Дата документу Справа № 323/2073/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №323/2073/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/166/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000236 від 19 березня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гуляйполе Запорізької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

встановила:
11 грудня 2014 року до апеляційного суду надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 3 листопада 2014 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі. За вироком суду постановлено стягнути з ОСОБА_6 , на користь: потерпілої ОСОБА_10 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином 25 000 грн., на користь держави судові витрати у розмірі 978 грн.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 , в частині призначеного покарання, змінити, призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд першої інстанції, при визначенні розміру покарання, належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, у скоєному щиро розкаявся, та сприяв слідству і суду у встановленні істини у даному кримінальному провадженні.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що останній, посилаючись на відсутність в його діях прямого умислу на вчинення вказаного кримінального правопорушення, повне визнання вини, щире каяття, наявність позитивних характеристик, просить пом`якшити призначене судом покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 19 березня 2014 року, в період часу з 10-30 год. до 11-30 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на вчинення навмисного вбивства ОСОБА_11 , під час конфлікту з останнім, який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків до нього, наніс потерпілому багаточисельні удари руками та ногами по різним частинам тіла та кухонним ножем в область шиї та обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження від яких настала смерть останнього.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги; прокурора, та потерпілу ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, і наполягали на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення зазначеного у вироку, засновані на доказах наданих сторонами кримінального провадження, та належним чином оцінені з точки зору допустимості та належності, достовірності та взаємозв`язку, і є обґрунтованими.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, проте від дачі пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що її чоловік вживав спиртні напої з ОСОБА_6 .Сусідка ОСОБА_12 повідомила їй про сварку, яка відбувалася у квартирі між ОСОБА_13 та її чоловіком. Через деякий час їй працівники міліції повідомили про смерть чоловіка.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що разом з ОСОБА_15 виконував ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_3 . Почули крики про допомогу, зайшли до квартири №, побачили як один чоловік, сидячи на іншому, який лежав на спині, наносив ударі кулаком в обличчя. Він намагався зупинити бійку, впізнав у чоловікові, який наносив удари ОСОБА_13 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Так як ОСОБА_13 не відреагував на його вимоги, він залишив його, та викликав працівників міліції.

Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_16 підтвердила, що почула крики з квартири АДРЕСА_4 , зайшла туди та бачила, як ОСОБА_17 намагався підняти з підлоги ОСОБА_18 . Покликала на допомогу чоловіків, які працювали у квартирі АДРЕСА_5 .

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_19 з обвинуваченим ОСОБА_20 розпивали спиртні напої. Між ними неприязних стосунків не було.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що працює завідуючим хірургічного відділення, прибув до квартири АДРЕСА_4 за викликом. ОСОБА_17 був у стані сильного алкогольного сп`яніння. На підлозі лежав чоловік без ознак життя з тілесними ушкодженнями.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що чула звуки, які свідчили про бійку та сварку, з квартир АДРЕСА_4 , викликала працівників міліції.

Свідок ОСОБА_23 підтвердив покази свідка ОСОБА_22 , він також чув зкуки, які підтвердили, що у квартирі АДРЕСА_4 відбувалася сварка. Коли він зайшов до квартири з сусідкою, побачив, що дійсно відбулася свара та бійка. Скрізь було дуже багато крові.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі надані сторонами кримінального провадження докази, дав їм належну оцінку в сукупності та прийшов до обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та правильно кваліфікував його дії, як умисне протиправне заподіяння сметрі потерпілому ОСОБА_11 .

На думку колегії суддів, доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_24 щодо відсутності в його діях умислу на вбивство потерпілого, є безпідставними.

За висновкам судово-медичної експертизи №102 від 19 березня 2014 року, смерть ОСОБА_11 настала в результаті поєднаної травми обличчя, шиї і тулуба, що виразилися множинними колото-різаними сліпими пораненнями обличчя, а також різаними пораненнями м`яких тканин обличчя і язика, переломами кісток скелета, і ушкодженням внутрішніх органів, крововиливами під капсулу і в зв`язки печінки, розривами брижі товстого і тонкого кишечника, що ускладнилося розвитком шоку.

Рана в підборідньо-щелепній області голови та раневий канал, який відходить від неї, виникли від дії гострого плоского предмету, який має колючо-ріжучі властивості, має сполуки заліза, яким міг бути ніж /т.1 а п.207-216/.

З місця події, огляд якого проведено 19.03.2014 року, були вилучені 4 кухонні ножі, на одному з яких виявлено нашарування бурого кольору.

В ході огляду трупа ОСОБА_18 було зафіксовано множинні тілесні ушкодження на різних частинах тіла.

Тілесні ушкодження у підщелепній області трупа ОСОБА_18 заподіяні гострим плоским предметом, що володіє колючо-ріжучими властивостями та містить сполуки заліза. Не виключається можливість заподіяння ушкоджень на шиї потерпілого клинками ножів, вилучених з місця події. За висновками експертів, на ножі, який було вилучено в ході огляду місця події, виявлено слід папілярного узору руки, який залишено великим пальцем правої руки ОСОБА_6 .

За висновками судово-цитологічної експертизи на ножі, вилученому з місця події виявлено кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_18 .

ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційної інстанції повідомив, що дійсно між ним та потерпілим виникла сварка, в ході якої він завдав множинні тілесні ушкодження потерпілому, у тому числі за допомогою ножа. Крім них двох, у квартирі нікого не було. Раніше у потерплого тілесних ушкоджень, до сварки не було. Тілесні ушкодження завдані потерплому ножем, який знаходився у кімнаті. Крім того, він уточнив свої апеляційні вимог, просив змінити йому призначене місцевим судом покарання, у повному обсязі визнавши себе винним.

Всі вищевказані обставини об`єктивно свідчать про наявність в діях ОСОБА_6 умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_11 , який виник під час конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході вживання алкогольних напоїв.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєне ним кримінальне правопорушення. При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який віднесений до категорії особливо тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого. Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнав вчинення злочину обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння, та щодо особи похилого віку.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідність призначення ОСОБА_6 не максимального покарання передбаченого санкцією статті за скоєне ним кримінальне правопорушення.

Таким чином, доводи викладені в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого, внаслідок суворості, є безпідставними. Призначене ОСОБА_6 є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування чи зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 3 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4