ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

22 липня 2011 року. м.Радомишль.

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого

судді Невмержицького І.М. при секретарі : Шуба В.М. з участю прокурора : Демчука P.M. ст.слідчого СУ УМВС України в Житомирській області : Пізнюр H.A. нач.СВ Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_1В адвоката: ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишлі скаргу ОСОБА_3 на Постанову слідчого СВ Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 від 15 травня 2011 року про порушення кримінальної справи по факту вчинення хуліганських дій за ознаками злочину,передбаченого ст.2 96 ч.З КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою на Постанову слідчого СВ Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 від 15 травня 2011 року про порушення кримінальної справи по факту вчинення хуліганських дій за ознаками злочину,передбаченого ст.296 ч.З КК України ,вважає постанову необгрунтованою та незаконною,просить суд дану Постанову скасувати.

У своїй скарзі ОСОБА_3 вказує,що дана Постанова безпосередньо стосується його прав та законних інтересів,посилається на незаконність цієї постанови та просить її скасувати вказуючи на те, що на час порушення кримінальної справи не було достатньо правових підстав для її порушення.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3та його захисник ОСОБА_2повністю підтримали скаргу із зазначених у ній підстав.

Прокурор Радомишльського району Демчук P.M.в судовому засіданні викладені в сказі вимоги не визнав, у її задоволенні просив відмовити з тих підстав, що на час винесення слідчим оскаржуваної Постанови, були всі приводи і всі підстави для її порушення.

Представник СУ УМВС України в Житомирській області Пізнюр

H. A. та представник СВ Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_1В.в судовому засіданні

підтримали думку прокурора, також вважають оскаржувану Постанову винесеною на законних підставах, а тому в задоволенні скарги просили відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, захисника,представників слідчих підрозділів,думку прокурора та дослідивши матеріали справи на підставі яких була порушена кримінальна справа, суд приходить до висновку про те, що дана скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 236-8 ч.12 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суддя, окрім іншого, повинен перевірити підстави для винесення постанови про порушення кримінальної справи.

У відповідності з вимогами ст.94 КПК України кримінальна справа може бути порушена лише при наявності для цього відповідного приводу та достатніх даних, що вказують на наявність ознак злочину.

Частиною 3 статті 296 КК України, за якою порушена кримінальна справа за фактом вчинення хуліганства, передбачено кримінальну відповідальність за грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, якщо ці дії були вчинені особою, раніше судимою за хуліганство, чи пов'язані з опором представникові влади або представникові громадкості, який виконує обов'язки з охорони громадського порядку, чи іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

В Постанові про порушення кримінальної справи від 15 травня 2011 року слідчий зазначив про те,що 14 травня 2011 року біля 23 год.35 хв.невстановлені слідством особаи,знаходячись біля музею «Етнопарк»,що розташований по вул.Щорса, 15 в м.Радомишлі Житомирської області,тобто перебуваючи в громадському місці,з хуліганських спонукань,в присутності директора музею ОСОБА_5 та охоронника ОСОБА_6 демонтували п»ять секцій металевого паркану,яким огороджена територія музею,на законні вимоги працівників міліції та неодноразові прохання директора та охоронника не реагували,погрожували останнім розправою,виражались на їх адресу нецензурними словами,що призвело до грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

В результаті хуліганських дій невстановлені особи заподіяли музею матеріальної шкоди на суму біля 15000 гривень.

Приводом до порушення кримінальної справи послужила заява ОСОБА_5

Підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність в діях певних осіб ознак злочину, передбаченого ст. 296 ч. З КК України.

З пояснень та свідчень очевидців події, які були досліджені в судовому засіданні випливає, що дії ОСОБА_3 та невстановлених слідством осіб по організації демонтажу забору, і пов'язані з цим супроводжуючі дії були не з мотивів явної неповаги до суспільства (хуліганських спонукань) а викликані довготривалими неприязними стосунками, що виникли між ним,його батьком - ОСОБА_7 та Богомолець -ОСОБА_8, власницею музею.

Так , власниця музею ОСОБА_9 пояснила, що саме встановлення нею металевого паркану призвело до сусідського конфлікту з ОСОБА_3, який вважав встановлення паркану незаконним і їй відомо, що з цього приводу батько ОСОБА_10 - ОСОБА_7 навіть звертався до райпрокурора.

Такі ж пояснення, щодо мотивів дій ОСОБА_3 та невстановлених слідством осіб дані всіма очевидцями події, чиї пояснення та свідчення були в справі на час винесення оскаржуваної постанови, в зв'язку з чим суд дійшов до висновку, що на час порушення оскаржуваної постанови у слідчого не було достатніх даних які б вказували на таку обов'язкову ознаку хуліганства як мотив явної неповаги до суспільства.

Крім цього, всі дії були вчинені в нічний час і вони не переросли в грубе порушення громадського порядку, так як нічний спокій будь-кого із жителів прилеглих будинків в результаті конфлікту порушений не був, що випливає з пояснень Чорного В.0., ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та інших.

Зі змісту постанови у цій частині можна зробити висновок, що обтяжуючою обставиною для порушення справи за ч. З ст. 2 96 КК України слідчий вважає дії невстановлених осіб по відношенню до працівників міліції та до громадян ОСОБА_5 і ОСОБА_6, що припиняли хуліганські дії.

Однак, для кваліфікації злочину саме за ч. З ст. 296 КК України має мати місце як ознака цього злочину не відсутність реагування зі сторони винуватців на законні вимоги працівників міліції та на прохання інших осіб припинити неправомірні дії, а на вчинення винуватцями дій, що пов'язані з опором, в даному випадку працівникам міліції та громадянам ОСОБА_5 і ОСОБА_6, якщо вони припиняли хуліганські дії.

Припинення хуліганських дій - це активні дії, спрямовані на змушення особи, що вчиняє хуліганські дії, покласти край безчинству, сваволі, глуму тощо шляхом насильного, утримання такої особи, її зв'язування, покладення на підлогу та іншого примусу позбавити можливості вчиняти злочинні дії, Це можуть бути добровільні дії як потерпілого від хуліганства, так і сторонніх осіб, які самостійно примусили припинити хуліганство або ж викликали міліцію, щоб примусити особу припинити хуліганські дії. Умовляння, вимоги, прохання припинити хуліганські дії не є їх припиненням. Невиконання таких вимог не

тягне за собою відповідальності винуватої особи за ч. З ст. 296 КК України.

Під опором представникові влади або особі, яка виконує обов»язки з охорони громадського порядку, представникові громадськості, іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії слід розуміти активну протидію особи, котра вчиняє хуліганство (відштовхування, завдання побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень тощо), з метою позбавити зазначених осіб можливості виконати службовий чи громадський обов»язок з охорони громадського порядку та уникнути відповідальності за вчинене.

Як вбачається з досліджених матеріалів, на момент порушення кримінальної справи ніяких активних дій працівників міліції та зі сторони ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на припинення хуліганства не малося і протидії у вигляді фізичного опору зі сторони невстановлених правопорушників не відбувалося.

Із пояснень присутніх на місці події осіб, навпаки, вбачається зовсім протилежне - будь-якого опору зі сторони зразу ж встановленого ОСОБА_3 та інших невстановлених осіб, що були з ним, нікому не чинилося.

З пояснення охоронця музею «Етнопарк» ОСОБА_6, що бачив виключно всі дії ОСОБА_3 та інших осіб з самого початку і до їх завершення, ні про який найменший опір зі сторони цих осіб не вбачається.

З пояснень працівника міліції ОСОБА_14 вбачається, що після розмови з працівниками міліції ОСОБА_3 поїхав від музею. > Що стосується особи, яка безпосередньо зрізала секції металевого паркану, то цей чоловік з працівниками міліції вів себе спокійно, бійки не було.

Те ж саме пояснив інший працівник міліції - ОСОБА_15, з пояснення якого вбачається, що опору працівникам міліції ОСОБА_3 та інші особи не чинили. Спочатку руденко лише не реагував на зауваження працівників міліції, що першими прибули на місце події. Однак, коли прибули ще працівники міліції, свої дії повністю припинив.

Підтвердили ці обставини і працівники міліції ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які в поясненнях від 15 травня 2011 року показали, що після втручання міліції, в результаті проведеної дискусії, ОСОБА_3 зі своїми людьми припинив протиправні дії і залишив цю територію.

Таким чином, порушення кримінальної справи за ч. З ст. 2 96 КК України відбулося за відсутності підстав, тобто за відсутності достатніх даних, що вказують на наявність ознак злочину (ст.94 ч. 2 КПК України), в даному випадку ознак злочину, передбаченого як ч.І так і ч.З статті 296 КК України.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимоги скаржника щодо скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 94, 97, 98 ч.2, 236-7, 236-8 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити .

Постанову слідчого СВ Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_4 від 15 травня 2011 року про порушення

кримінальної справи по факту вчинення

хуліганських дій за ознаками злочину,передбаченого ст.2 96 ч.З КК України - скасувати .

Матеріали кримінальної справи повернути прокурору для проведення додаткової перевірки.

Копії даної постанови

Радомишльського району

направити скаржнику,прокурору Житомирської області,іншим

заінтересованим особам.

Постанова може бути оскаржена, прокурором на неї може бути внесене апеляційне подання до Апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області на протязі 7 діб з дня її проголошення.

Суддя Радомишльського Районного суду

ОСОБА_18.