Справа № 159/7157/14-к Провадження №11-кп/773/227/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2015 року в кримінальному провадженні № 0001626 щодо

ОСОБА_6 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Луцьк, Волинської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня другого курсу Старовижівського професійного ліцею, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого:

1) 29.01.2014 року Старовижівського районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,104 КК України, звільнено ОСОБА_6 від призначено покарання з іспитовим строком 1 рік 2 місяці.

2) 03.12.2014 року вироком Старовижівського районного суду Волинської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України на 3 роки 6 місяці позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, вказує на незаконність вироку суду у зв`язку із суворістю призначеного покарання та його невідповідністю особі засудженого. Зазначає, що судом не взято до уваги обставин, що пом`якшують покарання, а саме, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання винуватості у скоєному, щире та дійове каяття. Не взято до уваги також показання потерпілих, яким частково відшкодована шкода і більшість із них не має претензій матеріального та морального характеру, цивільних позов не заявляли та просили його суворо не карати.
Враховуючи ці обставини, просить пом`якшити йому покарання, застосувавши ст. 69 КК України.
Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Старовижівського районного суду від 03.12.2014 року і остаточно до відбування ОСОБА_6 визначено 4 (чотири) роки 10 ( десять) місяців позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_6 час перебування його під вартою і строк відбуття покарання постановлено рахувати з 02.10.2014 року.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 10377 (десять тисяч триста сімдесят сім) грн. 08 коп., на користь ОСОБА_10 майнову шкоду в 4636 (чотири тисячі шістсот тридцять шість) грн.00 коп., на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 1387(одна тисяча триста вісімдесят сім)грн. 38 коп.
Згідно вироку суду ОСОБА_6 25.11.2013, близько 01.00 год., з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна проник до приміщення перукарні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав, належні підприємцю ОСОБА_9 , гроші в сумі 8800 грн. та 100 доларів США, які в перерахунку за курсом Національного банку України становлять 799 грн. 30 коп., завдавши останній майнової шкоди на загальну суму 9599 грн. 30 коп.
Він же повторно, 17.09.2014 близько 23.00 год., з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження даху, проник в гаражне приміщення № НОМЕР_1 , розміщене в гаражному АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав однозарядну пневматичну пружинно-поршневу гвинтівку, калібру 4,5 мм. з оптичним прицілом загальною вартістю 1200 грн., належну громадянину ОСОБА_11 .
Він же, повторно, 17.09.2014 близько 23.45 год. з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження даху проник в приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 800 грн., належні громадянці ОСОБА_12 .
ОСОБА_6 повторно, 20.09.2014 близько 00.20 год., з метою таємного викрадення чужого майна, через металопластикове вікно, що було частково відкрите, проник в приміщення народного дому ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розміщене по АДРЕСА_5 , звідки шляхом пошкодження дверей проник в приміщення бару ПАБ ІНФОРМАЦІЯ_5 , де з касового апарату таємно викрав грошові кошти в сумі 1450 грн., належні підприємцю ОСОБА_13 , завдавши останній майнової шкоди на вказану суму.
Він же, повторно, 01.10.2014, близько 01.00 год., з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна проник до приміщення бару ІНФОРМАЦІЯ_6 , що по АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав гроші в сумі 1005 грн., належні підприємцю ОСОБА_14 .
Він же, повторно, 01.10.2014 близько 23.30 год., з метою таємного викрадення чужого майна, за допомогою викрутки пошкодив металопластикові двері приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_7 , що знаходиться по АДРЕСА_3 та, просунувши руку у зроблений отвір у дверях, відкрив вставний замок зсередини і проник в приміщення вказаного торгового закладу, звідки з шухляди прилавку таємно викрав грошові кошти в сумі 500 грн., належні підприємцю ОСОБА_15 .
ОСОБА_6 повторно, 01.10.2014 близько 23.45 год. з метою таємного викрадення чужого майна за допомогою викрутки пошкодив металопластикові двері приміщення майстерні краси " ІНФОРМАЦІЯ_8 ", що знаходиться по АДРЕСА_3 та, просунувши руку у зроблений отвір у дверях, відкрив вставний замок зсередини і проник в приміщення вказаного закладу, звідки таємно викрав мобільний телефон марки Nokia-E51-1 вартістю 350 грн. з сім-карткою оператора стільникового зв`язку МТС України вартістю 10 грн. та мобільний телефон марки Nokia-1616-2 вартістю 100 грн. з сім-карткою оператора стільникового зв`язку Київстар вартістю 10 грн., належні громадянці ОСОБА_16 , завдавши останній майнової шкоди на загальну суму 470 грн.
Він же, повторно, 01.10.2014 близько 24.00 год., з метою таємного викрадення чужого майна, за допомогою викрутки пошкодив металопластикові двері приміщення магазину ІНФОРМАЦІЯ_9 , що знаходиться по АДРЕСА_3 та, просунувши руку у зроблений отвір у дверях, відкрив вставний замок зсередини і проник в приміщення вказаного торгового закладу, звідки з шухляди тумбочки таємно викрав грошові кошти в сумі 5389 грн., належні підприємцю ОСОБА_17 , чим завдав останньому майнової шкоди на вказану суму.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять пом`якшити покарання, думку прокурора, про законність вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненими повторно та поєднаного з проникненнями в приміщення, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку і ніким не оспорюється. Дії ОСОБА_6 правильно судом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України і в апеляційній скарзі також не оскаржуються.
Отже суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ч.1ст.404 КПК України переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що призначене йому покарання не відповідає тяжкості скоєного ним злочину і його особі та суд, призначаючи покарання не взяв до уваги ряд пом`якшуючих обставин, не відповідають фактичним обставинам справи і є безпідставними.

Згідно вимог ст. 65 КК України, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 за вчинений ним злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки суд відповідно до вимог закону обгрунтував прийняте рішення та навів відповідні мотиви.

При призначені покарання судом враховано, що злочин вчинений ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Врахував суд і ряд пом`якшуючих покарання обставин, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, а саме: щире каяття ОСОБА_6 його активне сприйняття у розкритті злочину та ще, що обвинувачений є неповнолітнім, ріс та виховувався без батьківського піклування, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Судом враховано також і те, що ОСОБА_6 негативно характеризується за місцем навчання і проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та обиралось йому покарання із застосуванням ст. 104 КК України, однак під час відбування покарання з випробуванням, знову вчинив ряд крадіжок. Тому, суд правильно прийшов до висновку та призначив йому покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Закону, за яким його засуджено.

Оскільки ОСОБА_6 вказаний злочин скоїв до постановлення вироку Старовижівським районним суду від 03.12.2014 року, тому суд вірно призначив йому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4ст.70 КК України.

Враховуючи вищенаведені обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене покарання ОСОБА_6 , як за ч.3ст.185 КК України, так і за сукупністю злочинів, відповідає вимогам ст. 50,65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів та відповідає принципам законності і справедливості.

Разом з тим, характер вчиненого злочину, кількість епізодів та сума завданих потерпілим збитків, які не відшкодовані, не дають можливості застосувати до обвинуваченого положення статті 69 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Підстав, передбачених п.1 ч.1ст. 408 КПК України, про що вказує ОСОБА_6 у скарзі, апеляційний суд не вбачає. Тому, апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4