Справа №585/4681/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Шульга
Номер провадження 11-сс/788/8/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2014 року, якою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Роменського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_8 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з погодженим із прокурором клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , яке мотивував тим, що близько 02 год. 45 хв. 22 грудня 2014 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 викрали у дворі по вул. Комсомольській, 2, легковий автомобіль марки ВАЗ 2111 сірого кольору р.н. НОМЕР_1 , спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 70000 грн., тобто вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.289 КК України.

11 грудня 2014 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України і 23 грудня 2014 року за ч.2 ст.289 КК України.

Зазначені відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та є предметом досудового розслідування.

Зважаючи на наявність ризиків підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, продовження злочинної діяльності, що підтверджується обставинами справи та тяжкості вчиненого злочину, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

24 грудня 2014 року ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області було задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід ОСОБА_7 тримання під вартою до 22 лютого 2015 року і визначено розмір застави.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати. Вважає, що слідчий суддя без достатніх правових підстав дійшов висновку про наявність ризиків, а саме, що ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень. Крім цього зазначає, що підозрюваний раніше не судимий, має позитивну характеристику та постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Вказує, що не можна вважати реальною альтернативою застави, яку визначив суд у розмірі 50 мінімальних заробітних плат 60900 гривень, оскільки слідчому судді було відомо, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та великих заощаджень.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, висновок прокурора ОСОБА_5 , про залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя, відповідно до ст.183 ч.3 КПК України зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчого судді прийнято з дотриманням норм національного та міжнародного законодавства.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України у період досудового слідства за підозрою його у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із вищезазначеним, взяв до уваги дані, що характеризують особу ОСОБА_7 , його постійне місце проживання та характеристику, те що останній не працює, підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.1, ст.289 ч.2 КК України, один із яких відноситься до тяжких і за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад 5 років, зважаючи на це, суд приходить до переконання, що підозрюваний ОСОБА_7 може ухилятися від органів досудового розслідування, а також схильність до інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя при прийнятті рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею при прийнятті ним рішення.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 щодо незаконності ухвали слідчого судді та недоведеності ризиків не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги з приводу дій судді, пов`язаних з визначенням застави, оскільки ст. 183 КПК України покладає на слідчого суддю обов`язок при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України. Винятком в даному випадку є ст.183 ч.4 КПК України, яка надає у виключних випадках суду право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, при цьому вказані випадки не можуть бути застосовані відносно даного провадження.

Зазначені в апеляційній скарзі обставини, на думку колегії суддів, не є перешкодою для обрання підозрюваному ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як взяття під варту.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь яких законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це поставлено питання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 і 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2014 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3