Справа
№ 1- 356 / 2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

М.Луцьк 24
квітня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді: Ющука
О.С.

за участю секретаря : Калькової
О.А.

прокурора: Старчука
В.М.

захисника: ОСОБА_1

потерпілих: ОСОБА_2..
ОСОБА_3.

законний
представників

потерпілих: ОСОБА_4.,
ОСОБА_5.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Луцька,
українця, гр-нина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого,
непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1, судимості немає, - у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 296
ч.2,122 ч.І КК України,-

встановив:

Підсудний ОСОБА_6. 24 грудня 2006 року, близько 21 год.,
знаходячись в стані алкогольного сп"яніння на подвір"ї будинку
АДРЕСА_1 разом з невстановленими слідством особами, грубо порушуючи громадський
порядок, що виразилось в явній неповазі до суспільства та в очевидному
ігноруванні існуючих в суспільстві правил поведінки, моральності та
достопристойності, що супроводжувались особливою зухвалістю та винятковим
цинізмом, безпричинно, з хуліганських спонукань, умисно наніс більше десяти
ударів рукою по обличчю та потилиці ОСОБА_2., чим спричинив останньому тілесні
ушкодження у вигляді: перелому нижньої щелепи зправа в ділянці 2-3 зубів і в
ділянці 8-го зуба зліва, які згідно висновку експертизи №2466 від 27.12.2006
року за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню
тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров"я та нанесли удар рукою
в обличчя та декілька ударів руками та ногами по тулубу ОСОБА_3., чим
спричинили йому фізичну біль.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6. вину в
інкримінованих злочинах визнав повністю та показав, що 24 грудня 2006 року він
зайшов до свого знайомого ОСОБА_7., але його вдома не було. Коли йшов до
знайомого купив пляшку вина та пішов на шкільний майданчик ЗОНІ №5. По дорозі
на шкільний майданчик, півпляшки вина випив. Там він побачив дівчину,
познайомився і провів її до гуртожитку Кооперативного технікуму, що по
АДРЕСА_2. Біля гуртожитку зустрів свого знайомого ОСОБА_8., що було далі не
пам»ятає. До свідомості прийшов лише тоді, коли збили з ніг працівники міліції
і наділи наручники. Визнає, що дійсно вчинив злочин. У вчиненому щиро
розкаявся, просить суворо не карати.

2

Крім повного визнання вини самим підсудним, його вина у
вчиненому підтверджується, також:

-показами потерпілого ОСОБА_2. про те, що 24 грудня 2006
року він з ОСОБА_3., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11. стояли біля гуртожитку по
АДРЕСА_2. ОСОБА_9. почув, як незнайомі хлопці сказали на них щось образливе і
хотіли їх побити. До них підійшли 2 хлопці, вони з ними розмовляли. Підсудного
взагалі спочатку не бачили. Потім один з хлопців відвів ОСОБА_9. в сторону, а
він залишився спілкуватися з іншим хлопцем. Через деякий час ОСОБА_9.
повернувся до них і забрав ОСОБА_3. в сторону, а він залишився розмовляти з
іншими двома хлопцями. Потім відчув удар, після чого впав. Удар йому наніс
підсудний, в цьому впевнений. Після чого між ним та підсудним почалася бійка.
Коли підняв голову побачив, як ОСОБА_3. били 3 хлопці, серед них був підсудний,
він до них підбіг і почав розбороняти, коли вони з ОСОБА_3. вирвалися побігли
відразу в гуртожиток, після чого з гуртожитку вибігло два охоронці і затримали
підсудного. Отримав 10-15 ударів у лице руками, свідомість не втрачав. Просить
підсудного суворо не карати, не позбавляти волі. Претензій до нього ніяких
немає.

-показами потерпілого ОСОБА_3. про те, що 24 грудня 2006
року він з ОСОБА_2., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11. і ще одною дівчиною
ім"я якої йому не відоме стояли біля гуртожитку по АДРЕСА_2 Близько 3-4 метрів від них стояли 3
незнайомих хлопці і 2 дівчини, ОСОБА_9. почув, як хлопці сказали на них щось
образливе і хотіли їх побити. ОСОБА_2. відійшов в сторону з одним з хлопців.
Потім 2 хлопці відтягнули ОСОБА_2. в сторону, до них підійшов підсудний і почав
бити ОСОБА_2., спочатку вони билися один на один. Коли до ОСОБА_2. підбіг ще
один хлопець, тоді він підійшов і почав їх розбороняти, після чого його почали
бити. Підсудний також його бив. Потім він з ОСОБА_2. вирвалися і побігли в
гуртожиток. їм на зустріч вибігли 2 працівниками міліції в цивільному і
затримали підсудного. Підсудний точно наносив удари ОСОБА_2 і ще один хлопець
низького росту. Бійка тривала близько 5-7 хв. між підсудним і ОСОБА_2., коли
підбіг другий хлопець тоді він втрутився в бійку, після чого почали бити його.
Просить підсудного суворо не карати, не позбавляти волі. Притензій до
підсудного ніяких немає.

-показами законного представника потерпілого ОСОБА_2. -
ОСОБА_4. про те, що 24 грудня 2006 року додому подзвонив син і сказав, що його
і ОСОБА_3. побили і вони знаходяться в лікарні. Розповідав, що його побили біля
гуртожитку невідомі хлопці, коли вони пішли до дівчат. Не наполягає на суворому
покаранні, пов»язаному з позбавленням волі. Притензій до підсудного ніяких
немає.

-показами законного представника потерпілого ОСОБА_3. -
ОСОБА_5. про те, що 24 грудня 2006 року син приїхав додому і розповів, що його
і ОСОБА_2. побили біля гуртожитку невідомі хлопці, коли вони пішли до дівчат.
Не наполягає на суворому покаранні, пов»язаному з позбавленням волі. Притензій
до підсудного ніяких немає.

-показами свідка ОСОБА_9. про те, що в грудні 2006 року
він з товаришами ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_11., ОСОБА_10. знаходились біля
гуртожитку по АДРЕСА_2 До них підійшли незнайомі хлопці, які почали нецензурно
висловлюватися в їхню сторону. Один з хлопців відвів його в сторону, вони
поговорили і розійшлися. ОСОБА_2. та ОСОБА_3. стояли з іншими хлопцями, коли він
до них підійшов, підсудний відвів ОСОБА_2. в сторону і почав його бити руками
по обличчю. Вахтер гуртожитку викликав працівників міліції.

-показами свідків ОСОБА_11. та ОСОБА_10. про те, що в
грудні 2006 року вони знаходячись з друзями біля гуртожитку по АДРЕСА_2 бачили, як підсудний побив ОСОБА_2., удари
наносив руками в обличчя, в груди. Через деякий час вахтер гуртожитку викликав
працівників міліції, останні затримали підсудного.

-показами свідка ОСОБА_12. про те, що в грудні 2006 року він знаходився вдома, а
саме: в гуртожитку по АДРЕСА_2 Почувши шум, гамір, вийшов на вулицю. Самої
бійки, не бачив. Зі слів свідків йому стало відомо, що підсудний наносив

3

удари
потерпілим. Коли свідки вказали на ОСОБА_6., останній почав втікати, він його
наздогнав і затримав.

-висновком судово-медичної експертизи №2466 від
27.12.2006 року, згідно якого у гр.ОСОБА_2. виявлено тілесні ушкодження у
вигляді перелому нижньої щелепи справа в ділянці 2-3 зубів і в ділянці 8-го
зуба зліва, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою
довоготривалого розладу здоров"я (а.с.17-18).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6.
своїми умисними діями, направленими на грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою
зухвалістю, яка проявилась в нанесенні тілесних ушкоджень, вчиненими групою
осіб, скоїв злочин, передбачений ст.296 ч.2 КК України, також своїми умисними
діями спрямованими на нанесення умисного середньої тяжкості тілесного
ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад
здоров"я потерпілого, скоїв злочин, передбачений ст.122 ч.І КК України.

При обранні покарання суд враховує суспільну небезпеку
вчиненого, всі обставини справи і дані про особу винного.

До обставин, які пом"якшують покарання суд відносить
щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілим.

До обставин, які обтяжують покарання суд відносить
вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Враховуючи,
що підсудний щиро розкаявся, позитивно характеризується по місцю проживання,
добровільно відшкодував шкоду, злочин не відноситься до категорії тяжких,
потерпілі не настоюють на суворому покаранні, пов"язаному з позбавленням
волі, суд вважає що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від
суспільства. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ст.ст. 296 ч.2, 122 ч.І КК
України та призначити покарання:

-за
ст.296 ч.2 КК України 3 (три) роки обмеження волі;

-за
ст.122 ч.І КК України 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.І КК України, шляхом поглинення менш
суворого покарання, більш суворим, остаточно призначити до відбуття 3 (три)
роки обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого
від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки:

·
не виїзджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи, навчання;

періодично
з"являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_6. змінити з утримання під вартою
на підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу.

Звільнити
ОСОБА_6. з під варти з залу суду негайно.

Зарахувати ОСОБА_6. в строк відбуття покарання, термін
перебування під вартою з 28 грудня 2006 року по 24 квітня 2007 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного
суду Волинської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.