Справа № 452/2939/13-к
УХВАЛА

про арешт майна

10 вересня 2013 року слідчий-суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., при секретарі Кафтан О.Ю. із участю прокурора Сітека В.І., власника майна громадянина ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області клопотання про арешт майна по кримінальному провадженні за матеріалами досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831, що порушене за ч. 2 ст. 240 КК України,-

в с т а н о в и в:

08.08.2013 року працівниками Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області на березі річки Дністер в м. Самборі Львівської області неподалік Самбірського водоканалу затримано чотири автомобілі: «КАМАЗ» із державним номером НОМЕР_2; «КАМАЗ» із державним номером НОМЕР_1; «КАМАЗ» із державним номером НОМЕР_3 та автомобіль «ЗІЛ» із державним номером НОМЕР_4, кузови яких перших двох були завантажені гравієм, у тому числі власника автомашини громадянина ОСОБА_1, що згідно Свідоцтва про реєстрацію формально належить ОСОБА_2.

Слідчий СВ Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області капітан міліції Соломін О.М. звернувся до місцевого суду із зазначеним вище клопотанням, котре погоджене із прокурором Самбірської міжрайонної прокуратури Львівської області та у відповідності до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити, оскільки необхідно таким чином забезпечити відшкодування завданих збитків на суму 227863,02грн.

Громадянин ОСОБА_1. у суді клопотання заперечив і пояснив, що завантажив гравію 5-6 кубів на свою автомашину, котру придбав лише тиждень напередодні; що відшкодує державі відповідну суму, а не такого розміру та площі, як визначено матеріалами досудового розслідування та йому інкримінується; що він на даний час не є навіть підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.04.2013 року було відкрито кримінальне провадження №0000831 за ч. 2 ст. 240 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09.08.2013 року було проведено огляд автомобіля марки «КАМАЗ» із державним номерним знаком НОМЕР_2, у зв'язку з чим його було затримано.

Статтею 170 КПК України регламентовано підстави накладення арешту на майно у вигляді речей. Однаково визначено ч. 2 ст. 171 КПК України, що у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстави, у зв'язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України при вирішення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Таким чином, вважаю, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000831 від 09.08.2013 року не доведено необхідність такого арешту. Зокрема, досудовим розслідуванням не наведено правової підстави для арешту автомашини; розміру можливої такої конфіскації, конкретного розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням громадянином ОСОБА_1.; наслідків арешту майна; розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона розпоряджатися майном може бути застосованою лише у випадках, коли її незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов'язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Ураховуючи наведені норми Кримінального процесуального Закону в їх сукупності з позиціями прокурора, слідчого і власника транспортного засобу, слідчий суддя прийшов до переконання в необхідності часткового задоволення клопотання, - слід заборонити ОСОБА_1. розпоряджатися (відчужувати) автомашину для забезпечення можливого цивільного позову до нього до набрання судовим рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 171 - 173, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції Соломіна О.М., котре погоджене із прокурором Самбірської міжрайонної прокуратури Львівської області Лупаком І.В., - про арешт майна задовольнити частково.

Передати на зберігання Павелчаку Василю Ярославовичу та заборонити йому розпоряджатися (відчужувати) автомашину марки «КАМАЗ 5511» із державним реєстраційним номером НОМЕР_2, самоскид, що згідно Свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_2, яка проживає у АДРЕСА_1.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим Самбірського МВ ГУМВСУ у Львівській області після її оголошення .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя підпис І.С. Казан

Згідно з оригіналом

Суддя Самбірського

міськрайонного суду І.С. Казан.