У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
палати Верховного Суду України

з кримінальних
справ у складі :

Головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Кривенди О.В.

за участю прокурора

Яковенко Р.І.

та адвокатів

ОСОБА_1

засуджених: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула в судовому засіданні в м.Києві 29 березня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, касаційними скаргами засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та в його
інтересах адвоката ОСОБА_1на вирок Апеляційного суду м.Севастополя від 14
лютого 2006 року .

Цим
вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина
України, раніше
судимого:21.121998 року Ленінським

районним
судом м. Севастополя
за ч.3 ст.140, ч.1 ст.187 КК України на 3 роки позбавлення
волі, звільненого 27.07.2000 року

засуджено за п.п.”а”,”і” ст.93 КК України 1960 року до
позбавлення волі на 14 років з конфіскацією
всього його майна; за ч.3 ст.142 КК України 1960 року до позбавлення
волі на строк десять років, з конфіскацією всього його майна; за ч.1 ст.14, ч.3
ст.185 КК України до позбавлення волі на 3 роки. На підставі ст.70 КК України
покарання за сукупністю злочинів призначено у виді 14 років позбавлення волі з
конфіскацією всього його майна. На підставі ст.71 КК України остаточне
покарання за сукупністю вироків призначено у виді 14 років 6 місяців позбавлення
волі з конфіскацією всього його майна.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, не
судимого

засуджено за п.п.”а”,”і” ст.93 КК України 1960 року до
позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього його майна;

за ч.3 ст.142 КК України до позбавлення волі на строк
десять років з конфіскацією всього його майна;

На
підставі ст.42 КК України 1960 року покарання за сукупністю злочинів призначено
у виді 14 років позбавлення волі, з конфіскацією всього його майна.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянина України, раніше
судимого 21.03.1996 року

Верховним
судом АРК за ч.3 ст.186, ч.2.3 ст.194. ч.4 ст.19, ч.3 ст.194,
ч.5, 6, ч.2 ст.140 КК України на 6 років позбавлення волі,
звільненого 31.07.1997 року за амністією

засуджено за ч.4 ст.27, ч.3 ст.185 КК України до
позбавлення волі на строк на 3 роки ; за ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України до
позбавлення волі на строк 5 років 16 днів; за ч.5 ст.27, ч.3 ст.357 КК України
до обмеження волі на строк 1 рік .На підставі ст.70 КК України покарання за
сукупністю злочинів призначено у виді позбавлення волі на строк 5 місяців 16
днів.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

громадянина РФ, раніше судимого: 1.03.1999 року

Гагарінським судом м. Севастополя за ч.1,2 ст.215-1 ,ч.1ст.145,

ч.2, 3 ст.140 КК
України 1960 року на 2 роки позбавлення волі,

звільненого 20.06.2000
року на підставі ст.52 КК України 1960

року

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення
волі; за ч.3 ст.357 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі, за ч.1 ст.14,
ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України
покарання за сукупністю злочинів
призначено покарання у виді 5
років позбавлення волі.
Остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України
призначено у виді 5 років 17 днів позбавлення волі.

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше судимого:

13.02.1999 року
Сакським районним судом Автономної
республіки Крим за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140 КК України на 3 роки
позбавлення волі, звільненого 31.05.2000 року на підставі ст.52 КК України 1960
року

засуджено за ч.3 ст.185 до позбавлення волі на строк 5
років, за ч.3 ст.357 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі; за ч.1
ст.14, ч.3
ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 К України
покарання за сукупністю злочинів призначено у виді 5 років позбавлення волі. На
підставі ст.71 КК України остаточне покарання призначено за сукупністю вироків
у виді 5 років 17 днів позбавлення волі.

Постановлено
стягнути: з засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь потерпілої
ОСОБА_7 68943 грн. 19 коп. на відшкодування майнової шкоди і 50000 грн. на
відшкодування моральної шкоди; з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 солідарно на користь ОСОБА_8
485 грн. на відшкодування майнової шкоди; на користь ОСОБА_9 200 грн.; з
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_10 100 грн., ОСОБА_11 - 14840 грн.

Названі
особи засуджені за вчинення таких злочинів:

- на початку
листопаду 2000 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 вступили у попередню
змову між собою з метою вчинення крадіжки майна ОСОБА_7 з проникненням до її
житла. ОСОБА_4, діючи як підбурювач, надав інформацію про адресу та
матеріальний стан ОСОБА_7 і запропонував ОСОБА_5 вчинити крадіжку, а ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_2, приготувавши дриль для відкриття запорів на дверях квартири
ОСОБА_7, прибули до будинку АДРЕСА_1, протягом декількох годин спостерігали за
навколишньою обстановкою, чекаючи, поки потерпіла вийде з квартири, але не
дочекавшись цього, з причин, що не залежали від їхньої волі, не довели свій
умисел на вчинення крадіжки до кінця.

- На початку
листопада 2000 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вступили між собою у попередню змову на
вчинення розбійного нападу та умисного
вбивства ОСОБА_12 з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_7. З цією метою вони
неодноразово приїздили на автомобілі до будинку, де мешкала ОСОБА_12,
спостерігали за обстановкою, а також для вчинення злочину приготували гумові
рукавички, маски, газовий балончик, скотч. 20 листопада 2000 року близько 8
години ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прибули до будинку АДРЕСА_1. Дочекавшись, коли
ОСОБА_7 вийшла з квартири, перерізали телефоний кабель, який виходив з квартири
НОМЕР_1, одягли на
голови маски, подзвонили до квартири, а коли мати потерпілої - ОСОБА_12
відкрила двері, проникли до квартири, напали на потерпілу, застосували щодо неї
сльозогінний газ, зв`язали
скотчем і нанесли численні удари ногами і руками у голову та інші частини
тіла, після чого спільно задушили її руками. Смерть ОСОБА_12 настала на місці
вчинення злочину, від механічної асфіксії. Після цього ОСОБА_2 та ОСОБА_3
заволоділи майно ОСОБА_7 на загальну суму 69289 грн.19 коп.

-ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою 27 жовтня 2000 року близько 22 години
проникли до квартириАДРЕСА_2, звідки таємно викрали майно ОСОБА_8 на суму 665
грн.

-У жовтні 2000
року ОСОБА_4 вступив у змову з ОСОБА_5 і, сприяючи вчиненню крадіжок чужого
майна, а також паспортів та інших важливих документів, заздалегідь
пообіцяв придбати у ОСОБА_5 викрадене
майно та документи, надати допомогу в укритті вчинених злочинів.

-30 жовтня 2000
року ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою близько 24 години з проникненням
до квартириАДРЕСА_5 таємно викрали майно ОСОБА_9 на загальну суму 3114 грн.
Крім того, з цієї квартири ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4, не
повідомивши про це ОСОБА_6, викрав паспорта та інші важливі документи, які
передав ОСОБА_4.

-6 листопада
2000 року близько 23 години ОСОБА_5 проник до квартириАДРЕСА_3, звідки таємно
викрав майно ОСОБА_13 на суму 1745 грн., заподівши потерпілому значну
матеріальну шкоду. Згідно з попередньою домовленістю ОСОБА_5 передав ОСОБА_4
викрадений з квартири ОСОБА_13 водонагрівач.

-9 січня 2001
року близько 23 години ОСОБА_5 проник до квартириАДРЕСА_4, звідки таємно викрав
майно ОСОБА_11 на суму 22645 грн., заподіявши потерпілому значну матеріальну
шкоду. Крім того, з цієї квартири він викрав інші важливі особисті документи.
Згідно із попередньою домовленістю частину викраденого майна та документи він передав
ОСОБА_4.

У касаційному
поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
просить вирок змінити, звільнити ОСОБА_5 і ОСОБА_4 від покарання за ч.3 ст.357
КК України у зв`язку зі збігом строку давності. Покарання ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_4 за сукупністю злочинів та вироків призначити на підставі
ст.ст.42, 43 КК України 1960 року, а не ст.ст.70, 71 КК України 2001 року,
оскільки злочини вони вчинили до набрання чинності КК України 2001 року.

У касаційних
скаргах:

-засуджений
ОСОБА_3 та в його інтересах адвокат ОСОБА_1 просять вирок скасувати, закрити
провадження в справі, посилаються на однобічність і неповноту досудового і
судового слідства, які полягали у непроведенні очних ставок із свідками, які
давали показання на підтвердження вини ОСОБА_3, а також в тому, що не допитані поняті, які були присутніми при
виконанні певних слідчих дій; неповноту перевірки заяв засуджених про
застосування незаконних методів слідства, та заяви ОСОБА_3 про його алібі; на
порушення права на захист ОСОБА_3 та інших засуджених під час досудового
слідства.

-засуджений
ОСОБА_2 просить вирок скасувати, справу направити на додаткове розслідування,
посилається на неповноту і однобічність досудового слідства, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту перевірки його заяв про
незаконні методи слідства.

-засуджений
ОСОБА_4 просить вирок скасувати, справу направити на новий судовий розгляд,
посилається на порушення його прав, зокрема права користуватись послугами
перекладача під час досудового і судового слідства. Також посилається на те, що
в судовому засіданні не оголошувалися ті документи, на які є посилання у
вироку, а також на порушення кримінально-процесуального закону під час
досудового слідства.

Заслухавши
доповідача, прокурора Яковенко Р.І., яка підтримала касаційне подання,
засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_1, які підтримали касаційні
скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційного подання та
касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає
задоволенню, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає частковому
задоволенню, касаційні скарги засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_1
задоволенню не підлягають, а вирок підлягає зміні з таких підстав.

Висновок суду
про винність ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4а,
ОСОБА_5а, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів,
за які вони засуджені, грунтується на доказах, що були досліджені в судовому
засіданні.

Засуджений
ОСОБА_2, хоча і не визнав своєї вини, однак пояснив, що 20 листопада разом із
чоловіком на ім`я
ОСОБА_22 він вчинив розбійний напад у кваритирі, де проживала ОСОБА_7, там вони
застосували насильство до літньої жінки, зв`язали її скотчем, по черзі
утримували її за руки і ноги, перед тим, як піти накрили її простирадлом.
Заволоділи золотими прикрасами. Оскільки ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_6 і
ОСОБА_5 вимагав від нього передати частину викраденого в оплату за інформацію
по квартирі ОСОБА_7, він сказав їм, що злочин вчинив разом з ОСОБА_3 і надав
його адресу, до якого вони в той же вечір приїздили.

На досудовому слідстві ОСОБА_2 давав послідовні
пояснення про обставини вчинених ним злочинів, в тому числі за участю ОСОБА_3.
Суд обгрунтовано визнав ці показання допустимими доказами, оскільки вони
давалися в присутності адвоката, порушень закону при отриманні цих доказів із
справи не убачається,

Засуджений ОСОБА_4 не визнаючи своєї вини, не
заперечував того, що він вимагав від ОСОБА_2 передачі йому 5000 доларів за те,
що він не повідомить в міліцію про вчинення ним вбивства ОСОБА_7, той сказав,
що ці гроші дасть ОСОБА_3 і надав його адресу. Не заперечував, що отримував від
ОСОБА_5 документи, а також деякі речі, походження яких йому невідоме.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину
частково, підтвердив, що адресу квартири ОСОБА_7 та інформацію про те, що там
може бути велика сума грошей надав ОСОБА_4. Він разом з ОСОБА_6, ОСОБА_2 і
ОСОБА_14 намагалися вчиниити крадіжку з цієї квартири, оскільки не дочекалися
уходу ОСОБА_7 з квартири, її не вчинили. Пізніше він дізнався від ОСОБА_2, що
той заволодів майном ОСОБА_7, ОСОБА_4 вимагав від нього передачі частини
викраденого, той сказав, що частина грошей залишилася у ОСОБА_3, вони разом
їздили до того, але ОСОБА_3 грошей не дав. Також надав пояснення про вчинені
ним крадіжки і про передачу частини викраденого майна та документів ОСОБА_4.

Аналогічні пояснення щодо готування до крадіжки з
квартири ОСОБА_7 та обставин, за яких ОСОБА_4 вимагав від ОСОБА_2 і ОСОБА_3
передачі частини майна, викраденого з квартири ОСОБА_7, надав у судовому
засіданні засуджений ОСОБА_6.

Винність засуджених підтверджується також іншими
доказами.

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 про обставини виявлення
убивства її матері, а також заподіяну їй шкоду. Аналогічними в цій частині
показаннями свідка ОСОБА_15. Свідки
ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пояснили про обставини встановлення ними трупу
ОСОБА_7 у квартирі.

-Свідок ОСОБА_18 пояснив про те, що ОСОБА_4 повідомив
його про вчинення вбивства матері ОСОБА_7 ОСОБА_2.

-Свідок ОСОБА_14
пояснив, що разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у листопаді 2000 року приїздили до одного
будинку по вул. Хрульова і спостерігали за вікнами квартири на п`ятому поверсі. Він знав, що ОСОБА_2
і ОСОБА_3 хотіли пограбувати цю квартиру.

-Із досліджених
в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_19 убачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3
готувалися до крадіжки із квартири НОМЕР_1 АДРЕСА_1, для чого спостерігали за
нею.

-Свідок ОСОБА_20
підтвердила, що їй відомо зі слів ОСОБА_6 про те, що хлопець на ім`я ОСОБА_2 із
своїм знайомим викрали велику суму грошей і золото із якоїсь квартири і ОСОБА_4
вимагав від них передачі 10 відсотків за «наводку».

- Згідно з
дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_21 в грудні 2000
року він купив у незнайомих хлопців золотий ланцюжок. Підсудні ОСОБА_6 і
ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що це був ланцюжок, яким ОСОБА_2
розплатився з ОСОБА_5 за телевізор.

-Згідно з
протоколом пред`явлення
предметів для впізнання (т.3 а.с.62) ОСОБА_7 віпізнала ланцюжок, який було
вилучено у ОСОБА_21 як свій.

-Згідно з
протоколом огляду місця події у квартирі НОМЕР_1 АДРЕСА_1 розкидані речі,
відкриті дверцята шаф, на підлозі знаходиться труп ОСОБА_12, руки і ноги і рот
у якої заклеїні скотчем.

-Згідно з
висновком судово-медичної експертизи (т.4 а.с.8-10) смерть ОСОБА_12настала від
механічної асфіксії внаслідок удушення руками. У неї також виявлені інші
тілесні ушкодження, які були заподіяні незадовго до настання смерті.

Таким чином,
вище зазначені докази спростовують доводи касаційних скарг про безпідставність
засудження.

Не можна визнати
переконливими доводи скарг про обгрунтування висновку суду недопустимим
доказами, оскільки у вироку немає
посилань на ті докази, які, на думку скаржників, отримані з порушенням закону.
Заяви засуджених про застосування незаконних методів слідства перевірялися
прокурором і їм надано вірну оцінку у вироку. Також перевірялося алібі ОСОБА_3
і суд дійшов вірного висновку про те, що воно не підтвердилося і спростовується
вище зазначеними доказами про участь ОСОБА_3 у вчиненні розбійного нападу і
умисного вбивства ОСОБА_7. Тому факту, що в якості речового доказу було
долучено до справи інший ланцюжок, ніж той, що було вилучено у ОСОБА_21, суд
надав оцінку в окремій ухвалі. Але він не спростовує ані показань ОСОБА_21,
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в цій частині, ані даних протоколу впізнання ОСОБА_7 свого
ланцюжка під час досудового слідства.

Доводи
засудженого ОСОБА_4 про порушення його прав у зв`язку з ненаданням перекладача не можна визнати
переконливими, оскільки і під час досудового слідства і в суді обгрунтовано
було зроблено висновок про те, що згідно
зі ст.19 КПК України він не є такою особо, що не володіє мовою, якою
провадиться судочинство, а тому не потребує послуг перекладача. Порушень КПК
України, які б були безумовною підставою для скасування вироку, по справі не
встановлено.

Покарання засудженим призначено у відповідності з
вимогами ст.65 КК України і відповідає тяжкості вчинених злочинів, даним про
особи винних, усім обставинам справи. Підстав для його пом`якшнення не
вбачається.

В той же час, доводи касаційного подання про
необхідність звільнення засуджених ОСОБА_5 і ОСОБА_4за ч.3 ст.357 КК України
від покарання у зв`язку зі збігом строку давності є слушними, оскільки цей
злочин згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, з моменту його
вчинення пройшло більше 3х років, тому згідно зі ст.49, ч.5 ст.74 КК України
засуджені підлягають звільненню від покарання у зв`язку із збігом
строку давності.

Крім того,
враховуючи, що всі злочині вчинені засудженими до набрання чинності
Кримінальним кодексом України 2001 року, відповідно до п.13 Прикінцевих та
перехідних положень покарання за сукупністю злочинів і вироків їм слід було
призначити на підставі ст.ст.42, 43 КК України 1960 року, а не ст.ст.70, 71 КК
України 2001 року, як це зазначено у резолютивній частині вироку.

Також дії
ОСОБА_4 за епізодом крадіжки з квартири ОСОБА_7 слід кваліфікувати із
застосуванням ст.14 КК України, оскільки дії підбурювача мають кваліфікуватись
однаково з діями виконавців злочину.

Керуючись
ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів,

у
х в а л и л а :

Касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, задовольнити. Касаційні скарги засуджених
ОСОБА_2, ОСОБА_3, в його інтересах адвоката ОСОБА_1залишити без задоволення.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково. Вирок Апеляційного
суду м.Севастополя від 14 лютого 2006 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 змінити. Дії ОСОБА_4 за епізодом крадіжки з квартири ОСОБА_7 кваліфікувати
за ч.4 ст.27, ч.1 ст.14 ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за
цим законом у виді 3-х років позбавлення волі.

Зазначити,
що покарання засудженим ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 за сукупністю
злочинів і вироків призначено на підставі ст.ст.42, 43 КК України 1960 року
замість ст.ст.70, 71 КК України 2001 року. Засуджених ОСОБА_5 за ч.3 ст.357 КК
України і ОСОБА_4 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.357 КК України від покарання звільнити
на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України у зв`язку зі збігом строку давності. В
решті вирок залишити без зміни.

с у д д і :

Пивовар
В.Ф.
Шевченко Т.В. Кривенда О. В.