Ухвала

іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Короткевича М.Є.,

суддів Кліменко М.Р.
та Гриціва М.І.,

прокурора Морозової С.Ю.,

потерпілого
ОСОБА_9,

представника

цивільного
позивача ОСОБА_7,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши в
судовому засіданні в місті Києві 20 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього,

встановила:

вироком Оболонського районного суду міста Києва від 06 червня 2006 року,
залишеного без зміни ухвалою апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2007
року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця села
Заводоуспєнки Тугульського району Свердловської області Російської Федерації,
мешканця міста Києва, громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 129 КК України до обмеження волі на строк 2 роки; за
ч. 1 ст. 357 КК України до обмеження волі на строк 3 роки; за ч. 1 ст. 358 КК
України до обмеження волі на строк 1 рік і 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено
остаточне покарання - обмеження волі на строк 3 роки зі звільненням від
відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов'язків, передбачених ст.
76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну місця
проживання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь:

- ОСОБА_2 5000 гривень на
відшкодування моральної шкоди;

- товариства з обмеженою відповідальністю «Деберс
Автосервіс» (далі ТзОВ «Деберс Автосервіс») 120 000 гривень на відшкодування
матеріальної шкоди;

- експертної установи судові витрати в розмірі
688 гривень 91 копійку.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 27
квітня 2005 року близько 17 години в кабінеті директора ТзОВ «Деберс
Автосервіс», що на вулиці Північній № 5 в місті Києві, умисно знищив додаткову
угоду № 1 від 22 листопада 2002 року до договору найму частини споруди від 21
листопада 2002 року.

Після цього наступного дня приблизно о 17 годині в тому ж
приміщенні в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою подальшого користування
орендованим приміщенням, умисно вписавши до п. 5.1 слово “безкоштовно”,
підробив зазначений договір найму нежилого приміщення.

15 листопада 2005 року близько 9 години біля станції
технічного обслуговування ТзОВ «Деберс Автосервіс», розташованого на вулиці
Північній, 5 в місті Києві, під час перевірки комісією у складі ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 орендованих ОСОБА_1 приміщень, останній для того,
щоб не впустити їх всередину, з використанням мисливської рушниці погрожував їм
вбивством.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить скасувати постановлені
судові рішення та закрити справу за відсутністю складу злочину. Своє прохання
мотивує тим, що суд обґрунтував вирок недостовірними показаннями потерпілого та
свідків, не зважив на інші докази, які спростовують ці свідчення. Не було
враховано того, що ОСОБА_2 ініціював конфлікт й, що по відношенню до поведінки
останнього, його дії не були протиправними. Також стверджує, що суд апеляційної
інстанції розглянув справу у відсутність його захисника, чим порушив право на
захист.

На касаційну скаргу представник цивільного позивача ОСОБА_7 подав заперечення, в яких
просив судові рішення залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, висновок прокурора
Морозової С.Ю., яка просила скасувати ухвалу апеляційного суду в зв'язку з
порушенням права ОСОБА_1 на захист, пояснення засудженого ОСОБА_1, який
підтримав касаційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та представника
цивільного позивача ОСОБА_7 про залишення судових рішень без зміни, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних міркувань.

Як убачається з матеріалів справи, перед початком судового засідання
апеляційного суду ОСОБА_1 заявив клопотання про перенесення розгляду справи в
зв'язку з неявкою його захисника ОСОБА_8, зазначивши причини відсутності
останнього.

Апеляційний суд, як убачається зі змісту ухвали, переніс розгляд справи,
однак не на строк, достатній для забезпечення присутності захисника в суді, а
на іншу, більш пізнішу, годину того ж дня судового засідання. По суті суд
поверхово поставився до заявленого клопотання й ухвалив рішення без участі
останнього (т. 3 а. с. 200-202).

Такі дії свідчать про істотні порушення вимог кримінально-процесуального
закону, оскільки під час перевірки вироку в порядку апеляційного провадження
засуджений фактично був позбавлений можливості користуватися послугами обраного
ним захисника.

Тому, частково погоджуючись з доводами касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що за наведених обставин ухвала апеляційного суду не може залишатися в
силі, а підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд,
під час якого, серед іншого, слід перевірити зазначені в скарзі інші доводи, в
тому числі твердження про неправомірність дій потерпілого та правильність
вирішення цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2007 року скасувати, а
справу направити на новий апеляційний розгляд у той же суд в іншому складі
суду.

С у д д і:

Короткевич М.Є. Кліменко
М.Р. Гриців М.І.