Справа № 535/373/15-к
Провадження № 1-кп/535/32/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2015 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000129 від 27 березня 2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Докучаївка Таловського району Воронезької області, Російська Федерація, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше судимого:

10.01.1984 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.117 КК УРСР (в ред.1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 28.11.1991 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.206, ч.2 ст.188-1, ст.42 КК України (в ред.1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 06.11.1996 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141, ст.42 КК України (в ред.1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 17.10.2000 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 140 КК України в редакції 1960 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, та лікування від алкоголізму; 13.02.2003 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.4 ст.187, ст.69, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна; 11.01.2008 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст.187, ст.395, ч.1 ст. 70, 72 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.12.2013 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 2 дні; 23 червня 2015 року Апеляційним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України;

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 маючи судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку, перебуваючи під адміністративним наглядом, на шлях виправлення не став, повторно вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення (злочини), при наступних обставинах: 24.03.2015 року близько 23 години ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з подвір`я домогосподарства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив крадіжку алюмінієвого бідону ємкістю 40 літрів вартістю у відповідності до висновку судово-товарознавчої експертизи № 124 від 07.04.2015 року 220 грн., чим потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 220 грн. В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_4 діючи повторно, 26.03.2015 року близько 21 години, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з подвір`я домогосподарства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив крадіжку трьох металевих труб довжиною 3,23 м. діаметром 76 мм, вартість однієї металевої труби згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № № 2703/11 від 27.03.2015 становить 282 грн. 10 коп., у зв`язку з чим вартість 3-х металевих труб складає 846 грн. 30 коп., чим потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму. У подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового слідства збитки потерпілому ОСОБА_6 повністю відшкодовані, потерпілій ОСОБА_7 матеріальна шкода відшкодована частково на суму 282 грн. 10 коп. шляхом повернення викрадених товарно-матеріальних цінностей.

Під час допиту в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 , в своїх поясненнях суду свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню (злочину) визнав повністю. Пояснивши суду, що дійсно в березні 2015 року точної дати не пам`ятає дійсно викрав у ОСОБА_6 , алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів, який повернуто потерпілому, а у ОСОБА_7 три металеві труби, одну з яких повернули потерпілій. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, зокрема виручені гроші потратив на спиртне.

При цьому, просить суд суворо не карати його, щиро кається в скоєному та запевняв суд, що більше не буде вчиняти крадіжки.
Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України також стверджена: витягом з кримінального провадження № 0000129 від 27 березня 2015 року.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільними дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема прокурор, обвинувачений та захисник-адвокат вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом було роз`яснено прокурору, обвинуваченому його захиснику, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд системно, допитавши обвинуваченого, проаналізувавши норми кримінального закону, дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , винний в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) середньої тяжкості, за вище вказаних обставин, а саме в крадіжці чужого майна вчиненій повторно у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення (злочин) за ч.2 ст. 185 КК України є закінченими з моменту коли ОСОБА_4 , повторно таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно шляхом вільного доступу, і реально мав можливість розпорядитися вище зазначеним чужим майном як своїми власними, що обвинувачений ОСОБА_4 фактично і зробив.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обумовлену тим, що він раніше судимий, має не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря нарколога у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочину), відсутність будь-яких тяжких наслідків.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) щодо осіб похилого віку та рецидив злочину.

З урахуванням пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції відповідної частини та статті, так як інша міра покарання, буде недоцільною і не матиме виховного та профілактичного впливу для обвинуваченого. При цьому, 23 червня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 , був засуджений Апеляційним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, інкримінований в теперішній час злочин він вчинив до постановлення вище зазначеного вироку. За таких обставин суд вважає, що при призначенні покарання за вище вказаний злочин, необхідно керуватися ч. 4 ст. 70 КК України і з урахуванням вироку Апеляційного суду Полтавської області від 23 червня 2015 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 22 квітня 2015 року був взятий під варту, і знаходився в Полтавському слідчому ізоляторі № 23 для відбування покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року, який в подальшому був скасований і постановлений новий вирок Апеляційним судом Полтавської області від 23 червня 2015 року.

За таких обставин суд вважає, що строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 23 червня 2015 року, рахується з 22 квітня 2015 року, тобто з часу взяття його під варту. Тому в строк відбування покарання за даним вироком слід зарахувати час відбування покарання за попереднім виром з 22 квітня 2015 року по 06 липня 2015 року.

Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (злочину), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень (злочинів) і в повній мірі відповідатиме меті покарання.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: металеву трубу довжиною 3.23 м., мається виступ 10 см., діаметр 76 мм., вагою 24 кг., необхідно повернути законному володільцю потерпілій ОСОБА_7 , металевий бідон ємністю на 40 літрів необхідно повернути законному володільцю потерпілому ОСОБА_6 .

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілими не заявлявся, процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 118-122 КПК України, які б підлягали стягненню з обвинуваченого відсутні.

Щодо заходу забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу, оскільки покарання обвинуваченому визначене для відбування у виді реального позбавлення волі, тому його за даним вироком необхідно взяти під варту в залі судових засідань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-
З А С У Д И В :
Обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання: по ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком Котелевськогорайонного суду Полтавської області, більш суворим за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 23червня 2015 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (місяців) позбавлення волі.
Строк покарання за даним вироком рахувати з 22 квітня 2015 року, взявши обвинуваченого ОСОБА_4 , за даним вироком під варту в залі судових засідань.

Зарахувати в строк відбування покарання за даним вироком строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду Полтавської області від 23червня 2015 року, тобто з 22 квітня 2015 року по 06 липня 2015 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: металеву трубу довжиною 3.23 м., мається виступ 10 см., діаметр 76 мм., вагою 24 кг., повернути законному володільцю потерпілій ОСОБА_7 , металевий бідон ємністю на 40 літрів повернути законному володільцю потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженому який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя