Справа № 1/2506/346/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

головуючого судді - Самусь Л.В.

при секретарі - Сидорець Ю.В.

з участю прокурора - Грицан А.А.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 29.03.1999 р. Чернігівським обласним судом за ст. ст. 93 п. п. «а», «і», 142 ч.3, 140 ч.3 КК України 1960 р. до 15 років позбавлення волі, за постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.12.2009 р. невідбута частина строку покарання замінена на більш мяку у виді обмеження волі, згідно постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.03.2010 р. звільненого від відбування покарання умовно-достроково на 3 роки 6 місяців 19 днів, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, -

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в :

На початку вересня 2010 р. в денний час підсудний ОСОБА_2, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, таємно викрав вудочку, вартістю 200 грн., дві котушки до спінінгу, вартістю 150 грн. кожна, костюм літній, вартістю 50 грн., курточку літню, вартістю 71 грн. 50 коп., а всього викрав майна на загальну суму 621 грн. 50 коп., що належить потерпілій ОСОБА_1

Після цього, в кінці лютого 2011 р. в денний час ОСОБА_2, знаходячись в приміщенні ванної кімнати квартири АДРЕСА_1, таємно викрав алюмінієвий таз, вартістю 100 грн., латунний таз, вартістю 100 грн., а всього викрав майна на загальну суму 200 грн., що належить потерпілій ОСОБА_1

Далі, на початку березня 2011 р. в денний час ОСОБА_2, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, таємно викрав хутровий комір, вартістю 600 грн., годинник, вартістю 150 грн., шкіряний ремінець, вартістю 50 грн., а всього викрав майна на загальну суму 800 грн., що належить потерпілій ОСОБА_1

Крім того, 10.04.2011 р. в денний час ОСОБА_2, знаходячись в кімнаті №1, розташованій в квартирі АДРЕСА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, таємно викрав каблучку із золота 585 проби, вагою 1,5 г, вартістю 400 грн., каблучку із золота 585 проби, вагою 1,5 г, вартістю 378 грн., а всього викрав майна на загальну суму 778 грн., що належить потерпілій ОСОБА_1

Підсудний ОСОБА_2, допитаний у судовому засіданні, вину у пред'явленому обвинуваченні за ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю та у повному обсязі підтримав свої попередні свідчення, які давав у ході досудового слідства, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, викладені в обвинуваченні. Позов потерпілої ОСОБА_1 визнав у повному обсязі і обіцяв відшкодувати. У скоєному щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, жалкував з приводу ним вчиненого і просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримала свої показання, які давала на досудовому слідстві та заявлений позов, щодо призначення покарання поклалась на розсуд суду, на призначенні суворого покарання не наполягала.

Враховуючи свідчення підсудного та потерпілої, а також те, що фактичні обставини справи, доведеність вини підсудного, обєм та вартість викраденого, розмір цивільного позову та кваліфікація його дій ніким не оспорюються, суд відповідно до ст. ст. 299 ч.3, 301-1 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів і знаходить, що предявлене підсудному обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі, умисні дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а його вина у скоєному стверджується у повному обсязі.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії середньої тяжкості, його наслідки, кількість та вартість викраденого, наявність цивільного позову по справі, відношення підсудного до вчиненого, враховує думку потерпілої, яка не наполягала на призначенні суворого покарання, особу винного його вік, сімейний стан та матеріальний стан, наявність постійного місця мешкання та формально позитивну характеристику за таким, відсутність притягнень до адміністративної відповідальності, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, обставини, які помякшують покарання щире каяття, зявлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що його обтяжує вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, та, зважаючи на те, що підсудний після попередньої судимості не став на шлях виправлення, вчинив злочин в період невідбутого покарання за попереднім вироком, по якому був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, у звязку з чим доходить висновку, що відсутні підстави для обрання покарання, не повязаного з позбавленням волі, але, обираючи покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе призначити таке в межах санкції статті інкримінованого йому злочину, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин у період відбування покарання за попереднім вироком, суд, при призначенні покарання за сукупністю вироків, вважає за необхідне керуватись вимогами ст. ст. 71, 72 КК України, застосувавши правила складання покарань, визначити йому покарання остаточно, приєднавши частково невідбуте покарання за вироком Чернігівського обласного суду від 29.03.1999 р., невідбута частина якого була замінена на більш мяку у виді обмеження волі за постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.12.2009 р., від якого той був звільнений умовно-достроково на 3 роки 6 місяців 19 днів, відповідно до постанови Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.03.2010 р.

Позов потерпілої ОСОБА_1 про стягнення з підсудного ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 2420 грн. обґрунтований на законі, підтверджується матеріалами справи, не заперечується підсудним, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Речові докази належить повернути потерпілій.

Судові витрати, повязані з проведенням по справі товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з підсудного.

Запобіжний захід щодо підсудного до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чернігівського обласного суду від 29.03.1999 р., частина якого була замінена постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.12.2009 р. більш мяким покаранням обмеженням волі, від подальшого відбування якого, того було умовно-достроково звільнено постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.03.2010 р. на 3 роки 6 місяців 19 днів, остаточно призначивши ОСОБА_2 покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 років 4 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з 28.05.2011 р., тобто з часу його фактичного затримання, залишивши запобіжним заходом до набрання вироком законної сили взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2420 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Речові докази: алюмінієвий та латунний тази - повернути потерпілій ОСОБА_1 (а.с.139).

Стягнути з ОСОБА_2 281 грн. 40 коп. судових витрат на користь держави за проведення експертизи.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб із дня його проголошення, а засудженим в той же строк із моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Л.В. Самусь