пр. № 1-кп/759/103/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008675 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Києві, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 30 квітня 2004 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 199 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 2 роки; 11 серпня 2005 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, 71 КК України, з урахуванням внесених змін ухвалою судової колегії по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2005 року, до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 18 березня 2010 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 29 листопада 2013 року по вдбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 30 вересня 2014 року, приблизно в 23.00 годин, знаходячись біля будинку № 59-А по вул. Львівській в м. Києві, застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинив напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння майном останнього та заволодів ним, завдавши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 340 гривень.

При цьому, ОСОБА_3 30 вересня 2014 року, приблизно в 22.30 годин після вживання спиртних напоїв, знаходився неподалік від супермаркету «Varus», розташованого по пр-ту Перемоги, 129 в м. Києві. В цей час ОСОБА_3 , побачив наочно знайомого йому ОСОБА_6 , до якого звернувся з проханням придбати йому горілки, на що ОСОБА_6 відмовив, мотивуючи відсутністю грошових коштів. Після цього ОСОБА_6 пішки направився за місцем проживання, до будинку АДРЕСА_2 , а ОСОБА_3 пішов слід за ним.

Відчуваючи потребу у подальшому вживанні спиртних напоїв, однак не маючи для цього грошових коштів, ОСОБА_3 вирішив отримати гроші для особистих потреб, шляхом вчинення на ОСОБА_6 нападу, поєднаного з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останнього.

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою, ОСОБА_3 30 вересня 2014 року, приблизно в 23.00 годин, наздогнав ОСОБА_6 біля бетонних сходів, які вели від майданчику, розташованого біля будинку № 59 по вул. Львівській в м. Києві до майданчику біля будинку № 59-А по вул. Львівській в м. Києві. Коли ОСОБА_6 почав спускатися сходами вниз, то ОСОБА_3 силою наніс йому удар ногою в спину, усвідомлюючи при цьому небезпечність наслідків від падіння для життя чи здоров`я ОСОБА_6 та бажаючи їх настання. Як наслідок, втративши рівновагу, ОСОБА_6 впав на бетонні сходи та покотився донизу, на заасфальтований майданчик, розташований біля будинку № 59-А по вул. Львівській в м. Києві.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_6 внаслідок падіння отримав тілесні ушкодження, які позбавили його можливості чинити опір злочинним діям, ОСОБА_3 обшукав кишені одягу ОСОБА_6 звідки забрав гроші в сумі 40 гривень та зняв з ніг останнього кросівки, вартістю 300 гривень, а всього майна на загальну суму 340 гривень. Після цього, ОСОБА_3 з метою позбавити ОСОБА_6 можливості покликати на допомогу, наніс йому удар кулаком правої руки в обличчя, від чого останній вдарився потилицею об асфальтове покриття майданчика та втратив свідомість, після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 майнову шкоду.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1905/е від 23 жовтня 2014 року встановлено, що під час звернення 01 жовтня 2014 року за медичною допомогою у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження: закрита травма лівого стегна: черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки.

Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося від, у тому числі, однократної дії (ударів-співударянь) тупих предметів, що не виключає ймовірності утворення цього тілесного ушкодження у строк вказаний в описовій частині постанови, тобто 30 вересня 2014 року.

З огляду на морфологію наявного перелому, з урахуванням даних, встановлених органами досудового розслідування, є підстави стверджувати, що це тілесне ушкодження не могло утворитися внаслідок падіння на площину; утворення цього перелому за рахунок падіння на сходинковому марші є спроможним та ймовірним умовою утворення цього перелому є пряма дія у ділянку кульшового суглобу, тобто, за умови падіння на сходах така дія (співударяння-удар) у вказану ділянку є ймовірним.

Рентгенологічні дані свідчать про порушення анатомічної цілісності лівої стегнової кістки (наявність перелому). Виявлене тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що 30 вересня 2014 року, приблизно в 22.30 годин, він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля супермаркету «Varus», розташованого по пр-ту Перемоги, 129 в м. Києві, де побачив свого знайомого ОСОБА_6 , який мешкає з ним в одному будинку. Він попросив у ОСОБА_6 гроші на спиртні напої, проте останній повідомив, що грошей в нього немає та направився до свого будинку, а він пішов за ним. Відчуваючи потребу у вживанні алкоголю, та не маючи грошей на його придбання, він вирішив вчинити напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння його грошима. Наздогнавши ОСОБА_6 біля бетонних сходів, які вели від майданчику біля будинку № 59 по вул. Львівська в м. Києві, в той час коли останній почав спускатися по сходам, він вдарив його ногою в спину. Після чого ОСОБА_6 впав на бетонні сходи та покотився донизу на майданчик. Усвідомлюючи, що ОСОБА_6 не може чинити опір, він обшукав його кишені, звідки забрав 40 гривень та зняв з ніг останнього кросівки. Також він наніс кулаком удар в обличчя ОСОБА_6 , та останній втратив свідомість. Заволодівши майном потерпілого, він з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим на власний розсуд. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю, й кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 187 КК України є правильною, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем останнього відбування покарання в Білоцерківській ВК-35, раніше судимий, на час скоєння злочину суспільно-корисною працею зайнятий не був, не працює, за даними облікової документації не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра, стан його здоров`я, який перебуває на діагностичному обліку в КМЦ СНІДУ та КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району м. Києва, його відношення до скоєного, обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_3 , до вступу вироку в закону силу, залишити без змін, тримання під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , рахувати з 13 грудня 2014 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя: