Код суду 233
Справа №
Вирок

Іменем
України

10 грудня 2013 року
Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді Рогожина А.
В.

при секретарі
Алтуховій А.К.

за участю

прокурора:
Грізодуб Я.М.

захисника:
ОСОБА_1

представника потерпілого:
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000031 від 04.01.2013 року по
обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Олекієво-Дружківка м. Дружківки
Донецької області, українки,
громадянки України, із середньою
технічною освітою, одруженої, судимої
17.11.2010 року Дружківським міським судом
Донецької області за ст.ст. 172 ч.1, 172 ч.2
КК України до покарання у вигляді
штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.,
який сплачено 04.10.2013 року, приватного
підприємця, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185
КК України.

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 в період
часу з 20 квітня 2009 року до 19 листопада
2011 року на підставі договору оренди
нежилого приміщення №1 від 01.12.2008 року
орендувала приміщення магазину у
ОСОБА_4, яке розташовано за адресою:
АДРЕСА_3, де займалась підприємницькою
діяльністю в сфері торгівлі продуктами
харчування.

В липні 2009 року у ОСОБА_3 виник
злочинний намір, спрямований на
крадіжку чужого майна, яке належить
ОСОБА_4

В липні 2009 року, у вечірній час
ОСОБА_3 прийшла до магазину, який
орендувала у ОСОБА_4 по АДРЕСА_3.
Знаходячись у приміщенні даного
магазину, ОСОБА_3 навмисно, шляхом
вільного доступу, таємно, з корисливих
мотивів, за допомогою ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, яких не повідомила про свій
злочинний намір, викрала прилавок -
вітрину холодильну вартістю 2333 грн. 33
коп.

На наступний день, в липні 2009 року,
у вечірній час, керуючись єдиним
умислом, направленим на заволодіння
чужим майном, ОСОБА_3 прийшла до
магазину, який орендувала у ОСОБА_4 по
АДРЕСА_3. Знаходячись у приміщенні
даного магазину, ОСОБА_3 навмисно,
шляхом вільного доступу, таємно, з
корисливих мотивів, за допомогою
ОСОБА_5, ОСОБА_6, яких не повідомила про
свій злочинний намір, викрала прилавок
- вітрину холодильну вартістю 2333 грн. 33
коп.

Керуючись єдиним умислом,
направленим на крадіжку чужого майна,
яке належить ОСОБА_4, ОСОБА_3 у жовтні 2009
року прийшла до магазину, який
орендувала у ОСОБА_4 по АДРЕСА_3.
Знаходячись у приміщенні даного
магазину, ОСОБА_3 навмисно, шляхом
вільного доступу, таємно, з корисливих
мотивів викрала порошковий
вогнегасник ВП-5 вартістю 120 грн. 83 коп.

Своїми навмисним діями ОСОБА_3
спричинила ОСОБА_4 матеріальну шкоду на
загальну суму 4787 гривень 49 копійок та у
подальшому розпорядилась викраденим
майном на свій розсуд.

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в
інкримінованому їй злочині в об'ємі,
визначеному вироком, визнала частково,
пояснила, що дійсно орендувала
приміщення продовольчого магазину у
ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 з грудня 2008 року, де
займалась підприємницькою діяльністю,
влітку 2009 року вона вивезла із
магазину два прилавки - вітрини
холодильних, які належали ОСОБА_4, не
повідомивши останню про це. Пояснила
це тим, що ці прилавки-вітрини
заважали їй здійснювати торгівельну
діяльність. Вивезла вона їх до своєї
матері ОСОБА_8, яка мешкає в АДРЕСА_4. З
приводу викрадення порошкового
вогнегасника вона пояснила, що дійсно
на час укладення договору оренди з
ОСОБА_4 в приміщенні магазину
знаходились два вогнегасники, але вона
їх не крала, а лише вивезла їх з цього
магазину до іншого магазину, який
також орендувала, бо на той момент в
ньому здійснювалась перевірка. Куди
дівся потім один з вогнегасників, їй
невідомо. Цивільний позов ОСОБА_3 не
визнала, бо вважає, що збитків її діями
потерпілій не заподіяно. ОСОБА_3 також
пояснила, що ніякого акту про надання
їй у користування майна, яке нібито їй
передавала ОСОБА_4, вона не підписувала.

Не дивлячись на повне невизнання
вини обвинуваченою ОСОБА_3, її вина в
інкримінованому їй кримінальному
правопорушенні в об»ємі, визначеному
вироком, повністю підтверджується
наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що у
грудні 2008 року уклала договір
оренди з ОСОБА_3, згідно якого передала
останній в оренду належне їй
приміщення магазину по АДРЕСА_3, де
ОСОБА_3 стала займатись
підприємницькою діяльністю в сфері
торгівлі продуктами харчування.
Згідно прийомо-здаточного акту, вона
передала ОСОБА_3 для здійснення
торгівлі майно, яке знаходилося в
приміщенні магазину, в тому числі два
прилавки - вітрини холодильних та два
вогнегасника. Через деякий час, десь
восени 2009 року, коли вона зайшла до
приміщення вищезазначеного магазину,
вона побачила, що в магазині відсутнє
належне їй майно - два прилавки -
вітрини холодильних та один
вогнегасник. Куди вони поділися,
ОСОБА_3 не призналася. Про факт
крадіжки ОСОБА_4 звернулась в міліцію. У
2010 році від працівників міліції вона
дізналася, що два прилавки - вітрини
холодильних знаходились по місцю
мешкання матері ОСОБА_3, звідки їх
викрали невідомі їй особи. ОСОБА_4
заявила цивільний позов про стягнення
з ОСОБА_3 у відшкодування їй
матеріального збитку в розмірі 40391
гривня, бо обвинувачена, окрім вартості
викраденого, повинна, на її думку,
сплатити їй збитки за пошкоджене майно
- поламані замки в магазині, люстри,
електропроводку, пошкоджені двері,
ОСОБА_3 не оплачувала комунальні
послуги, на протязі 13 місяців ОСОБА_4
із зазначених причин не могла здавати
магазин в оренду і тому не отримувала
вигоду з вини обвинуваченої.
Потерпіла просила стягнути з
обвинуваченої у відшкодування їй
моральної шкоди 17000 гривень, бо їй
прийшлося нервувати з приводу скоєного
обвинуваченою злочину, вона дуже
хворіла, майже повністю втратила зір,
від чого дуже змінилися умови її
життя. Потерпіла ОСОБА_4 просила
винести обвинуваченій суворе
покарання.

Свідок ОСОБА_9, який є чоловіком
потерпілої ОСОБА_4, у судовому
засіданні дав показання, аналогічні
показанням ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_10 показала, що у 2009
році працювала у ОСОБА_3 продавцем в
продовольчому магазині, розташованому
по АДРЕСА_3. Їй відомо, що ОСОБА_3
орендувала цей магазин у ОСОБА_4 разом
із майном, в тому числі холодильниками
та вогнегасниками. Влітку 2009 року два
вітрини-прилавки холодильних та два
вогнегасника зникли з приміщення
магазину, куди вони поділися, їй
невідомо, бо це сталося у зміну, коли
працювала її напарниця ОСОБА_7 Пізніше
від останньої їй стало відомо, що
вказане майно вивезла з магазину
ОСОБА_3, пояснивши при цьому ОСОБА_7, що
відвезе це майно його власниці - ОСОБА_4
ОСОБА_10 також показала, що знаходиться
із ОСОБА_3 у нормальних, доброзичливих
стосунках і ніяким чином не оговорює
її.

Свідок ОСОБА_7 у судовому
засіданні дала показання, аналогічні
показанням свідка ОСОБА_10,
доповнивши, що в один із днів липня 2009
року, у її зміну ОСОБА_3 вивезла одну
вітрину- прилавок холодильну, на
наступниц день - іще одну, пояснивши їй,
що відвезе їх ОСОБА_4 Потім їй стало
відомо від її напарниці, що ОСОБА_3
також вивезла із магазину два
вогнегасники, які раніше також
знаходились у приміщенні магазину.
ОСОБА_7 пояснила також, що із ОСОБА_3
вона знаходиться у добрих стосунках і
не оговорює її.

Свідок ОСОБА_8 показала, що є
матір»ю обвинуваченої ОСОБА_3, мешкає
по АДРЕСА_4 і що влітку 2009 року ОСОБА_3
привезла до неї додому два
прилавки-вітрини холодильних. Вона
питала у ОСОБА_3, навіщо вона їх до неї
привезла, але та їй нічого не
пояснювала. Через деякий час ці
прилавки - вітрини були у неї
викрадені, про що було заявлено у
міліцію і винних у цій крадіжці -
невідомих їй чоловіків, було покарано.

Згідно договору оренди нежилого
приміщення №1 від 01.12.2008 року, ОСОБА_3
орендувала приміщення магазину у
ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 на строк з 20.04.2009 року
по 31.12.2009 року, в подальшому - до 31.12.2010
року (а.п. 70).

Згідно прийомо-здаточного акту,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
остання передала ОСОБА_3 майно та
інвентар у магазині за адресою:
АДРЕСА_3, в тому числі два прилавки -
вітрини холодильних та два
вогнегасника (а.п. 52-53). Вказаний акт
підписано ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Твердження ОСОБА_3 про те, що вона не
підписувала цей акт, суд не приймає до
уваги, бо жоден доказ вказаного
відсутній.

Згідно звіту оцінювача № 256 ПП
«Жил Фонд» м. Краматорська, 2013 р.
ОСОБА_11, вартість одного
холодильного прилавка складає 2333,33
грн., вогнегасника - 120,83 грн. (а.п. 103-110).

Згідно протоколів пред»явлення
предметів для впізнання за
фотознімками та фототаблиць до нього
від 23.04.2013 року, свідки ОСОБА_7 та
ОСОБА_12 вказали на представлених їм
фотографіях на прилавки - вітрини
холодильні та вогнегасники,
аналогічні тим, які були викрадені
ОСОБА_3 у липні 2009 року із приміщення
магазину, розташованого за адресою:
АДРЕСА_3 (а.п. 111-128).

Суд прийшов до переконання, що умисні
дії обвинуваченої ОСОБА_3, які вона
вчинила у липні та жовтні 2009 року,
необхідно кваліфікувати за ст. 185 ч.1 КК
України, так як вона вчинила таємне
викрадення чужого майна (крадіжку),
тобто скоїла злочин, передбачений
вказаною статтею.

При призначенні покарання
обвинуваченій суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, дані про
особу обвинуваченої, яка раніше
судима, судимість в установленому
законом порядку не знята та не
погашена, за місцем мешкання
характеризується позитивно, на обліку
у лікарів психіатра і нарколога не
знаходиться, до адміністративної
відповідальності не притягалась.

З урахуванням всіх обставин по
справі і даних про особу обвинуваченої
суд вважає необхідним призначити їй
покарання у вигляді штрафу, оскільки
зазначене покарання буде необхідним і
достатнім для її виправлення та
попередження вчинення нею нових
злочинів.

Запобіжний захід щодо
обвинуваченої не обирався.

Цивільний позов потерпілої
ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченої
ОСОБА_3 на її користь у відшкодування
їй матеріального збитку в розмірі 40391
гривня та у відшкодування їй моральної
шкоди у розмірі 17000 гривень підлягає
частковому задоволенню. У
відшкодування матеріальної шкоди
необхідно стягнути з обвинуваченої на
користь потерпілої 4787,49 грн., так як
саме в такому розмірі позов
підтверджується документально, у
відшкодування моральної шкоди з
обвинуваченої на користь потерпілої
необхідно стягнути 5000 грн., з
урахуванням її фізічних та моральних
страждань, ступеню вини обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 349, 368- 371, 374, 376 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні
кримінального правопорушення -
злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК
України і призначити їй покарання у
виді штрафу у розмірі 100
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що становить 1700 (одна тисяча
сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної
шкоди 4787 (чотири тисячі сімсот
вісімдесят сім) гривень 49 коп., у
відшкодування моральної шкоди 5000
(п»ять тисяч) гривень, всього 9 787
(дев»ять тисяч сімсот вісімдесят сім)
гривень 49 коп.

Вирок може бути оскаржений з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України, до Апеляційного суду
Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляції протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити
прокурору і обвинуваченій.

Суддя