АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/83/15 Справа № 174/574/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільногірська
Дніпропетровської області, яка мешкає

АДРЕСА_1 , раніше судимої,
останній раз Вільногірським міським судом
Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року за
ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на строк 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційний скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з суворістю покарання, призначеного, на її думку, без урахування всіх пом`якшуючих покарання обставин. Посилається на те, що при винесенні вироку судом не враховано її щире каяття в скоєному злочині та наявність хронічних захворювань. Вважає, що розгляд кримінального провадження проводився однобічно.
Вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначеним покаранням поглинуто покарання, призначене вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07 травня 2014 року, у виді позбавлення волі на строк 1 рік і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні за обставин, детально викладених у вироку, таємного викрадення чужого майна.

Як установив суд, 27 березня 2014 року близько 13.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в службовому приміщенні евакуаційного виходу, розміщеного на 2-му поверсі ЗОШ № 3 по вул. Леніна, 45 м. Вільногірська Дніпропетровської області, таємно викрала з правого зовнішнього карману залишеної без нагляду на стільці жіночої куртки, належної ОСОБА_9 , мобільний телефон «Samsung» вартістю 599 грн. 95 коп., в якому знаходилася сім-карта «Київстар» вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходилося 20 грн., на загальну суму 639 грн. 95 коп.
Повторно, 28 квітня 2014 року близько 16.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в гаражному кооперативі № НОМЕР_1 , розташованому по вул. Промисловій м. Вільногірська Дніпропетровської області, через відчинені ворота зайшла у гараж № НОМЕР_2 , де таємно викрала мобільний телефон «Самсунг» GT-S5610 срібного кольору вартістю 900 грн. та інше майно, яке належить ОСОБА_10 , на загальну суму 1040 грн.
30 квітня 2014 року близько 11.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в торгівельному павільйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ПП «Недоступ», розміщеному на ринку «Центральний» по вул. Леніна, 50 м. Вільногірська Дніпропетровської області, таємно повторно викрала майно, належне потерпілій ОСОБА_11 , а саме: гаманець рожевого кольору з кожезамінника вартістю 25 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 2000 грн. та пластикова платіжна банківська картка «Універсальна» № НОМЕР_3 КБ «ПриватБанку», чим спричинила потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2025 грн.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , міркування прокурора ОСОБА_7 , яка просила залишити апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення, а вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційних скаргах, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, підтверджені зібраними у провадженні доказами, які досліджені й правильно оцінені судом та обгрунтовано покладені ним в основу вироку, і в скарзі не заперечуються. Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України також є правильною і обвинуваченою не оспорюється.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що при призначенні їй покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючих обставин, а тому необгрунтовано призначив їй суворе покарання, не заслуговують на увагу.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів доведеність вини обвинуваченої, не встановлено.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про її особу, а також усі обставини провадження. При призначенні покарання суд врахував те, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, перебуває на обліку в кабінеті "Довіра" та МСЧ ДСІЗО в зв`язку з наявністю тяжких хронічних захворювань, після звільнення з місць позбавлення волі до адміністративної відповідальності не притягувалася, позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини. Суд також зазначив, що визнав обставини, як такі, що помякшують покарання, її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Доводи обвинуваченої в апеляційній скарзі про те, що вона щиро розкаялася у вчинених злочинах, хворіє на тяжкі захворювання, мають місце, але при цьому вони були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.

З огляду на матеріали кримінального провадження ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за умисні злочини, в тому числі й за крадіжку чужого майна. Так, вироком суду від 07 травня 2014 року її було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до 1 року позбавлення волі. ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, за які вона засуджена, вчинила до постановлення вказаного вироку, у зв`язку з тим суд правильно призначив обвинуваченій покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.

За таких обставин призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_6 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченої, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою ОСОБА_6 , яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.
Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4