Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі

головуючого Лагнюка М.М.,

суддів Франтовської Т.І., Суржка А.В.,

за участю прокурора Матюшевої О.В.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянула в судовому засіданні 14
серпня 2014 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого
ОСОБА_2 та в його інтересах захисника
ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 5
липня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Кіровоградської області від 24
жовтня 2013 року.

Вироком Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 5 липня 2013 року
засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, в
силу ст. 89 КК України такого, що не має
судимості;

за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено
покарання у виді 7 років позбавлення
волі.

Ухвалою Апеляційного
суду Кіровоградської області від 24
жовтня 2013 року вирок районного суду
щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_2 визнано
винним та засуджено за вчинення
злочину за таких обставин.

07.04.2012 року, приблизно о 14 годині 30
хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в
квартирі АДРЕСА_1, після спільного
розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_3, на
ґрунті раптово виниклих неприязних
відносин між ними у результаті сварки з
приводу трудових відносин, яка у
подальшому переросла у бійку, в ході
якої ОСОБА_3 схопив зі столику, що
знаходився в кімнаті, кухонний ніж,
яким наніс боковий удар в область шиї
ОСОБА_2, спричинивши йому відповідно до
висновку судово-медичної експертизи №
447 від 12.04.12 року легкі тілесні
ушкодження. В свою чергу ОСОБА_2
наздогнав ОСОБА_3 біля виходу із
кімнати та вихопив з його рук ніж, після
чого з метою позбавлення життя
останнього, правою рукою наніс
вказаним ножем два удари в область
тулуба потерпілого. Таким чином, ОСОБА_2
спричинив потерпілому тілесні
ушкодження у вигляді двох ран в області
середньої третини передньої поверхні
грудної клітини зліва, підвздошної
області з права. Рана грудної клітини,
проникаюча в грудну порожнину з
пошкодженнями сердечної сорочки та
сердечного м'язу, а також рана живота,
що проникає у черевну порожнину,
відносяться, у відповідності до живих
осіб, до категорії тяжких тілесних
ушкоджень, які є небезпечними для життя
у момент заподіяння, та перебувають у
прямому причинному зв'язку зі смертю
ОСОБА_3 (висновок судово-медичного
експерта № 431 від 21.05.2012 року). З місця
скоєння злочину ОСОБА_2 зник.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 в
інтересах засудженого ОСОБА_2
просить змінити судові рішення щодо
засудженого,
перекваліфікувати його дії на ст. 124 КК
України та пом'якшити покарання.
Вважає, що ОСОБА_2 перевищив межі
необхідної оборони захищаючись від
потерпілого, який також наніс
засудженому удар ножем, про що є
відповідні докази у справі. Вказує на
неправильне застосування судами
кримінального закону, а як наслідок
невідповідність призначеного
покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_2
злочину та засудженого внаслідок
суворості.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_2
порушує питання про зміну судових
рішень у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання тяжкості
злочину та його особі внаслідок
суворості. Він вважає, що судом
неправильно кваліфіковані його дії за
ч. 1 ст. 115 КК України, і просить
перекваліфікувати їх на ст. 124 КК
України, оскільки вважає, що спричинив
тілесні ушкодження потерпілому при
перевищенні меж необхідної оборони.

Заслухавши доповідача, думки
засудженого ОСОБА_2 та захисника
ОСОБА_1, які підтримали свої касаційні
скарги, думку прокурора Матюшевої О.В.,
яка вважала, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
касаційних скарг, колегія суддів
вважає, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину
за обставин, викладених у вироку,
підтверджується сукупністю доказів,
досліджених у судовому засіданні й
детально викладених у вироку, і є
обґрунтованим.

Суд, безпосередньо дослідив зібрані по
справі докази, здійснив їх оцінку у
повній відповідності до вимог
кримінально-процесуального закону,
встановив обставини справи з належною
повнотою.

У касаційних скаргах захисник та
засуджений стверджують, що ОСОБА_2 діяв
у стані необхідної оборони з
перевищенням її меж.

Зазначені посилання захисника та
засудженого, на думку колегії суддів, є
безпідставними, оскільки
спростовуються матеріалами
кримінальної справи та дослідженими по
справі доказами.

Відповідно до даних, які містяться у
висновку судово-медичної експертизи №
431 від 21 травня 2012 року, наявні у
потерпілого ОСОБА_3 тілесні
ушкодження, є небезпечними для життя в
момент спричинення та знаходяться у
прямому причинному зв'язку з настанням
його смерті. Суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
спрямованість умислу ОСОБА_2 саме на
умисне вбивство ОСОБА_3 про що
свідчить кількість, механізм і
локалізація спричинених потерпілому
тілесних ушкоджень. Зокрема,
відповідно до висновку судово-медичної
експертизи у ОСОБА_3 виявлені два
колюче-ріжучих поранення в області
середньої третини передньої поверхні
грудної клітини зліва, підвздошної
області з права, тобто обидва тілесні
ушкодження нанесені у життєво важливі
органи, від яких потерпілий помер (т. № 1
а.с.122-131).

Крім того, ОСОБА_2 в момент нанесення
ножем ударів потерпілому не перебував
у стані необхідної оборони і не
перевищував її меж, оскільки під час
сварки з ОСОБА_3, умисно наніс йому два
удари ножем в черевну порожнину після
того, як протиправне посягання зі
сторони потерпілого вже припинилося.

Об'єктивних даних, які б свідчили про
те, що мало місце посягання, від якого
ОСОБА_2 захищався, не встановлено.

Дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 115 КК України
кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України,
при призначенні покарання суду
необхідно враховувати ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання. Особі, яка вчинила
злочин, має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для її
виправлення та попередження нових
злочинів.

Як убачається з матеріалів справи, при
вирішенні питання про призначення
засудженому покарання, суд у повній
мірі дотримався вимог зазначеного
закону.

Суд першої інстанції, призначаючи
покарання ОСОБА_2 за вчинення особливо
тяжкого злочину, з урахуванням даних
про його особу, а саме те, що він
позитивно характеризується за місцем
проживання, має на утриманні матір
похилого віку, в силу ст. 89 КК України
раніше не судимий та наслідків
учиненого злочину прийшов до
правильного висновку про те, що таке
покарання необхідне і достатнє для
виправлення засудженого та
попередження вчинення ним нових
злочинів.

Також при призначенні покарання ОСОБА_2
судом враховано поведінку самого
потерпілого, і з урахуванням цього
призначено мінімальне покарання
передбачене санкцією ч. 1 ст. 115 КК
України.

Отже, на думку колегії суддів,
покарання судом призначене у
відповідності до вимог ст. 65 КК України,
а тому доводи захисника та засудженого
про невідповідність призначеного
ОСОБА_2 покарання тяжкості вчиненого
ним злочину та даним про його особу, є
безпідставними.

Апеляційний суд, відповідно до ст. 377
КПК України в редакції 1960 року, при
перегляді справи в тому числі і за
апеляційними скаргами захисника та
засудженого, зробив правильний
висновок щодо кваліфікації дій
засудженого та про те, що судом першої
інстанції було взято до уваги всі
обставини, що впливають на призначення
покарання ОСОБА_2

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які
б тягли за собою скасування чи зміну
судових рішень, у справі не допущено, а
тому підстав для задоволення
касаційних скарг не вбачається.

Керуючись статтями 394-396, 398 КПК України
від 28 грудня 1960 року та пунктами 11, 15
Перехідних положень КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого ОСОБА_2 та
в його інтересах захисника ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 5 липня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду
Кіровоградської області від 24 жовтня
2013 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Судді:

_________________ ________________
_________________

М.М. Лагнюк Т.І. Франтовська А.В. Суржок