У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Косарєва В.І., Ковтюк Є.І.

з участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула в судовому засіданні в м.Київ “ 26 “ серпня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення відносно нього.

Вироком Авдіївського міського суду Донецької області від 7 серпня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

громадянин
України, працював вантажником,

судимий 16
листопада 2006 року за ст.263 ч.2 КК України

на 1 рік
обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,

засуджений:

- за ст.311 ч.1
КК України на 1 рік обмеження волі;

- за ст.317 ч.1 КК України на 4
роки позбавлення волі;

- за ст.309 ч.2 КК України на 3
роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених
покарань, визначено ОСОБА_1 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано
невідбуте покарання за вироком від 16 листопада 2006 року у вигляді 3 місяців
позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_1 5 років 3 місяці позбавлення
волі.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 19 жовтня 2007 року вирок
відносно ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він у 2006 році на ринку м.Авдіївка
придбав і переніс до свого помешкання прекурсор - соляну кислоту, яку в
кількості 820 мл, 360 мл, 1 мл і 0, 5 мл незаконно зберігав з метою
використання для виготовлення психотропної речовини.

Також ОСОБА_1 у своєму помешканні за адресою АДРЕСА_1 незаконно повторно
зберігав без мети збуту особливо небезпечні психотропні речовини - кустарно
виготовлені з ефедрину, псевдоефедрину і препаратів, що їх містять, у кількості
в перерахунку на суху речовину 0,134 г , 0,118 г , 0, 036 г , 0, 023 г , 0,009
г .

Крім того, 2 березня 2007 року після опівдня ОСОБА_1 надав особам, відносно
яких відмовлено в порушенні кримінальної справи, свою квартиру в якості
приміщення для незаконного виготовлення і вживання психотропної речовини -
“первинтина”.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить переглянути вирок або
пом'якшити йому покарання, посилаючись на безпідставну кваліфікацію його діянь
за ч.2 ст.309 КК України за ознакою повторності, на незаконний, без його
присутності, обшук у квартирі, а також звертає увагу на статус осіб, які
виготовляли психотропні речовини у помешканні ОСОБА_1 без його присутності.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала касаційну скаргу в частині,
що стосується безпідставної кваліфікації діянь ОСОБА_1 за частиною 2 ст.309 КК
України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню.

Обставини виявлення правоохоронцями слідів злочину в помешканні ОСОБА_1
були предметом дослідження суду першої інстанції, який зробив вірний висновок
про те, що дії правоохоронців відповідали вимогам чинного закону.

Доводи касаційної скарги засудженого про безпідставну кваліфікацію його
діянь за ч.2 ст.309 КК України є правильними.

Органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачувався за ч.2 ст.309 КК
України за незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, що
вчинене особою, яка раніше скоїла злочин, передбачений ст.317 КК України.
Прокурор у судовому засіданні підтримав обвинувачення у пред'явленому вигляді. Проте місцевий суд, усупереч положенням ст.275 КПК України, застосував іншу
кваліфікуючу ознаку ч.2 ст.309 КК України та визнав ОСОБА_1 винним у зберіганні
психотропної речовини без мети збуту повторно.

Разом із тим, у діяннях ОСОБА_1 відсутня й кваліфікуюча ознака вчинення
злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, особою, яка раніше скоїла злочин,
передбачений ст.317 КК України, оскільки ОСОБА_1 надав приміщення для
незаконного виготовлення і вживання психотропних речовин у день виявлення
злочину та обшуку в помешканні, тобто вже після того, як засуджений придбав
прекурсор з метою виготовлення психотропної речовини та зберігав її без мети
збуту.

У зв'язку з наведеним діяння ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.2 на ч.1 ст.309
КК України.

Що стосується міри покарання, то колегія суддів вважає, що виходячи з
обставин даної кримінальної справи та характеру вчинених ОСОБА_1 злочинів, при
визначенні покарання за сукупністю злочинів слід застосувати принцип поглинення
менш суворого покарання більш суворим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.395, 396 КПК України,

у х в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Авдіївського міського суду Донецької області від 7 серпня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 жовтня 2007 року відносно
ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 на ч.1 ст.309 КК України і призначити
йому за цим законом покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених
ст.ст.309 ч.1, 311 ч.1, 317 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, визначити ОСОБА_1 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати
невідбуте покарання за вироком від 16 листопада 2006 року у вигляді 3 місяців
позбавлення волі і остаточно визначити ОСОБА_1
4 роки 3 місяці позбавлення волі.

У решті судові рішення залишити без зміни.

судді:

Синявський О.Г.
Косарєв В.І.
Ковтюк Є.І.