Справа № 1-224/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2010року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Дяків А.І.

з участю прокурора Фединець В.М.

захисника ОСОБА_1

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше судимого:

1) . 12.12.2001 року Подільським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.3, 15, 185 ч.3, 357 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

2) . 17.07.2007 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст. 121 ч.1, 296 ч.1, 70 КК України до 6 років позбавлення волі, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -

у с т а н о в и в:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва підсудний ОСОБА_2 засуджений до 6 років позбавлення волі та відбуває покарання у ЛВК №30. Відбуваючи дане покарання підсудний вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації ЛВК, будучи раніше за порушення вимог режиму відбування пок4арання підданим стягненню у вигляді переведення до приміщення камерного типу. Так, 16.11.2009 року підсудний білозір В.В. порушив правила поведінки засуджених, їх права та обовязки відповідно до вимог ст.. 9 ч.1, 107 ч.3, 107 ч.4 КВК України та пп. 28, 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань в частинах недотримання ним норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, та неправомірних взаємовідносин засуджених з персоналом колонії, які виразилися в тому, що він не вийшов на вечерю в їдальню установи, зо що постановою начальника колонії був переведений в приміщення камерного типу строком на 2 місяці. Звільнившись 27.01.2010 року в ПКТ на шлях виправлення не став і знову вчинив злісну непокору законним вимогам начальника СВПС №12, а саме 10.03.2010 року близько 12.10 год. будучи працездатним, забезпеченим необхідним інвентарем, категорично в демонстративній формі відмовився від чергового прибирання житлової секції, в якій він проживає.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, вказав, що дійсно він відбуває покарання у ЛВК №30. Він дійсно вчинив злісну непокору вимогам адміністрації ЛВК, оскільки не бажав прибирати кімнати, в який знаходяться засуджені, що хворі туберкульозом. Його було поміщено в приміщення камерного типу строком на 2 місяці, однак після цього він знову не виконав вимоги адміністрації установи з тих же міркувань. Просить суворо не карати.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_2 своєї вини, його виінуватість у вчинені злочину повністю і обєктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які зазначені в обвинувальному висновку, фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні підсудним ОСОБА_2, ні іншими учасниками судового розгляду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину повністю та обєктивно доведена та його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 391 КК України, так як своїм умисними діями він вчинив злісну непокору вимогам адміністрації виправної установи, після відбування протягом року стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу.

Призначаючи підсудному міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який негативно характеризується, його щире каяття, що є обставиною, яка помякшує покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що міру покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України підсудному слід частково приєднати невідбуту частину покарання, призначену вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.07.2007 року.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком засудженому частково приєднати невідбуту частину покарання, призначену вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.07.2007 року та остаточно визначити для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обрану - утримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з часу затримання

27.03.2010 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, засудженим в трой же строк з моменту вручення йому копії вироку.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, засудженим в трой же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_3