УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року лютого 27 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -Ященка В.А.

суддів -
Демченка М.О. Сінашенка В.Г.

з участю
прокурора - Друченко Т.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Ковпаківського районного суду м. Сум від 01 грудня
2006 року яким;

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше
судимий:

11.03.2002 року за ст.ст.189 ч.3;,
69,185 ч.3;, 15,ч.2-

ст.185 ч.3;, 357 ч.3, 194 ч.1, 70 КК України на три роки

три місяці позбавлення волі.

Звільнений з місць позбавлення волі 26.02.2005 року по

відбуттю міри покарання.

засуджений
за ч.І ст.121, 69 КК України на чотири роки два місяці позбавлення волі.

за ч.4 ст.296 КК України на три
роки шість місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим призначено покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення
волі.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що він 6 серпня 2006
року близько 19 години 30 хв. перебуваючи в нетверезому стані в приміщенні бару
„Лагуна" в м. Суми по вул. Набережній ріки Стрілка 6 у присутності
сторонніх осіб із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок,
виражаючи явну неповагу до суспільства, усвідомлюючи протиправний характер
своїх дій став образливо висловлюватись брудною лайкою в адресу ОСОБА_2,
ОСОБА_3, і ОСОБА_4, принижуючи їх людську честь і гідність, та виявляючи особливу
зухвалість, завдав удар кулаком по обличчю ОСОБА_4, який намагався припинити
його хуліганські дії.

Вийшовши
із приміщення бару ОСОБА_1 вперто не бажаючи припинити свої хуліганські дії,
продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, усвідомлюючи суспільно-небезпечний
характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, та
бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, виявляючи особливу
зухвалість, продовжив бити громадянина ОСОБА_4,

Справа № 11-171 Головуючий
у першій інстанції -Котенко О. А.

Категорія
ч.1 ст.121 КК України Доповідач
- Демченко М.О.

який
намагався припинити його хуліганські дії, умисно завдав удари по спині та шиї
ОСОБА_4 спеціально пристосованим і заздалегідь заготовленим для злочинної мети
- нанесенню тілесних ушкоджень ножем, що був при ньому.

В
результаті нанесених ОСОБА_1 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 були
спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

На вирок
суду засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію в якій стверджує, що суд при призначенні
покарання не врахував як пом'якшуючі його покарання обставини те, що він хворіє
на туберкульоз, щиро розкаявся, допомагав органам досудового слідства при
розслідуванні кримінальної справи, а тому просить вирок суду змінити, і
пом'якшити призначене йому покарання.

Заслухавши
доповідь судді, міркування прокурора Друченко Т.М. про залишення вироку суду
без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи викладені в
апеляції колегія суддів не знаходить законних підстав до її задоволення.

Висновок
суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин
зазначених у вироку і юридична кваліфікація його дій за ч. 1 ст.121 і ч. 4 ст.
296 КК України є обґрунтованим і законним і під сумнів в апеляції не ставиться.
.

Що
стосується посилання засудженого ОСОБА_1 в апеляції на суворість призначеного
йому покарання то воно, на думку колегії суддів, є не обгрунтованим. При
призначенні покарання судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину,
його наслідки і характер, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та
пом'якшують його покарання в тому числі і ті на які посилається засуджений в
апеляції а саме; незадовільний стан здоров'я, щире каяття, допомога органам
досудового слідства у встановленні істини по справи, сімейний стан і матеріальний
стан, і виходячи з цього суд призначив засудженому покарання за вчинення
злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України з застосуванням ст. 69 КК України
нижче найнижчої межі ніж передбачений санкцією , а за ч. 4 ст. 296 КК майже
мінімальний строк покарання передбачений санкцією цієї статті. А тому, на думку
колегії суддів, воно повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України і немає
знаходить законних підстав до його пом'якшення і до задоволення апеляції.

На
основі викладеного і керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Ковпаківського районного суду м. Сум від 01 грудня 2006 року стосовно ОСОБА_1
залишити без зміни, а його апеляцію - без задоволення.