Справа
№ 1-32/2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007
року Семенівський районний суд Чернігівської області

в складі головуючого судді
Висоцької Н.В.

при секретарі
Фільчаговій Г.В.

з участю прокурора Кондратенко
В.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Семенівка справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с
Червоний Пахар, Семенівського району, Чернігівської області, мешканця
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше
не засудженого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період
з 01.03.2005 року по 01.03.2007 року громадянин ОСОБА_1 злісно ухилявся від
сплати аліментів на користь громадянки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ¼
частини всіх видів заробітку і до її повноліття, починаючи з 29 вересня
2003 року, які він повинен сплачувати згідно рішення Семенівського районного
суду Чернігівської області від 17 жовтня 2003 року, виконавчий лист за № 2-409.
Заборгованість по аліментам на 01.03.2007 року складає 2561 гривня 28 копійок.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1вину в скоєнні злочину повністю визнав та
показав, що дійсно 15 серпня 2002 року він рішенням Семенівського районного
суду Чернігівської області зобов'язаний до сплати аліментів на користь
громадянки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ¼ частини всіх видів заробітку. На даний час
він офіціально ніде не працює, виплат аліментів не здійснює, до районного
центру зайнятості з метою працевлаштування чи отримання статусу безробітної
особи не звертався. Йому відомо, що заборгованість по сплаті аліментів
становить 2561 гривня 28 копійок, на теперішній час він не працевлаштувався.

Крім показань
підсудного, його вина доведена показаннями свідків.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що 17 жовтня 2003 року рішенням
Семенівського районного суду Чернігівської області було стягнуто аліменти на її
користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ¼ частини всіх видів заробітку з ОСОБА_1.. Однак ОСОБА_1.
аліментів не сплачував і на даний час не сплачує. Неофіційно працює та отримує
кошти.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що він працює державним виконавцем
ВДВС РУЮ Семенівського району та йому відомо, що ОСОБА_1постійно не сплачує
аліментивав, маючи на це реальні можливості. ВДВС РУЮ Семенівського району
пропонувалось ОСОБА_1. стати на облік в центр зайнятості, але він цього не
робив. По виконавчому листу про стягнення аліментів з ОСОБА_1. останній
неодноразово викликався до ВДВС та попереджався про необхідність сплати
аліментів, але були відсутні позитивні наслідки попереджень, тому ОСОБА_1. було
зроблено попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності,
але він все рівно не сплачував аліментів за рішенням суду на утримання своєї
Доньки.

Крім
повного визнання своєї вини підсудним, його вина в скоєнні інкримінованого йому
злочину підтверджується іншими іншими доказами:

•даними
виконавчого листа від 17 жовтня 2003 року за № 2-409/2003 року, згідно якого

рішенням
Семенівського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1зобов'язаний до
сплати аліментів на користь громадянки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ¼
частини всіх видів заробітку і до її повноліття, починаючи з 29 вересня
2003 року (а.с. 8-9);

•даними
розрахунку заборгованості, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 по сплаті
аліментів станом на 01.03.2007 року складає 2561 гривня 28 копійок (а.с.
10-13);

•даними
довідки центру зайнятості, згідно якої ОСОБА_1. не перебуває на обліку в
районному центрі зайнятості (а.с. 24).

За таких
доказів суд вважає, що вина підсудного повністю доведена. Дії ОСОБА_1 правильно
кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 164 КК України, як
злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей
(аліментів).

Обговорюючи
питання про вид та міру покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який за місцем проживання
характеризується з негативної сторони, повністю визнав свою вину, раніше не
засуджений.

Обставин,
що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обставини,
що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1, є повне визнання вини, щире
каяття, сприяння розкриттю злочину.

За таких
обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без
ізоляції від суспільства.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст.164 КК України у вигляді
обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.
76 КК України на ОСОБА_1 покласти обов'язок:

•повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 обрати - підписку про невиїзд до набрання вироком
законної сили.

Речових доказів
по справі немає.

Цивільний позов
по справі не заявлено.

Судових витрат
по справі немає.

Вирок може бути
оскаржено протягом 15 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання
апеляції до Семенівського районного суду Чернігівської області.