Справа № 11-230 Головуючий у І інстанції Батюк
Категорія 42 Доповідач у 2 інстанції Гайдай
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Беха М.О.

суддів Гайдай Р.М., Романець Л.А.

з участю прокурора Чупринської Є.М.

захисника ОСОБА_1, представника потерпілої ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_1 на вирок Броварського міськрайонного суду від 27 грудня 2010 року яким

ОСОБА_4, 13. 11. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

засуджено за ст. 286 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

У відповідності зі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік із зобовязаннями: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, повідомляти вищевказану інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися на реєстрацію в кримінально виконавчу інспекцію.

Постановлено стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_2 497,41 грн. матеріальної шкоди, 11 000 грн. - моральної шкоди, на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київський області 1313, 76 грн. за проведення судово автотехнічних експертиз.

ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за те, що 20.02.2009 року, близько 20 години, керуючи автомобілем Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проїздній частині вул. Київська, м. Бровари Київської області, зі сторони м. Чернігів в напрямку м. Київ, порушив п. п. 2.3 (б), 12.3, 18.4 Правил дорожнього руху України, оскільки не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться біля буд. № 1 по вул. Київській був не уважний, не стежив за зміною дорожної обстановки, не зважаючи на те, що перед нерегульованим пішохідним переходом зупинився автомобіль НОМЕР_2, не вжив заходів для зменшення швидкості, чи зупинки транспортного засобу та не переконався, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, здійснив обгін автомобіля Benz 609 Д», в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка перетинала проїзну частину вулиці по пішохідному переходу, з права наліво, відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2В, згідно висновку судово медичної експертизи № 142/37 від 19.11. 09 р. отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому основи 5 пясної кістки правої кісті, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості.

Крім того, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5 ПДР України.

Порушення водієм ОСОБА_4 п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.3, 18.4 ПДР України знаходиться в прямому причинному звязку із заподіянням потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляції захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_1 просить вирок скасувати постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_4, оскільки вирок є незаконним. Досудове та судове слідство було проведено однобічно та неповно, висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи та судом було допущено істотне порушення кримінально процесуального закону.

На думку апелянта не можуть бути доказом показання потерпілої ОСОБА_2 оскільки вони є субєктивними, а крім того, вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні на основі інших доказів.

В діях ОСОБА_4 відсутні також ознаки складу злочину як обєктивна та субєктивна сторона.

Крім того, цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 також задоволено незаконно, оскільки відсутні правові підстави для його задоволення та він є необґрунтованим.

В змінах до апеляції захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_1 просить вирок змінити в частині призначеного ОСОБА_4 покарання та частині часткового задоволення позову потерпілої ОСОБА_2 призначивши ОСОБА_4 покарання яке б відповідало ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, а також відмовивши ОСОБА_2 в задоволенні цивільного позову.

Погоджуючись з кваліфікацією дій ОСОБА_4 він та його захисник ОСОБА_1 вважають незаконним вирок в частині призначеного покарання та частині часткового задоволення позову потерпілої ОСОБА_2, вважають, що призначене покарання є явно несправедливим внаслідок його занадтої суворості.

При призначенні покарання суд не врахував, що ОСОБА_4 після ДТП доставив потерпілу до лікарні, надав матеріальну допомогу в лікарні. В наступному повернувся до місця пригоди та викликав працівників ДАЇ. Також, суд не врахував, що отримана потерпілою травма була незначною.

Судом також не враховано, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується.

У вироці суд не навів жодних підстав необхідності застосування додаткового покарання.

Крім того, застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не дасть можливості ОСОБА_4 забезпечувати матеріально свою сімю.

Щодо задоволення цивільного позову потерпілої то він необґрунтований, не доведено розмір заподіяної їй моральної шкоди в розмірі 11 000 грн.. а також матеріальної шкоди в сумі 497,41 грн., які не повязані з травмою отриманою потерпілою 20.02.09 р.

В запереченнях на апеляцію захисника, потерпіла просить апеляцію відхилити, а вирок залишити в силі, оскільки вважає його законним та справедливим.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_1 котрі підтримали зміни до апеляції і просять призначити покарання у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, цивільний позов залишити без задоволення, думку прокурора, котра вважає, що розмір моральної шкоди можна знизити до 5 тис. грн., в решті вирок залишити без зміни, потерпілу ОСОБА_2 та її представника, котрі вважають вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів приходить до переконання, що апеляція підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину за який він засуджений доведена доказами зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні і не оспорюється апелянтом.

Доводи апеляції про суворість призначеного покарання засудженому є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Суд, при обранні покарання ОСОБА_4, належним чином не врахував дані про його особу, котрий раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, працює приватним підприємцем, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, вагітну дружину, матір дружини, котра хворіє та непрацездатних своїх батьків, а також судом не враховано, що після ДТП він зупинився, доставив потерпілу ОСОБА_2 до лікарні, надав матеріальну допомогу в лікарні.

За таких обставин колегія суддів вважає за можливе змінити вирок щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання на штраф.

Доводи апеляції щодо незаконності вироку в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_2 Л,В, то колегія суддів вважає, що вони підлягають до часткового задоволення.

Ні потерпілою в судовому засіданні ні судом у вироку належним чином не обґрунтовано розмір моральної шкоди, який суд постановив стягнути із засудженого і на думку колегії суддів цей розмір є занадто великим із врахуванням обставин вчинення злочину і даних про особу засудженого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_1 задоволити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду від 27 грудня 2010 року щодо ОСОБА_4 змінити, помякшивши покарання.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 286 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 5 000 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_2 5 000 грн. моральної шкоди.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя Р.М. Гайдай