слідством особи придбав не менше 6,29 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який передав ОСОБА_1 для подальшого збуту вказаним особам. Приблизно о 18 год. 30 хв. на перехресті вулиць Чайковського і Леніна в м. Снігурівка біля кафе-бару «У дяді Вані» ОСОБА_1 незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс ОСОБА_7 у кількості 3,13 гр. і ОСОБА_8 у кількості 2,11 гр.

У касаційних скаргах:

- засуджений ОСОБА_3 порушує питання про скасування вироку щодо нього та направлення справи на нове розслідування або новий судовий розгляд. Посилається порушення кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону. Вважає, що апеляційний суд поверхнево розглянув справу та встановив інші фактичні обставини злочину, ніж ті, що були встановлені судом першої інстанції. Зазначає, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про безпідставність застосування районним судом положень ст. 69 КК України при призначенні покарання. Вказує, що суд поклав в основу вироку неналежні докази, не мотивував, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, залишив поза увагою його доводи в судовому засіданні про фальсифікацію доказів по справі, застосування психічного тиску з боку працівників міліції під час досудового слідства. Вважає, що в його діях наявний склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки доказів участі у збуті наркотичних засобів у справі немає;

- захисник ОСОБА_4 просить скасувати вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_3 як постановлений з порушенням вимог кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що суд не звернув уваги, що доказами по справі не підтверджується участь ОСОБА_3 у збуті наркотичних засобів, тому вважає, що його дії були неправильно кваліфіковані і містять лише склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Посилається на однобічність і неповноту досудового і судового слідства, отримання доказів незаконним шляхом, порушення права засудженого на захист. Зазначає, що внаслідок застосування незаконних методів ведення слідства ОСОБА_3 вимушений був обмовити себе у вчиненні інкримінованого злочину. Звертає увагу, що у справі відсутні дані про походження грошових купюр, виданих оперативному закупщику, для проведення оперативної закупки;

- засуджений ОСОБА_1 порушує питання про скасування вироку щодо нього та направлення справи на нове розслідування або новий судовий розгляд. Посилається на неправильне застосування кримінального закону, порушення кримінально-процесуального закону, неповноту та однобічність досудового та судового слідства, що призвели до постановлення незаконного вироку. Вважає, що суд залишив поза увагою те, що у даній справі мала місце провокація злочину. Вважає, що апеляційний суд дійшов безпідставного висновку про обґрунтованість апеляції прокурора щодо незаконності призначення судом першої інстанції покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Зазначає, що апеляційним судом не було розглянуте його доповнення до апеляції;

- захисник ОСОБА_5 порушує питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1 з підстав неправильного застосування кримінального закону та порушення кримінально-процесуального закону. Зазначає, що в основу вироку покладено неналежні докази, отримані із застосуванням незаконних методів ведення досудового слідства. У доповненнях до своєї апеляції захисник звертає увагу касаційного суду на наявність обставин, що помʼякшують покарання засудженого, а також зазначає про те, що вчинення злочину було спровоковано працівниками міліції. Вважає необгрунтованим рішення суду про призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна засудженого, оскільки він ніде не працює та не мав особистого майна;

- захисник ОСОБА_2 порушує питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі. Посилається на неправильне застосування кримінального закону та порушення кримінально-процесуального закону. Вважає, що судом не встановлено обставин вчинення злочину, не визначено, які саме дії становили склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Вважає, що апеляційний суд безпідставно визнав обгрунтованими доводи прокурора про незаконність рішення районного суду щодо призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Вказує на те, що оперативні закупки проведено з порушенням вимог КПК України 1960 року, злочин було спровоковано працівниками міліції, що підтверджується наявними у справі доказами, які не були досліджені судом. Вважає, що оперативні закупщики були допитані із порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Звертає увагу на те, що апеляційним судом не було розглянуто доповнення засудженого ОСОБА_1 до його апеляції. Вважає, що справу розглянуто судом, що не був неупередженим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника, які підтримали свої касаційні скарги, думку прокурора, який вважав, що касаційні скарги необхідно залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційні скарги необхідно залишити без задоволення, а вирок без зміни з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи, доводи касаційних скарг щодо необгрунтованості засудження ОСОБА_1 та ОСОБА_3 аналогічні доводам, які були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та визнані необгрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів підтверджується сукупністю доказів, які були перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну оцінку. Зокрема, винуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується їх власними показаннями під час досудового слідства, у яких вони не заперечували свою вину у вчиненні злочину, зокрема, щодо домовленості про спільне вчинення дій, направлених на незаконне придбання наркотичних засобів з метою збуту. Про наявність у засуджених спільного умислу на купівлю наркотичного засобу з метою подальшого збуту також свідчать їх показання у судовому засіданні, зокрема, ОСОБА_1 пояснив, що після того, як до нього звернувся ОСОБА_8 із проханням допомогти купити коноплі, він сам звернувся до ОСОБА_9, якому повідомив, що має намір придбати коноплю для себе та товариша. Ці показання ОСОБА_1 в суді обʼєктивно узгоджуються з покараннями ОСОБА_3, який пояснив, що випадковий свідок його телефонної розмови з ОСОБА_1 з приводу придбання коноплі - чоловік на імʼя ОСОБА_10 запропонував йому свої послуги у придбанні наркотичного засобу, на що він погодився; отримавши від ОСОБА_1 240 грн., він передав 200 грн. ОСОБА_10, маючи намір повернути решту ОСОБА_1, однак витратив частину; отримавши від ОСОБА_10 два паперових згортки з коноплею, зустрівся з ОСОБА_1, з яким вони відібрали з кожного згортку коноплі для власного вживання і свою частку він поклав собі в кишеню; пояснив, що при передачі покупцям наркотичного засобу попросив ОСОБА_1 надати ще частину коноплі в якості оплати його послуг; під час затримання працівниками міліції викинув з кишені відібрану коноплю та гроші, що в нього залишилися, та при перевірці його руки відсвічувалися жовто-зеленим кольором.

Крім того, вина засуджених у вчиненні злочину за викладених у вироку обставин підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6 про обставини за яких він брав участь у оперативній закупці наркотичного засобу - канабісу, а також пояснив, що придбану коноплю видав працівникам міліції, а з ОСОБА_1 курив його канабіс; показаннями свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_10, які були понятими при проведенні оперативної закупки наркотичних засобів; даними протоколів помітки грошових знаків, огляду покупців під псевдонімом ОСОБА_6 та ОСОБА_12; даними протоколу оперативної закупки від 21 лютого 2012 року про збут ОСОБА_1 за 100 грн. наркотичного засобу - канабісу вагою 2,3 гр особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6, висновком експерта № 311 від 5 березня 2012 року з долученою фототаблицею про те, що надана на дослідження речовина рослинного походження, що була предметом збуту при проведенні оперативною закупівлі 21 лютого 2012 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, вагою у перерахунку на суху речовину - 2 гр. (при встановленні ваги у 2,3 гр., 0,3 гр. було попередньо використано при проведенні дослідження спеціалістом 21 лютого 2012 року); даними протоколу оперативної закупівлі від 16 березня 2012 року, згідно з якими ОСОБА_1 та ОСОБА_3 збули за 250 грн. наркотичний засіб - канабіс особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_7, вагою 3,13 гр. та ОСОБА_8, вагою 1,12 гр.; показаннями свідка ОСОБА_13 про обставини проведення оперативної закупки 16 березня 2012 року, під час якої він брав участь в якості понятого, які повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_7 ОСОБА_14, які брали участь в оперативній закупці 16 березня 2012 року як оперативні закупщики, даними протоколу огляду місця події - ділянки перед Снігурівським РАЦС на перехресті вулиць Леніна та Чайковського та вилучення поліетиленового пакету - частки обгортки від пачки цигарок з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору з запахом коноплі, також паперового згортку з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані зі специфічним запахом коноплі та грошові купюри номіналом 20 грн. 10 грн., на яких при просвічувані ультрафіолетовою лампою наявні плями жовто-зеленого кольору; даними протоколу особистого огляду ОСОБА_8, під час якого у нього виявлено і вилучено згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору зі специфічним запахом коноплі; даними протоколу особистого огляду ОСОБА_3, при просвічуванні рук якого ультрафіолетовою лампою виявлено світіння жовто-зеленим кольором; даними протоколу особистого огляду ОСОБА_1 від 16.03.2012 року, з якого видно, що при просвічуванні ультрафіолетовою лампою руки ОСОБА_1 світилися жовто-зеленим кольором, а також у нього виявлено та вилучено помічені грошові купюри, які видавались закупнику ОСОБА_7 для проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів; висновками судово-хімічної експертизи № 407 від 27 березня 2012 року, з якого видно, що надана на дослідження речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, вагою у перерахунку на суху речовину - 2,83 гр., яку було видано закупником (при встановленні ваги у 3,13 гр., 0,3 гр. було використано при дослідженні спеціалістом 16 березня 2012 року); 0,82гр. було вилучено у ОСОБА_8 (при встановленні ваги у 1,12 гр., 0,3 гр. було використано при дослідженні спеціалістом 17 березня 2012 року); 1,44 гр. вилучено з місця огляду ділянки місцевості біля Снігурівського РАЦС у двох пакетах 16 березня 2012 року (при встановленні ваги у 2,04 гр., 0,6 гр. було використано при дослідженні спеціалістом 17 березня 2012 року).

З протоколу судового засідання видно, що судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для справи, тому доводи в касаційній скарзі щодо неповноти судового слідства є безпідставними.

Докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість засуджених у вчиненні інкримінованого злочину є належними, допустимими, достатніми і достовірними.

Таким чином, суд повно і всебічно дослідив зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину. Дії засуджених правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України.

Зі змісту вироку апеляційного суду видно, що, перевіряючи доводи апеляції прокурора про необгрунтованість застосування судом першої інстанції статті 69 КК України при призначенні засудженим покарання, апеляційний суд обгрунтовано звернув увагу на відсутність обставин, що помʼякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які були б підставою для призначення засудженим більш мʼякого покарання, ніж передбачене законом.

При призначенні основного покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_1, апеляційний суд урахував ступінь тяжкості вчиненого засудженими злочину, дані про їхні особи, конкретні обставини справи та призначив покарання у межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України. Призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та є необхідним для виправлення засуджених та попередження нових злочинів. Підстав для призначення засудженим покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією закону, немає.

Рішення суду про необхідність призначення ОСОБА_1 додаткового покарання у виді конфіскації майна є обґрунтованим і відповідає вимогам ст. 59 КК України, оскільки таке покарання прямо передбачене санкцією статті ч. 2 ст. 307 КК України. Урахування майнового стану засудженого при вирішенні питання щодо призначення такого додаткового покарання законом не передбачено.

Посилання ОСОБА_3 про порушення його права на захист є необгрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами кримінальної справи, з яких убачається, що під час досудового слідства йому належним чином були розʼяснені його процесуальні права. Про це, зокрема, свідчать власноручні підписи ОСОБА_3 у відповідних протоколах, в тому числі і в протоколі про відмову від захисника.

Доводи в касаційних скаргах про те, що докази по справі були отримані із застосуванням незаконних методів ведення досудового слідства, зокрема, що працівниками міліції було спровоковано злочин, є необгрунтованими, оскільки матеріали оперативних закупок свідчать про те, що отримання доказів злочинної діяльності було проведено в рамках оперативно-розшукової справи.

Апеляційним судом ретельно перевірялися доводи про відсутність в матеріалах справи даних про отримання грошових коштів від Управління УМВС України в Миколаївській області та обгрунтовано визнано їх такими, що не впливають на законність проведення оперативної закупки та не спростовують факту збуту ОСОБА_1 і ОСОБА_3 наркотичного засобу.

Розглядаючи справу за апеляціями засуджених та їхніх захисників, відповідно до вимог ст. 377 КПК України 1960 року, належним чином проаналізував доводи поданих апеляцій щодо незаконності вироку суду першої інстанції, дав вичерпну відповідь на всі наведені в апеляціях доводи та обґрунтовано залишив апеляції засуджених та захисників без задоволення.

З приводу доводів про те, що апеляційним судом не було розглянуто доповнення до апеляції засудженого ОСОБА_1, то колегія суддів, беручи до уваги пояснення самого засудженого в касаційному суді про те, що у доповненні він наводив доводи, аналогічні доводам його апеляції та не збільшував обсягу апеляційних вимог, та, враховуючи, що у справі відсутні будь-які дані про надходження до апеляційного суду доповнення, приходить до висновку, що апеляційним судом правильно розглянуто справу за наявними касаційними скаргами, та було розглянуто всі доводи, що були наведені в апеляціях.

Перевіркою матеріалів справи за касаційними скаргами засуджених та їхніх захисників не встановлено таких обставин, які б свідчили про порушення судом вимог кримінально-процесуального закону при допиті свідків в суді, а також про упередженість суду при розгляді кримінальної справи щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Не виявлено й інших порушень кримінально-процесуального закону та закону «Про оперативно-розшукову діяльність», які відповідно до ст. 370 КПК України 1960 року є істотними і стали б підставою для скасування постановленого апеляційним судом вироку.

Керуючись статтями 394-396, 398 КПК України від 28 грудня 1960 року та пунктами 11, 15 Перехідних положень КПК України від 13 квітня 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 16 листопада 2012 року щодо засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити без зміни.

С у д д і :

М.Ф. Пойда Н.Д. Квасневська В.А. Швець