АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-959
Головуючий по 1-й інстанції Гриб
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 року м.Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого Герасименко В.М.

Суддів Гавриша В.М. Томилка В.П..

за участю прокурора Столяра Д.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава кримінальну справу за апеляцією помічника Миргородського міжрайонного прокурора Полтавської області на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 вересня 2011 року.

Цією постановою справу по обвинуваченню

повернуто прокурору Полтавської області для належного виконання вимог ст.ст.228-232 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 залишено у вигляді підписки про невиїзд.

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він, будучи службовою особою, 31 грудня 2005 року з корисливих мотивів, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби та покладених на нього обовязків з метою розтрати майна, підпорядкованого йому обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства „Миргородводоканал на користь з-х осіб, уклав з філією Багатогалузевого підприємства комунального господарства ЗАТ „Миргородкурорт фіктивний договір на транспортування та перекачку стічних вод до комунальної каналізаційної мережі, згідно якого філія БПКГ ЗАТ „Миргородкурорт брала на себе зобовязання забезпечення транспортування та перекачку стічних вод через свою каналізаційно-насосну станцію до комунальної каналізаційної мережі, а ОКВПВКГ „Миргородводоканал всупереч положенням п.19 „Правил користування системи комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом №65 від 01.07.1994 року Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству, зобовязувався оплачувати надані послуги відповідно кількості перекачаних стоків та встановленого тарифу.

На виконання вказаного договору ОСОБА_2, діючи з прямим умислом, направленим на розтрату чужого майна в інтересах 3-х осіб, протягом 2006 року незаконно перерахував БПКГ ЗАТ „Миргородкурорт 130 774 грн. 56 коп. за послуги, які фактично останнє не надавало, чим спричинив ОКВПВКГ „Миргородводоканал матеріальної шкоди на вказану суму, що становить особливо великий розмір. Таким чином ОСОБА_2 обвинувачується у розтраті вказаних коштів на користь третіх осіб.

Окрім того, ОСОБА_2 склав та підписав 31.12.2005 року завідомо неправдивий договір від імені ОКВПВКГ «Миргородводоканал» із БПКГ ЗАТ «Миргородкурорт» на транспортування та перекачку стічних вод до комунальної каналізаційної мережі, що спричинило ОКВПВКГ «Миргородводоканал» матеріальної шкоди на суму 130 774 грн.56 коп.

Повертаючи справу прокурору Полтавської області для належного виконання вимог ст.228-232 КПК України, суд в постанові зазначив, що обвинувачення ОСОБА_2, викладене в обвинувальному висновку та в постанові про притягнення його як обвинуваченого, викладено не конкретно. Так, обвинувачуючи ОСОБА_2 в розтраті чужого майна на користь «третіх осіб», орган досудового слідства не вказав, на користь яких саме осіб обвинувачений вчиняв протиправні дії, не зазначив їх кількість, прізвища чи найменування. Обвинувальний висновок також не містить посилань на те, в чому полягала користь третіх осіб, яких мав на увазі орган досудового слідства. Таке абстрактне обвинувачення, на думку суду першої інстанції, позбавляє права обвинуваченого знати, в чому конкретно його обвинувачують, а отже і позбавляє його можливості обрати конкретно-визначену форму захисту своїх інтересів в судовому засіданні, тобто порушено право обвинуваченого на захист. Окрім того, орган досудового слідства в обвинувальному висновку припустився посилання на джерела доказів без наведення їх короткого змісту, що також позбавляє права обвинуваченого знати, які конкретно обставини вони підтверджують.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить постанову суду скасувати та повернути справу на новий попередній судовий розгляд до суду першої інстанції, оскільки порушення, допущені під час провадження досудового слідства, які вказані в постанові про повернення справи прокуророві, не є істотними, право обвинуваченого на захист не порушено. Обвинуваченому ОСОБА_2 було оголошено про закінчення досудового слідства по його справі та надано можливість ознайомитися з матеріалами кримінальної справи. ОСОБА_2 своїм правом скористався та ознайомився з матеріалами справи в повному обсязі без обмежень у часі. Вимоги ст..ст.132, 142, 223 та 334 КПК України під час досудового слідства були виконані в повному обсязі. Зокрема, в постанові про притягнення як обвинуваченого та в обвинувальному висновку зазначено злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2, час, місце та інші обставини вчинення злочину, наскільки вони відомі слідчому, статті кримінального закону, якими передбачено ці злочини. Даний стилістичний виклад інформації не порушує норми КПК України, а лише являється бачення слідчим своєї позиції при предявленні обвинувачення в кримінальній справі.

Інші учасники судового розгляду постанову суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, апелянта, який підтримав подану ним апеляцію з підстав в ній зазначених, перевіривши доводи апеляції та матеріали кримінальної справи, приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 249-1 КПК України підставою для повернення справи прокурору з попереднього розгляду є встановлення суттєвих порушень ним вимог статей 228-232 КПК України при перевірці справи з обвинувальним висновком, при прийнятті у ній рішень та при направленні справи до суду.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 30.05.2008 року «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції» суттєвими порушеннями при складанні обвинувального висновку, правильність якого повинен перевірити прокурор, слід вважати такі порушення вимог статей 223, 224 КПК, які виключають можливість здійснення обвинуваченим свого захисту і можливість прийняття судом законного рішення у справі з урахуванням такого обвинувального висновку. Зокрема, такі порушення мають місце у

випадках, коли в обвинувальному висновку містяться положення, що суперечать одне одному; обвинувачення, викладене в обвинувальному висновку, є неконкретним або не збігається з обвинуваченням, викладеним у постанові про притягнення особи як обвинуваченого; коли обвинувальний висновок містить недопустиму натуралізацію опису злочину, зокрема статевого; коли обвинувальний висновок не підписаний слідчим; коли в обвинувальному висновку відсутні дані про місце перебування обвинувачених, дані про потерпілого, якщо той встановлений по справі; коли в обвинувальному висновку не зазначені докази, що зібрано у справі, і доводи, висунуті кожним з обвинувачених на свій захист, з результатами їх перевірки; коли в обвинувальному висновку не має посилань на аркуші справи; коли до обвинувального висновку не долучені передбачені законом додатки тощо.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вказані в постанові суду, як на підставу для повернення справи прокурору, недоліки не є такими, що порушують право обвинуваченого на захист від предявленого обвинувачення. Так, ОСОБА_2 як при предявленні обвинувачення, так і при оголошенні про закінчення досудового слідства, було розяснено у вчиненні яких конкретно діянь він обвинувачується та якими саме доказами підтверджується його вина. Вимоги ст.ст.132,142 та 223 КПК України під час досудового слідства були виконані в повному обсязі.

За таких обставин апеляція прокурора підлягає до задоволення, а справа направленню до суду першої інстанції на новий попередній судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 вересня 2011 року про повернення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України прокурору для виконання вимог ст..ст.228-232 КПК України - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий попередній судовий розгляд.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді:

Копія