ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №1-169/08

28 березня 2008 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарі - Ілляш С.І.,

за участю прокурорів - Нищенка О.М., Панова В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського
районного суду м. Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Космачів, Костопільського району, Рівненської обл.,
громадянина України, українця, працюючого слюсарем-сантехніком в Будинку дітей
та юнацтва, не одруженого, освіта середня, раніше не судимого, зареєстрованого
та проживаючого АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 12.12.2007 року, близько 18 год. 20 хв.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зустрівся у магазині - кафе по вул.
Кіквідзе, 19 в м. Києві з наглядно знайомим ОСОБА_2, де вони разом вжили
спиртні напої. Приблизно о 20 год. 00 хв. вони вийшли з кафе та проходячи по
вул. Салтикова - Щедрина, 2-а в м. Києві,
ОСОБА_2 дістав свій мобільний телефон і почав по йому розмовляти. В цей
час ОСОБА_1 з метою відкритого
викрадення чужого майна, наніс удар кулаком по голові ОСОБА_2, в результаті
чого він впав на землю. Застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя
та здоров'я потерпілого, і подолавши його опір, ОСОБА_1 відкрито викрав чуже
майно, що належить ОСОБА_2, а саме: мобільний телефон «Нокіа», вартістю 599
грн. та гроші у сумі 510 грн., а всього на загальну суму 1109 грн., після чого
з місця вчинення злочину з викраденим зник.

Будучи допитаним у судовому засіданні, підсудний ОСОБА_1
свою вину у вчиненому визнав повністю та показав суду, що він 12.12.2007 року
приблизно о 19 год. 05 хв. зустрівся у магазині -
кафе по вул. Кіквідзе, 19 в м. Києві з наглядно знайомим ОСОБА_2, з яким вони
проживають в одному районі. Там вони вживали спиртні напої, після чого
направилися по домівках. Проходячи по вул. Салтикова - Щедрина, 2-а в м. Києві,
ОСОБА_2 дістав свій мобільний телефон «Нокіа» та почав розмовляти. Він вдарив
ОСОБА_2 кулаком по голові, в результаті
чого останній впав на землю. Потім він поліз в кишеню ОСОБА_2, звідти витягнув
гроші, скільки саме він не пам'ятає, після чого вихватив з рук мобільний
телефон та побіг додому.

За згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів
по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході
досудового слідства по справі, стосовно фактичних обставин справи, які
правильно розуміє підсудний та інші сторони, і які ніким не оспорювались.

Тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що
характеризують особу підсудного, і надійшов до висновку про те, що дії
підсудного за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковано правильно, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з
насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу - підсудний позитивно характеризується за місцем реєстрації, на обліку у
лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання
винного, є його щире каяття у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують його покарання, є
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення винного можливе без
ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити йому покарання в межах
санкції ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі та із застосуванням
правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням
та покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК України - не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця
проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов ОСОБА_2 підсудний ОСОБА_1 визнав і не заперечував проти
його задоволення. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що цивільний
позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Міру запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу слід
залишити без змін - підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України, і призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки протягом
іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про
зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 109 (одна тисяча
сто дев'ять) грн. 00 коп.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу
залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський
районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя В.Карабань