Справа № 442/8085/14-к
Провадження № 1-кп/442/35/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобича кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002168 від 15.09.2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого 25.02.2000 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ст. 17 ч.2 ст. 140 КК України до одного року виправних робіт з відрахуванням 15% в дохід держави з конфіскацією майна; 05.06.2000 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч.2 ст. 140, ст. 43 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі; 22.06.2001 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч.2 ст. 145, ст.43 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 24.12.2004 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 23.12.2009 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 263 КК України до двох років позбавлення волі, із звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік; 19.12.2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом за ч.2 ст.263 КК України до двох років позбавлення волі, із звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік; 28.03.2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом за ч. 3 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, із звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки,

· в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив :
ОСОБА_4 , 14 вересня 2014 року, приблизно о 14 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , у своєї знайомої ОСОБА_5 , скориставшись тим, що вона вийшла у іншу кімнату, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_5 , марки «Соні Еріксон Z 320 І» вартістю 150 грн. з поміщеною в нього СІМ-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн., чим спричинив майнову шкоду на суму 160 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. У вчиненому щиро кається, винність визнає та просить суворо не карати його.

Потерпіла ОСОБА_5 у своїй заяві до суду щодо призначення покарання обвинуваченому повністю покладається на думку суду, жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу останнього, прийшов до висновку що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він своїми умисними, протиправними діями повторно таємно викрав чуже майно.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, його попередні судимості, що повністю визнав свою винність та щиросердечно розкаявся у вчиненому, його посередню характеристику по місцю проживання.

З врахуванням всіх вищенаведених обставин та особи винного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив вказане кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання по вироку Дрогобицького міськрайонного суду від 28.03.2013 р., то при визначенні покарання щодо нього слід застосувати правила ст. 71 ч.1 КК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Згідно ст. 71 ч.1 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 28.03.2013 р. у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі та остаточну міру покарання ОСОБА_4 визначити 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Термін покарання ОСОБА_4 рахувати із часу його затримання.

Речові докази мобільний телефон марки «Соні Еріксон Z 320 І» з поміщеною в нього СІМ-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1