П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дротинці, Виноградівського р-ну, мешканця: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді оперуповноваженого ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, раніше не судимого за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357, ч.2 ст. 365, ч. 1 ст. 146 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоукраїнка, Роздільнянського р-ну, Одеської області, мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, старшого слідчого СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, раніше не судимого за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органом досудового слідства обвинувачуються в тому, що ОСОБА_5 працюючи оперуповноваженим, а ОСОБА_6 слідчим Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, будучи службовими особами, працівниками правоохоронного органу за попередньою змовою між собою в період з 05.03.2007 року по 20.03.2007 року з використанням свого службового становища умисно, протиправно, з погрозою обмеження в правах та свободі вимагали у потерпілого ОСОБА_7 6000 доларів США за не порушення відносно нього кримінальної справи за контрабандне переміщення через Митний кордон України транспортних засобів та арешту, та для підтвердження реальності своїх погроз у період часу з 23 години 05 березня 2007 року до 03 години 06 березня 2007 року умисно, незаконно заволоділи його закордонним паспортом серії НОМЕР_1 від 18 листопада 2005 року без складання відповідного процесуального документа про його вилучення, чим обмежили право ОСОБА_7 на вільне пересування, та 20.03.2007 року незаконно заволоділи грошовими коштами в сумі 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становило 5050 гривень при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи умисно, використовуючи своє службове становище, з корисливих мотивів, який полягав у їх протиправному збагаченні, у період часу з 23 години 05 березня 2007 року до 03 години 06 березня 2007 року, зустрівшись поблизу автовокзалу по вул. Червоноармійській у м. Перечин Закарпатської області з ОСОБА_7 стали незаконно вимагати від останнього грошові кошти в сумі 6000 доларів США, що на той час за офіційним курсом Національного Банку України становило 30300 гривень, погрожуючи йому у разі несплати обумовленої суми грошових коштів порушенням стосовно нього кримінальної справи, притягненням до кримінальної відповідальності за контрабандне переміщення через Митний кордон України транспортних засобів та арештом, та для підтвердження реальності своїх погроз умисно, протиправно вилучили в останнього закордонний паспорт серії НОМЕР_1 від 18 листопада 2005 року без складання відповідного процесуального документа про його вилучення.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , переслідуючи мету заволодіння грошовими коштами у потерпілого ОСОБА_7 , в ході неодноразових телефонних розмов з останнім, які мали місце 07, 09, 14, 18, 19 та 20 березня 2007 року, продовжував вимагати від останнього грошові кошти, зменшивши їх суму до 2000 доларів США, що на той час за офіційним курсом Національного Банку України становило 10100 гривень, обмежуючи право ОСОБА_7 на вільне пересування шляхом неповернення останньому закордонного паспорта, та погрожуючи йому у разі несплати обумовленої суми грошових коштів обмеженням прав на свободу, особисту недоторканість і свободу пересування у майбутньому, шляхом порушення щодо нього кримінальної справи, притягнення до кримінальної відповідальності й арешту, а 20 березня 2007 року в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 визначив остаточний строк і місце передачі грошових коштів - 20 березня 2007 року біля готелю «Закарпаття» у м. Ужгород.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , реалізовуючи свої спільні злочинні наміри щодо заволодіння грошовими коштами 20 березня 2007 року, близько 13.00 год. на легковому автомобілі марки "Ауді", державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_5 прибули до готелю "Закарпаття", розташованому на пл. Кирила і Мефодія, 5, у м. Ужгород, та близько о 13 год. 40 хв. зустрілись з ОСОБА_7 , застосували до нього фізичне насильство та заволоділи належними ОСОБА_7 грошовими коштами в сумі 1000 доларів США, що на той час за офіційним курсом Національного Банку України становило 5050 гривень, після відразу були затримані на місці вчинення злочину співробітниками УСБУ в Закарпатській області.

Крім цього, ОСОБА_5 також обвинувачується в тому, що будучи начальником ВКР Ужгородського РВ УВМС України в Закарпатській області з метою примусити потерпілого ОСОБА_4 визнати свою вину у причетності до розбійного нападу 24.08.2006 року на магазин «Домовой" у період з 10:30 год. 24.08.2006 по 20:00 год. 26.08.2006 року умисно, протиправно, вийшовши за межі тих прав та повноважень, які надані йому за посадою або у зв`язку із здійсненням службових обов`язків, що супроводжувалося насильством і такими діями, що ображають особисту гідність потерпілого проводив допит та утримував ОСОБА_4 у приміщенні Ужгородського РВ УВМС України в Закарпатській області, чим умисно, незаконно позбавив волі останнього при наступних обставинах:

Так, 24 серпня 2006 р. мав місце факт пограбування магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ", під час якого охоронцеві фірми „Ефорт-25" ОСОБА_4 , який перебував на чергуванні у ніч з 23 на 24 серпня 2006 р. були заподіяні тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він автомобілем швидкої медичної допомоги з місця події був доставлений в Обласну клінічну лікарню м. Ужгород, де йому була надана невідкладна медична допомога.

У зв`язку із проведенням оперативно-розшукових заходів співробітниками ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, в.о. начальника Ужгородського РВ УМВС полковником міліції ОСОБА_8 було дано вказівку підлеглим працівникам доставити громадянина ОСОБА_4 до районного відділу внутрішніх справ для з`ясування у нього обставин вказаного злочину.

Оперативний уповноважений відділу карного розшуку Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 за усною вказівкою ОСОБА_8 приблизно о 10.30 год. 24 серпня 2006 року доставив громадянина ОСОБА_4 до районного відділу внутрішніх справ.

Після відібрання у ОСОБА_4 о/у ОСОБА_10 та начальником відділу карного розшуку Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_5 пояснень, останній, будучи невдоволеним поясненнями ОСОБА_4 щодо обставин розбою, що мав місце 24.08.2006, почав незаконним способом схиляти останнього визнати свою причетність до вказаного злочину.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 заперечував проти вказаного факту, за вказівкою ОСОБА_5 та під його контролем, всупереч волі ОСОБА_4 продовжував утримувати в приміщенні районного відділу внутрішніх справ протягом трьох днів. У цей час ОСОБА_5 неодноразово, шляхом психологічного впливу та фізичного примусу вимагав від ОСОБА_4 зізнання у причетності до скоєного злочину, зокрема, під час опитування ОСОБА_5 , принижуючи честь та гідність ОСОБА_4 , ображав його принизливими словами, змушував тривалий час стояти біля стіни, не дозволяючи присісти на стілець, ігноруючи при цьому, той факт, що ОСОБА_4 перебував у хворобливому стані через отримані ним тілесні ушкодження під час розбою.

Вирішуючи питання, щодо повернення справи на додаткове розслідування у звязку з наявністю підстав для кваліфікації дій обвинувачених за ст. КК, якою передбачено відповідальність за більш тяжкий злочин учасники кримінального процесу висловили наступні клопотання.

Прокурор просив вирішити питання повернення справи для проведення додаткового розслідування, за наявності підстав кваліфікації дій обвинувачених за обставинами обвинувачення за ст. КК, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин на розсуд суду.

Потерпілий заявив клопотання про повернення справи на додаткове розслідування у звязку з наявністю підстав для кваліфікації дій обвинувачених за ст. КК, якою передбачено відповідальність за більш тяжкий злочин.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 також просили повернути справу на додаткове розслідування з цих підстав для вирішення об`єктивної кваліфікації.

Заслухавши думку учасників судового процесу суд вважає, що заявлене клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 281 КПК України 1960 р. повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Підставами для повернення справ на додаткове розслідування є:

-неповнота досудового слідства;

-неправильність попереднього слідства, в тому числі істотні порушення кримінально-процесуального закону.

Умовою повернення справи на додаткове розслідування є неможливість усунення названих недоліків у судовому засіданні.

Неповним признається таке досудове розслідування, у процесі якого залишилися невиявленими істотні обставини справи, що не дозволяє суду з упевненістю реконструювати досліджувану подію і з безсумнівністю дійти висновку про винність або невинуватість обвинуваченого, форму його провини і зв`язок його дій зі шкідливими наслідками, що настали, а отже, правильно вирішити кримінальну справу.

Так, органом досудового розслідування дії підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по епізоду вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 та незаконного заволодіння його паспортом, за обставинами встановленими в ході судового слідства кваліфіковано не вірно за ч.2 ст.189, як вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням свого службового становища та за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння шляхом зловживання особи своїм службовим становищем паспортом, виходячи з наступного.

Підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органом досудового розслідування обвинувачуються у вчиненні вищезазначених злочинів при виконанні ними своїх службових обовязків будучи працівниками правоохоронного органу, тобто за суб`єктом злочину їх слід відносити до спеціального субєкта злочину.

Тобто, в ході судового слідства встановлено, що підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будучи працівниками правоохоронного органу, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби вимагали від ОСОБА_7 хабара в розмірі 6000 доларів США з відкритою погрозою останньому порушенням відносно нього кримінальної справи, притягненням його до кримінальної відповідальності та арештом за начебто контрабандне переміщення через митний кордон України транспортних засобів, а також умисно створили умови, а саме умисно вилучили паспорт гр.. ОСОБА_7 для виїзду за кордон, без складання відповідного процесуального документа про його вилучення, обмеживши його право на вільне пересування, за яких потерпілий ОСОБА_7 вимушений був дати хабара з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, тобто своїми діями підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдали істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам як потерпілого ОСОБА_7 так і інтересам держави, та громадським інтересам у вигляді протиставлення себе громадянському суспільству, шляхом нехтування правовим порядком в Україні, принципи якого закріплені в ст. 19 Конституції України, згідно з вимогами якої органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і способом, які передбачені Конституцією України.

Встановлені в ході судового розгляду справи обставини підтверджуються показами даними на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , показами даними в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , показами даними в ході досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ..

Так, потерпілий ОСОБА_7 на досудовому слідстві показав наступне, що 03 березня 2007 року, перебуваючи в Німеччині, йому на мобільний телефон зателефонувала його дружина ОСОБА_19 і повідомила, що до них додому прийшли два працівники міліції, як у подальшому він дізнався від дружини - співробітники Ужгородського райвідділу міліції ОСОБА_25 та колега останнього на ім`я ОСОБА_26 , які шукали його.

03 березня 2007 року він повернувся в Україну.

05 березня 2007 року близько 23 години він разом з дружиною ОСОБА_19 на власному автомобілі марки "Форд-Мондео", р.н. « НОМЕР_3 », повертався з м. Ужгорода додому в с. Чорноголова Великоберезнянського району. Проїжджаючи біля мотелю-ресторану "Турянська долина", він помітив припаркований біля цього мотелю легковий автомобіль марки "Ауді", темного кольору, на якому зі слів його дружини їздили вищезазначені працівники міліції. Проїхавши далі, він помітив, що автомобіль марки "Ауді" почав слідувати за ним. У м. Перечин біля автовокзалу він зупинився для придбання ваучеру до мобільного телефону, і в цей час попереду його автомобіля зупинився автомобіль "Ауді", з якого вийшли два працівники міліції, якими виявилися ОСОБА_25 та колега останнього на ім`я ОСОБА_26 , які запропонували йому поговорити з ними "по-людськи". На це він вийшов з автомобіля і пересів в автомобіль цих працівників міліції, де останні наголошували про те, що вони схопили його "на гарячому", він від них нікуди не дінеться, бо вони посадять його за грати. При цьому, ці ж працівники міліції показували йому фотокартки автомобіля марки "Шкода-Октавія" або "Шкода-Супер Б", біля якого був сфотографований якийсь невідомий йому чоловік, обличчя якого не було видно, пояснюючи, що це ними сфотографований чоловік, який ніби-то працює на нього у сфері контрабанди, а також фотокартку якогось невідомого йому чоловіка, що сидів у кріслі, і який на їх думку теж причетний до організованого ним каналу контрабанди автомобілів.

Побачивши, що зазначені фотокартки ніяким чином на нього не вплинули, ці ж працівники міліції забрали у нього закордонний паспорт серії НОМЕР_4 від 18 листопада 2005 року без оформлення яких-небудь документів про його вилучення, і почали його оглядати. Після цього, вони почали стверджувати, що всі наявні в даному паспорті прикордонні печатки є фальшивими, що він заперечив. У свою чергу, працівники міліції наголошували, що мають достатні докази для порушення стосовно нього кримінальної справи за контрабанду та для його арешту, але жодних документів з цього приводу йому на його прохання не надали. При вказаних обставинах ОСОБА_5 декілька разів пред`являв йому своє службове посвідчення працівника міліції, намагаючись налякати його, а також показав йому список чотирьох чеських мобільних номерів та декількох українських, збережених у своєму мобільному телефоні, наголошуючи на те, що він ( ОСОБА_7 ) користується ними, систематично їх міняє, і такі дані є доказами проти нього, хоча справді жоден з цих номерів йому не належав, про що він повідомив працівникам міліції, на це останні почали придумувати інші неймовірні версії його обвинувачення, систематично погрожуючи порушенням стосовно нього кримінальної справи за контрабанду та подальшим його арештом, однак, реальних доказів пред`явити йому не змогли.

Вищезазначена розмова тривала десь до 01 години 06 березня 2007 року, після чого ОСОБА_27 повідомив про те, що йому ( ОСОБА_5 ) необхідно поїхати у м. Ужгород для доповіді змісту цієї розмови та прийняття подальшого рішення своєму начальнику, анкетних даних якого не назвав, і лише після цього повідомить про його ( ОСОБА_7 ) дальшу долю. У зв`язку з цим, він та працівник міліції на ім`я ОСОБА_26 пересіли в його автомобіль, а ОСОБА_27 на своєму автомобілі кудись поїхав.

Очікуючи ОСОБА_28 , він ( ОСОБА_7 ) та його дружина заснули. Близько 03 години березня 2007 року ОСОБА_27 повернувся, у зв`язку з чим він ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_26 знову пересіли в автомобіль ОСОБА_28 , де останній повідомив, що його начальник пояснив, що за те, щоб не порушувати стосовно нього ( ОСОБА_7 ) кримінальну справу та не здійснювати його арешт, йому необхідно сплатити грошові кошти в сумі по 2000 доларів США кожному, тобто ОСОБА_29 особисто 2000 доларів США, ОСОБА_26 - 2000 доларів США, начальнику - 2000 доларів США, а всього 6000 доларів США. Він зробив вигляд, що має і відповів, що згоден із зазначеною сумою і запитав про час передачі грошей, на що працівники міліції повідомили, що гроші треба дати відразу. Він відповів останнім, що при собі не має таких коштів, у зв`язку з чим потребує певний час для їх отримання, а також повідомив, що можливо до вечора 06 березня 2007 року передасть їм грошові кошти в сумі 3000 доларів США, а решту - тоді, коли його знайомий ОСОБА_30 виїде в Словаччину, а ОСОБА_31 - в Угорщину. На це ОСОБА_27 та ОСОБА_26 відповіли, що на даний час їм невідоме місцезнаходження ОСОБА_31 , оскільки останній зник з готелю "Мітва", однак обіцяли його знайти.

Таким чином, при вищевикладених обставинах ОСОБА_27 та ОСОБА_26 повідомили про те, що володіють відомостями та доказами того, що він займається організацією каналів контрабанди легкових автомобілів з країн Євросоюзу в Україну, їх подальшою незаконною реалізацією на території України, хоча насправді, ніяких злочинів він не вчиняв. За те, щоб не порушувати стосовно нього кримінальну справу та не арештовувати його вони вимагали від нього грошові кошти в сумі 6000 доларів США. У цей же час, ОСОБА_27 та ОСОБА_26 запропонували йому звертатись до них при виникненні у нього будь-яких проблем.

Після цього, ОСОБА_26 не повернув йому його закордонний паспорт, оскільки залишив паспорт як гарантію його не зникнення. Після цього, вони попрощалися і він разом з дружиною поїхали додому.

Після цього, протягом 07-20 березня 2007 року ОСОБА_27 зі свого мобільного телефону № НОМЕР_5 неодноразово телефонував йому на його мобільний телефон № НОМЕР_6 .

Так, 07 березня 2007 року ОСОБА_27 телефонував йому і питав про зустріч. В ході розмови він пояснив ОСОБА_29 , що не має всієї суми, а останній запитав його, скільки саме він має. У свою чергу, він запитав ОСОБА_28 про свого зниклого друга ( ОСОБА_31 ), на що ОСОБА_27 обіцяв дати відповідь пізніше і наголосив на те, що вимоги ставить саме він ( ОСОБА_5 ). Крім цього, 07 березня 2007 року ОСОБА_27 телефонував йому і запитував, чи знаходиться він у м. Ужгороді, де можна з ним зустрітись, наголошував про неприпустимість висунення з його боку умов зустрічі після повернення зниклого ОСОБА_31 , який втік. Цього ж дня ОСОБА_27 знову зателефонував йому і рекомендував думати лише про себе, наголосив йому, що ОСОБА_31 втік і тепер він ( ОСОБА_7 ) несе відповідальність лише за себе особисто. В цей же день ОСОБА_27 знову телефонував йому, питав чому він не бере трубку, цікавився його місцем перебування та домовлявся про зустріч у м. Ужгороді. Цього ж дня він зателефонував ОСОБА_27 , якому пояснив, що перебуває у м. Мукачеві, а ОСОБА_27 домовився про зустріч з ним і про доставку туди ОСОБА_32

09 березня 2007 року йому телефонував ОСОБА_27 , якому він пояснював, що знаходиться у м. Ужгороді і йде за грошима, після чого зможе зустрітися з останнім. В цей же день він зателефонував ОСОБА_27 і пояснив йому, що знаходиться в гостях у "новому" районі м. Ужгорода, де і зможе зустрітися з останнім.

14 березня 2007 року він зателефонував ОСОБА_27 і повідомив про те, що ніби-то знаходиться у ОСОБА_33 , планує приїхати в Ужгород з грошима наступного дня. В ході цієї розмови ОСОБА_27 відчитав його за те, що він вимикав телефон і що не дочекався його в "новому" районі. На це він відповів ОСОБА_5 , що гуляв з дівчатами і ночував у них в гуртожитку, біля лікарні у м. Ужгороді. ОСОБА_27 питав його чи на своїй машині він їздить, а він відповів, що на іншій.

14 березня 2007 року він зателефонував ОСОБА_27 і знову питав останнього про свого знайомого ОСОБА_31 та свій автомобіль, на що ОСОБА_27 відповів, що ОСОБА_31 знаходиться в готелі. В ході розмови ОСОБА_27 запропонував передати йому лише його "долю", а саме третю частину з обумовлених 6000 доларів США, тобто лише 2000 доларів США. Вони домовились про зустріч наступного дня, а ОСОБА_27 пообіцяв повернути його автомобіль і паспорт.

19 березня 2007 року він зателефонував ОСОБА_27 і вони домовилися про зустріч, близько 16 години, а потім - на наступний день.

20 березня 2007 року ОСОБА_27 телефонував йому і повідомив, що чекає його біля готелю "Закарпаття", а він повідомив, що буде через декілька хвилин біля входу в казино "Рояль", яке розташоване у приміщенні цього ж готелю.

20 березня 2007 року близько 14 години він зустрівся з ОСОБА_34 біля входу в казино "Рояль", що розташоване на першому поверсі приміщення готелю "Закарпаття" у м. Ужгороді на пл. Кирила і Мефодія, тобто на паркувальному майданчику зазначеного готелю. При зустрічі він привітався з ОСОБА_34 , потиснувши своєю правою рукою праву руку останнього. При цьому, у його правій руці були грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які він мав передати ОСОБА_29 на попередні вимоги останнього. Він повідомив ОСОБА_5 , що тут гроші, на що останній притис своєю рукою гроші до його руки і сказав не передавати гроші тут, оскільки їх можуть помітити, і так тримаючи його руку, настійливо пропонував зайти в приміщення кафе, від чого він відмовився. Після цього, ОСОБА_5 відпустив його праву руку з грошима і він поклав її в праву кишеню своєї куртки. Потім ОСОБА_27 почав знову пропонувати йому зайти в кафе, однак, він відмовлявся від цього. Далі, ОСОБА_27 взяв його своєю правою рукою за кисть правої руки, що знаходилася в кишені, і підтягнув до себе впритул. Саме в цей час до нього ( ОСОБА_7 ) підійшов колега ОСОБА_28 - ОСОБА_26 , який схопив його ( ОСОБА_7 ) своїми руками за його ліву руку, а ОСОБА_27 засунув свою ліву руку в його кишеню, де він тримав свою праву руку з грошима. Далі, ОСОБА_27 почав швидко згрібати своїми пальцями лівої руки гроші в свою долоню, одночасно натискаючи на його праву руку великим пальцем лівої руки. Взявши ці гроші пальцями рук, ОСОБА_27 притис гроші до своєї долоні лівої руки, одночасно тримаючи зовнішню сторону його долоні своїм великим пальцем, після чого почав витягати свою ліву руку з грошима з його кишені, а він в цей же час одночасно почав витягати з кишені свою праву руку, намагаючись вирватись від них обох. Тоді ж ОСОБА_26 почав прижимати його до себе та викручувати його ліву руку. Саме в цей час з поряд стоячого мікроавтобусу вистрибнули працівники СБУ і побігли до них. ОСОБА_27 , побачивши їх, відпустив його праву руку та викинув своєю лівою рукою на землю гроші. На це співробітники СБУ розпочали фізичне затримання ОСОБА_35 та його колеги ОСОБА_26 , які здійснили фізичний опір, але, не дивлячись на це, їх затримали. Після затримання співробітники СБУ почали огляд місця події. Тоді ж він дізнався, що цей ОСОБА_26 - слідчий Ужгородського райвідділу міліції ОСОБА_6 (а.с. 69-76, 78-80 т.2), (89-96, 98-100 т.7).

Свідок ОСОБА_15 - заступник начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області - начальник слідчого відділення в судовому засіданні показав наступне, що у лютому 2007 року старшим слідчим ОСОБА_6 була порушена і розслідувалася кримінальна справа № 1204707 по обвинуваченню громадянина Угорщини ОСОБА_31 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 ч. З КК України. Оперативний супровід по даній справі здійснював оперуповноважений ОСОБА_5 , оскільки злочин був вчинений на території м. Чопа, а ОСОБА_5 по територіальності був закріплений за Чопським відділенням міліції. 05 березня 2007 року з цієї кримінальної справи були виділені матеріали щодо невстановлених слідством осіб на ім`я ОСОБА_36 та на прізвисько " ОСОБА_37 ". Виділення матеріалів обґрунтовувалося тим, що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_31 була закінчена розслідуванням у повному обсязі, а на момент закінчення її розслідування встановити осіб на ім`я ОСОБА_36 та на прізвисько " ОСОБА_37 " не надалось можливим. Виділені матеріали ОСОБА_6 залишив у себе у провадженні і помилково присвоїв їм № 1204707/1, за яким був зареєстрований злочин, вчинений ОСОБА_38 . Коли саме, ким і яким чином було встановлено, що до злочину, вчиненого ОСОБА_31 , причетний громадянин Угорщини ОСОБА_7 , і якими саме доказами, наявними у кримінальній справі, ця обставина підтверджувалася, він не пригадує. Про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановили громадянина ОСОБА_7 йому ( ОСОБА_15 ) відомо не було, так як останні йому про це не доповідали. Він особисто вказівок щодо затримання, доставки чи проведення слідчих дій з ОСОБА_7 не давав. Про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 20 березня 2007 року йшли затримувати ОСОБА_7 чи доставити останнього до райвідділу, вони йому не повідомляли. Кримінальна справа проти ОСОБА_7 не порушувалася, постанови про затримання останнього, оголошення його у розшук чи притягнення як обвинуваченого не виносились, тобто показами даного свідка підтверджуються обставини, що кримінальна справа проти ОСОБА_7 не порушувалася, постанови про затримання останнього, оголошення його у розшук чи притягнення як обвинуваченого не виносились.

Свідок ОСОБА_16 - начальник Чопського міського відділення міліції в судовому засіданні показав наступне, що ОСОБА_5 здійснював оперативний супровід по кримінальній справі щодо незаконного ввезення в Україну транспортних засобів за ст. 358 ч. З КК України, яку розслідував слідчий ОСОБА_6 .. Номер цієї кримінальної справи, прізвище і ім`я особи, щодо якої вона була порушена, а також обставини вчинення цього злочину йому невідомі, оскільки в деталі цієї справи він не вникав, хід проведення у ній слідчо- оперативних дій він не контролював, так як це не входило в коло його службових обов`язків. Які саме оперативно-розшукові заходи по цій справі проводив ОСОБА_39 він ( ОСОБА_40 ) не знає, результати цих заходів йому невідомі, оскільки про це ОСОБА_5 йому не доповідав і з цього приводу з ним не консультувався. Вранці 20 березня 2007 року близько 09 год. 30 хв. він бачив ОСОБА_5 у приміщенні Чопського відділення міліції. При цьому, він повідомив ОСОБА_5 про те, що у нього на вирішенні є матеріали по м. Чоп, по яких до кінця дня необхідно прийняти відповідні рішення та здати ці матеріали в Ужгородський райвідділ міліції. Про те, що ОСОБА_5 повинен був у цей день їхати до м. Ужгорода останній йому не повідомляв. Також ОСОБА_5 не повідомляв йому про те, що йде проводити затримання чи доставку до райвідділу яких-небудь осіб по вищезазначеній кримінальній справі, яку розслідував слідчий ОСОБА_6 . Ніяких вказівок з цього приводу він особисто ОСОБА_5 не давав.

Свідок ОСОБА_17 - начальник ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області в судовому засіданні показав наступне, що оперуповноважений ВКР ОСОБА_5 свої функціональні обов`язки виконував у Чопському відділенні міліції. По територіальності ОСОБА_5 підпорядковувався начальнику Чопського відділення міліції ОСОБА_16 , а по оперативній роботі йому ( ОСОБА_17 ). Про те, що відносно громадянина Угорщини ОСОБА_31 порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст. 358 ч. З КК України, за підроблення штампів в його паспорті, він ( ОСОБА_17 ) знав,оскільки вів особистий рахунок ОСОБА_5 у вигляді статистики щодо розкритих останнім злочинів, однак конкретні обставини і деталі цієї справи йому невідомі. ОСОБА_5 здійснював оперативний супровід цієї справи, оскільки по територіальності обслуговував місце вчинення злочину - м. Чоп. Оперативно-розшукова справа за даним фактом не заводилася, так як цей злочин не був тяжким. Хід проведення у зазначеній кримінальній справі слідчо-оперативних дій він ( ОСОБА_17 ) не контролював. Які саме оперативно- розшукові заходи по цій справі проводив ОСОБА_5 він не знає, результати цих заходів йому невідомі, оскільки про це ОСОБА_5 йому не доповідав і з цього приводу з ним не консультувався. Про те, що в ході розслідування кримінальної справи стосовно ОСОБА_38 . ОСОБА_5 встановлений співучасник злочину, ОСОБА_5 йому не доповідав. Про якісь матеріали, виділені з кримінальної справи стосовно ОСОБА_41 , йому взагалі нічого невідомо. Про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні були зустрітись 20 березня 2007 року з громадянином Угорщини ОСОБА_7 він не знав, оскільки останні про це йому не доповідали. Жодних вказівок щодо затримання або ж доставки цього громадянина до

райвідділу міліції він не давав.

Свідок ОСОБА_8 (перший заступник начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області) в судовому засіданні показав наступне, що про обставини розслідування кримінальної справи щодо незаконного ввезення в Україну транспортних засобів, яку розслідував слідчий ОСОБА_6 , а оперативний супровід якої здійснював оперуповноважений ОСОБА_5 , йому нічого конкретно невідомо, оскільки такі йому про це не доповідали. Так як це була рядова кримінальна справа про тяжкий злочин, він взагалі не мав до неї ніякого відношення. Хід проведення у справі оперативно-слідчих дій він особисто не контролював. Які саме оперативно-розшукові заходи по цій справі проводив ОСОБА_5 він ( ОСОБА_8 ) не знає, які результати цих заходів йому невідомі, оскільки ОСОБА_5 про це йому не доповідав і з цього приводу з ним не консультувався. Ніяких письмових чи усних вказівок по цій кримінальній справі, в тому числі щодо затримання чи доставки до райвідділу яких-небудь осіб він не давав, вранці 20 березня 2007 року він ОСОБА_5 у приміщенні райвідділу не бачив, так як

останній виходив на роботу у м. Чоп. Про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 20 березня 2007 року йдуть затримувати чи доставляти в райвідділ кого-небудь по цій кримінальній справі він не знав, останні про це йому не доповідали, ніяких вказівок з цього приводу він не давав.

Свідок ОСОБА_18 (заступник начальника Ужгородського РВ МВС України в Закарпатській області - начальник сектора роботи з персоналом) в судовому засіданні показав наступне, що з приводу проведення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оперативно-розшукових заходів та слідчих дій по кримінальній справі по обвинуваченню громадянина Угорщини ОСОБА_31 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 ч. З КК України, йому нічого не відомо, оскільки це не входить в коло його службових обов`язків. Про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні були зустрітись 20 березня 2007 року з громадянином Угорщини ОСОБА_7 він ( ОСОБА_18 ) не знав, оскільки останні про це йому не доповідали. Жодних вказівок щодо затримання або ж доставки цього громадянина до райвідділу міліції він не давав.

Показами вище наведених свідків підтверджуються обставини, що посадовим особам Ужгородського РВ МВС України в Закарпатській області про обставини розслідування справи проти ОСОБА_7 та його затримання 20.03.2007 року нічого відомо не було.

Свідок ОСОБА_12 - охоронець ПП "Ватра-К" в судовому засіданні показав наступне, що в його обов`язки входить охорона гуртожитку № 4 УжНУ, а саме: перевірка поверхів, дотримання проживаючими в гуртожитку пропускного режиму та слідкування за дотриманням у гуртожитку громадського порядку. 10 березня 2007 року, близько 07 години, коли він та його напарник ОСОБА_21 здавали зміну, до нього звернулися дві особи у цивільному одязі, які пред`явили службові посвідчення працівників міліції, однак прізвищ цих осіб не запамятав. Вказані працівники міліції запитували його про власника автомобіля марки "Форд", червоного кольору, з іноземними реєстраційними номерами, який стояв на території гуртожитку біля центрального входу. Працівників міліції цікавило де на даний час перебуває господар автомобіля і чи є той взагалі у гуртожитку. Він ( ОСОБА_12 ) відповів працівникам міліції, що цього не знає, і тоді останні попросились пройтися по кімнатам гуртожитку, пояснивши при цьому, що вказаний автомобіль знаходиться в розшуку у зв`язку з викраденням. Після цього, вони втрьох пройшлися по декількох блоках гуртожитку, запитали у деяких студентів про можливе місцезнаходження особи, яку шукали ці співробітники, однак даної особи виявлено не було. Після цього вони спустились вниз, співробітники міліції залишили йому номер робочого телефону і попередили, що якщо хтось буде крутитися біля машини, то щоб він ( ОСОБА_12 ) негайно зателефонував по цьому номеру. Здаючи зміну, він попередив про це свого змінника. У подальшому, вищезазначені працівники міліції приходили до гуртожитку і на інші його зміни - 12, 15 та 18 березня 2007 року, і кожного разу питали, чи хтось не приходив, не цікавився машиною. 12 березня 2007 року ці ж працівники міліції дали йому ще й номер мобільного телефону і також повідомили, що ними спущені колеса автомобіля. Коли ці ж працівники міліції приходили 18 березня 2007 року, то сказали, що через декілька днів машину заберуть. Коли він заступив на зміну 21 березня 2007 року о 16 год., автомобіля біля гуртожитку вже не було. Чи приходили ці працівники міліції на інші зміни йому невідомо.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (охоронці ПП "Ватра-К") в судовому засіданні показали наступне, що легковий автомобіль марки "Форд", червоного кольору, реєстраційний номер" « НОМЕР_3 », дійсно знаходився на території гуртожитку № 4 УжНУ біля центрального входу. Попередні охоронці, які чергували у гуртожитку раніше, повідомляли їм, що в гуртожиток приходили особи, які представились працівниками міліції, залишили на прохідній на аркуші паперу номер телефону, на який необхідно зателефонувати, якщо хтось буде підходити до вказаного автомобіля. Однак, під час їхнього чергування цим автомобілем ніхто не цікавився.

Показами даних свідків підтверджуються обставини, що після першої зустрічі потерпілого ОСОБА_7 та підсудних ОСОБА_5 і ОСОБА_6 05.03.2007 року останні без належних правових підстав намагалися розшукати потерпілого з метою вплинути на ОСОБА_7 для отримання зазначеної ними від останнього суми коштів.

Свідок ОСОБА_19 (співмешканка потерпілого ОСОБА_7 ) на досудовому слідстві показала наступне, що 03 березня 2007 року о 07 год. 30 хв. до неї додому в с. Чорноголова Великоберезнянського району, де вона проживає разом зі свої чоловіком ОСОБА_7 на легковому автомобілі марки "Ауді", темно-синього кольору приїхали двоє раніше незнайомих їй осіб, які представилися працівниками Ужгородського райвідділу міліції, а один з них пред`явив службове посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_42 . Вказані особи зацікавилися місцезнаходженням її чоловіка - ОСОБА_7 , на що вона повідомила, що останнього вдома не має, оскільки знаходиться в Німеччині і повинен повернутись до кінця тижня. Під час розмови вказані особи постійно наголошували на те, що їм потрібно побачити ОСОБА_7 , а також попросили від неї фотокартку останнього. На це вона передала цим працівникам міліції фотокартку свого чоловіка, на якій він зображений разом з нею. Коли вказані працівники міліції вийшли з будинку, ОСОБА_5 зайшов до її сусідки ОСОБА_20

04 березня 2007 року, близько 21 год. 50 хв. їй на номер мобільного телефону НОМЕР_7 з номеру мобільного телефону НОМЕР_8 зателефонував незнайомий який представився працівником міліції, але не назвався, і знову запитував про місцезнаходження ОСОБА_7 , на що вона відповіла, що чоловік додому ще не повернувся. Близько 00 год. додому приїхав її чоловік, якому вона розповіла про вищевказані обставини.

Вранці 05 березня 2007 року заряджаючи свій мобільний телефон вона побачила, що протягом ночі їй тричі дзвонили з номеру НОМЕР_8 . Близько 23 години 05 березня 2007 року вона разом з ОСОБА_7 на легковому автомобілі останнього марки "Форд-Мондео", червоного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_3 », поверталися з м. Ужгорода в с. Чорноголова. Проїжджаючи біля мотелю-ресторану "Турянська долина", вони помітили припаркований біля мотелю автомобіль марки "Ауді", на якому їздили вищезазначені працівники Ужгородського райвідділу міліції ОСОБА_5 та його колега. Проїхавши далі, вона помітила, що автомобіль марки "Ауді" почав слідувати за ними. Так вони проїхали до м. Перечин, де біля автовокзалу зупинилися, оскільки ОСОБА_11 мав намір придбати ваучер до мобільного телефону. В цей час попереду їх автомобіля зупинився автомобіль "Ауді", з якого вийшли ОСОБА_5 та вищеописаний його колега, підійшли до їх автомобіля і запропонували ОСОБА_7 порозмовляти з ними. На це ОСОБА_7 вийшов із салону свого автомобіля, та на вимогу працівників міліції сів у їх автомобіль, а вона залишилась в автомобілі чоловіка. Приблизно о 01 годині вже 06 березня 2007 року ОСОБА_7 та працівник міліції - колега ОСОБА_5 пересіли в автомобіль ОСОБА_7 , а ОСОБА_5 на своєму автомобілі кудись поїхав. Очікуючи ОСОБА_5 , вона та ОСОБА_7 заснули, а вищезазначений працівник міліції грався зі своїм мобільним телефоном. Десь о 03 годині 06 березня 2007 року ОСОБА_5 повернувся, у зв`язку з чим ОСОБА_7 та працівник міліції знову пересіли в автомобіль ОСОБА_5 .. Приблизно через годину ОСОБА_7 сів за кермо свого автомобіля і вони вдвох поїхали додому. По дорозі ОСОБА_7 повідомив їй про те, що зазначені працівники міліції вимагають у нього грошові кошти в сумі 6000 доларів США.

В ніч з 07 на 08 березня 2007 року їй на вищезазначений номер мобільного телефону НОМЕР_9 з номеру № НОМЕР_5 зателефонував ОСОБА_5 і запитав про місцезнаходження ОСОБА_7 . Вона відповіла ОСОБА_5 , що коли востаннє розмовляла з ОСОБА_7 по телефону, той сказав, що знаходиться у Сваляві. Потім ОСОБА_5 сказав їй, щоб вона передала ОСОБА_7 , що питання останнього вже вирішуватися не буде, що йому надавалася можливість все владнати, а він нею не скористався. Після цього ОСОБА_5 став погрожувати, що ОСОБА_7 за це постраждає і останньому вже ніхто у світі не поможе (а.с. 81-85, 86-88 т. 2, а.с 101-105, 106-108 т.7).

Тобто, оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_19 підтверджується незаконне вимагання у потерпілого ОСОБА_7 грошових коштів (хабара).

Свідок ОСОБА_20 на досудовому слідстві показала наступне, що у будинку навпроти, що розташований в АДРЕСА_3 , проживає ОСОБА_43 , до якої на автомобілі приїжджає хлопець на ім`я ОСОБА_36 . На початку березня 2007 року до її сусідки ОСОБА_19 на легковому автомобілі приїхали два молоді хлопці, які зайшли до будинку. Через деякий час один з них зайшов на подвір`я її будинку, який сказав, що працює в Ужгородській міліції, однак, службове посвідчення не пред`являв і не представлявся, і поцікавився, чи давно вона бачила вищезазначеного ОСОБА_44 , на що вона відповіла, що не бачила ОСОБА_44 півтора місяця. Після цього цей працівник міліції повернувся до свого автомобіля і більше до неї не приходив (а.с. 105-107 т.2, а.с. 125-127 т. 7).

Тобто, оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_20 підтверджуються обставини викладені в показах свідка ОСОБА_19 ..

Свідок ОСОБА_45 (начальник Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області) на досудовому слідстві показав наступне, що старший слідчий СВ Ужгородського райвідділу міліції ОСОБА_6 та оперуповноважений ВКР цього ж райвідділу міліції ОСОБА_5 доповідали йому про те, що в ході розслідування кримінальної справи по обвинуваченню громадянина Угорщини ОСОБА_31 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 ч. З КК України, встановлений співучасник останнього - громадянин Угорщини ОСОБА_7 і є підстави орієнтувати органи внутрішніх справ Закарпатської області щодо затримання вказаного громадянина та транспортного засобу, на якому той пересувається, для того, щоб провести з участю ОСОБА_7 відповідні слідчі дії. У зв`язку з цим, він підписав три такі орієнтування, які були підготовлені ОСОБА_5 , однак, з документами, які підтверджують викладені у них відомості, перед підписанням орієнтувань він не ознайомлювався. Точні дати підписання цих орієнтувань він не пригадує. Дати та вихідні реєстраційні номери на цих орієнтуваннях відсутні, оскільки вони були підготовлені для чергової частини райвідділу міліції, яка по телетайпу відправляє орієнтування до міськрайорганів внутрішніх справ. Крім цього, з доповідей начальника слідчого відділення йому також відомо, що з цієї ж кримінальної справи були виділені матеріали щодо невстановлених слідством осіб, розслідування яких буде продовжено. Більше по цих матеріалах йому нічого невідомо. Про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні були зустрітись 20 березня 2007 року з громадянином Угорщини ОСОБА_7 він не знав, оскільки останні про це йому не доповідали. Жодних вказівок щодо затримання або ж доставки цього громадянина до райвідділу міліції він не давав (а.с. 137-141 т.2, а.с. 165-169 т.7)..

Оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_45 підтверджується, що підсудні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про свої спілкування з ОСОБА_7 та його затримання не ставили до відома начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, тобто використовували для одержання хабара своє службове становище.

Свідок ОСОБА_21 (охоронець ПП "Ватра-К") на досудовому слідстві показав наступне, що під час перебування на чергуванні у гуртожитку № 4 УжНУ, його напарник ОСОБА_12 наголосив на необхідності пильно дивитись за одним з автомобілів, який стояв на території гуртожитку неподалік від центрального входу. Також ОСОБА_12 повідомив, що робітники міліції дали йому номер телефону, на який відразу ж необхідно зателефонувати у випадку якщо хтось прийде забирати цей автомобіль. Номер телефону був записаний на окремому аркуші паперу. Звернувши увагу на цей автомобіль, він ( ОСОБА_21 ) побачив, що колеса були спущені, а на питання до ОСОБА_12 хто це зробив, отримав відповідь, що це зробили працівники міліції (а.с. 124-126 т.2, а.с. 144-146 т.7).

Свідок ОСОБА_22 (охоронець ПП "Ватра-К") на досудовому слідстві показав наступне, що легковий автомобіль марки "Форд", червоного кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_3 », дійсно знаходився на території гуртожитку № 4 УжНУ біля центрального входу. Попередні охоронці, які чергували у гуртожитку раніше, повідомили йому, що в гуртожиток заходили особи, які представились працівниками міліції, залишили на прохідній на аркуші паперу номер телефону, на який необхідно подзвонити, якщо хтось буде підходити до вказаного автомобіля. Однак, під час його чергувань цим автомобілем ніхто не цікавився (а.с. 127-129 т.2, а.с. 147-149 т.7).

Тобто, оголошеними в судовому засіданні показами вище названих свідків підтверджуються обставини намагання підсудних ОСОБА_5 і ОСОБА_6 розшукати потерпілого для задоволення власних потреб, без належних на те підстав.

Свідок ОСОБА_24 на досудовому слідстві показав наступне, що, 20 березня 2007 року близько 10.00 години він разом з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_10 ОСОБА_46 був запрошений співробітниками УСБУ в Закарпатській області до приміщення адміністративного будинку вказаного управління для участі при проведенні ряду процесуальних дій в якості понятих. В цей же день об 11 год. 40 хв. в одному із службових кабінетів УСБУ в Закарпатській області співробітник цього ж управління ОСОБА_47 у його з ОСОБА_46 присутності в якості понятих вручив громадянину Угорщини ОСОБА_7 спеціальні технічні засоби - передавач "Истребитель 2м-1" та приймач "Интерес АМЗ "АIWA", для технічної фіксації факту і змісту розмови, яка має відбутись 20 березня 2007 року у м. Ужгороді між ОСОБА_7 та співробітником Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 . При врученні технічних засобів ОСОБА_47 роз`яснив ОСОБА_7 правила користування цими технічними пристроями. Крім цього, з метою майбутньої ідентифікації аудіозапису, ОСОБА_48 на пристрій, що вручався ОСОБА_7 був зроблений запис розмови між ними із зазначенням дати та часу його здійснення, марки технічного засобу, про те, що ОСОБА_47 вручає ОСОБА_7 ці технічні засоби для аудіозапису розмови останнього із співробітниками Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 та ОСОБА_26 , яка має відбутись 20 березня 2007 року у м. Ужгороді поблизу готелю "Закарпаття", а ОСОБА_7 - приймає спеціальні технічні пристрої. Про вручення ОСОБА_7 вищезазначених технічних засобів та зроблені записи співробітником УСБУ ОСОБА_48 був складений протокол про вручення технічних засобів від 20 березня 2007 року, в якому були зафіксовані всі вищевикладені обставини, і який після його прочитання він ( ОСОБА_24 ) та ОСОБА_49 підписали в якості понятих. Також цей протокол у їх присутності був підписаний ОСОБА_7 , якому були вручені технічні засоби, та співробітником СБУ ОСОБА_48 (а.с. 167-169 т.2, а.с. 195-197 т. 7).

Крім цього, обставини кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_50 за ст. КК, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин підтверджується наступними письмовими матеріалами справи, зокрема:

- заявою та поясненням ОСОБА_7 від 06 березня 2007 року про вимагання у потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 6000 доларів США (а.с. 11, 12-14 т.1, а.с. 3, 4-6 т. 6);.

- вимогою про судимість на ОСОБА_7 № 566 від 20 березня 2007 року, згідно якої останній за даними УМВС України в Закарпатській області та МВС України до кримінальної відповідальності не притягувався, судимим не був, в розшуку не перебував, і кримінальні справи щодо нього не порушувалися (а.с. 15 т. 1);

- протоколом отримання 19 березня 2007 року співробітником УСБУ в Закарпатській області від ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 1000 доларів США для документування факту вимагання коштів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , огляду і ксерокопіювання цих коштів, та помічення їх спеціальними невидимими порошком та барвником, а саме:

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DЕ 56145504АЕ5;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DВ 92995874ВВ2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FL 76892455СЕ12;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FL 7689245 6С1Л 2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DL 17439549АЕ12;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DJ 08452706АЛ 0;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DB 92995875 ВВ2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FB 48063410СВ2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FL 31675088СЕ12;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FF 96979754АР6.

при цьому, у правому верхньому куті зворотної сторони кожної банкноти спеціальним невидимим барвником "Набір марка-М" нанесено цифрову позначку "386", яка в ультрафіолетових променях люмінісціює яскраво-блакитним кольором, а кожна банкнота з обох сторін посипана спеціальним невидимим порошком люмінофору ФК-6, який в ультрафіолетових променях люмінісціює жовтогарячим кольором (а.с. 16-26 т.1, а.с. 8-18 т6);

- протоколом вручення ОСОБА_7 19 березня 2007 року співробітником УСБУ в Закарпатській області вищезазначених помічених грошових коштів в сумі 1000 доларів США для викриття ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вимаганні й одержанні грошових коштів (а.с. 27-28 т.1, а.с. 19-20 т.6);.

- протоколом огляду місця події з додатками до нього, проведеного у зв`язку з фізичним захопленням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 20 березня 2007 року співробітниками спецпідрозділу "Альфа" УСБУ в Закарпатській області на місці вчинення злочину - на пл. Кирила і Мефодія, 5, у м. Ужгороді поряд з готелем "Закарпаття", в ході якого був виявлений та вилучений предмет вимагання - грошові кошти в сумі 1000 доларів США, а саме:

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DЕ 56145504АЕ5;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DВ 92995874ВВ2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FL 76892455СL12;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FL 76892456СL1 2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DL 17439549АL12;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DJ 08452706АJ10;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DB 92995875ВВ2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FB 48063410СВ2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FL 31675088СL12;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FF 96979754АF6.

при цьому, в ході огляду місця події при огляді спеціалістом з використанням ультрафіолетової лампи у правому верхньому куті зворотної сторони кожної банкноти виявлено цифрову позначку "386", яка в ультрафіолетових променях люмінісціює яскраво-блакитним кольором, а при огляді рук ОСОБА_5 - на долоні його правої руки виявлено сліди люмінофору, які в ультрафіолетових променях люмінісціюють жовтогарячим кольором (а.с. 30-42 т.1, а.с. 22-34 т6);

- речовими доказами - предметом вимагання - грошовими коштами в сумі 1000 доларів США, виявленими і вилученими в ході проведення огляду місця події 20 березня 2007 року, а саме:

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DЕ 56145504АЕ5;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DВ 92995874ВВ2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FL 76892455СL12;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FL 76892456СL1 2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DL 17439549АL12;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DJ 08452706АJ10;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № DB 92995875ВВ2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FB 48063410СВ2;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FL 31675088СL12;

банкноти номіналом 100 /сто/ доларів США № FF 96979754АF6.

(а.с. 10, 11-15 т.2, а.с. 10, 11-15 т.7);

- висновком № 353 від 26 березня 2007 року проведеної у справі судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , відповідно до якого в останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на тильній поверхні правої кисті, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму тертя - ковзання, якими могли бути нігті сторонньої людини або інші тупі тверді предмети, вкладаються у час пригоди, що відбувалася 20 березня 2007 року, потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і відповідно до п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с. 174-176 т.2, а.с. 227-229 т.7), відповідно до якого покази дані на досудовому слідстві потерпілим ОСОБА_7 узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи;

- протоколом огляду вищезазначених грошових коштів з додатками до нього від 22.03.2007 року, в ході якого у правому верхньому куті зворотної сторони кожної банкноти виявлено цифрову позначку "386", яка нанесена спеціальним невидимим барвником і в ультрафіолетових променях люмінісціює яскраво-блакитним кольором, а кожна банкнота з обох сторін в ультрафіолетових променях люмінісціює жовтогарячим кольором внаслідок наявності на них спеціального невидимого порошку (а.с. 1-9 т.2, а.с. 1-9 т.7);

- протоколом огляду куртки ОСОБА_5 , вилученої 20 березня 2007 року в ході проведення огляду місця події від 22.03.2007 року, в ході якого на зовнішній поверхні правої нижньої кишені, в ділянці справа знизу від цієї кишені, на зовнішній поверхні лівої нижньої кишені, вздовж обох сторін металевої застібки зовнішньої і внутрішньої поверхні, на нижній кромці зовнішньої поверхні лівого рукава та внутрішній поверхні нижнього краю правого рукава, на зовнішній поверхні нижньої планки лівої половини куртки виявлені сліди спеціального порошку - люмінофору, які в ультрафіолетових променях люмінісціюють жовтогарячим кольором (а.с. 1-3 т.2, а.с. 1-3 т.7);

- речовим доказом - курткою ОСОБА_5 на якій виявлено сліди люмінофору, вилученою 20 березня 2007 року в ході проведення огляду місця події (а.с. 16 т.2, а.с. 16 т.7);

- протоколом огляду мобільного телефону марки "Самсунг" з телефонною карткою оператора мобільного зв`язку "UMC" № НОМЕР_5 , вилученим у ОСОБА_5 20 березня 2007 року при огляді місця події, в ході якого в його пам`яті виявлено дані про неодноразові телефонні з`єднання ОСОБА_5 з потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , а також про одержані та відправлені текстові повідомлення (а.с 17-33 т.2, а.с. 17-33 т.7);

- речовим доказом - мобільним телефоном марки "Самсунг" з телефонною карткою віртуального оператора мобільного зв`язку "UMC" № НОМЕР_5 , вилученим у ОСОБА_5 20 березня 2007 року при огляді місця події, з використанням якого ОСОБА_5 здійснював неодноразові телефонні дзвінки потерпілому ОСОБА_7 на № НОМЕР_6 (а..с. 34 т. 7);

- протоколом огляду мобільного телефону марки "Нокія", в ході якого в його іам"яті виявлено дані про неодноразові телефонні з`єднання ОСОБА_5 з потерпілим ОСОБА_7 12, 14, 18 березня 2007 року, а також про відправлені останньому текстові ювідомлення 14 та 16 березня 2007 року.

Так, зокрема в ході огляду телефону виявлені:

вихідне повідомлення наступного змісту "Боїшся", надіслане 14 березня 2007 гоку о 15 год. 50 хв. на мобільний телефон ОСОБА_7 ;

вихідне повідомлення наступного змісту "Передзвони", надіслане 14 березня 2007 року о 15 год. 55 хв. на мобільний телефон ОСОБА_7 ;

вихідне повідомлення наступного змісту "Срочно передзвони є тема", надіслане 16 березня 2007 року о 09 год. 15 хв. (а.с. 61-65 т.7);

- речовим доказом - мобільним телефоном марки "Нокія" з телефонною карткою віртуального оператора мобільного зв`язку "Джинс" № НОМЕР_11 , вилученим в ході огляду належного ОСОБА_5 легкового автомобіля, з використанням якого ОСОБА_5 здійснював неодноразові телефонні дзвінки потерпілому ОСОБА_7 на № НОМЕР_6 , та надсилав текстові повідомлення (а.с. 66 т. 7);

- протоколом огляду блокноту ОСОБА_5 , вилученого 20 березня 2007 року в ході огляду місця події, який містить записи про анкетні дані ОСОБА_7 та його співмешканки ОСОБА_19 , дані про належний ОСОБА_7 легковий автомобіль, а також фотокартки, на якій зображені ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , що також вилучена 20 березня 2007 року в ході огляду місця події (а.с. 30-42 т. 1, 35-42 т. 2, а.с. 44 т. 7);

- протоколом огляду транспортного засобу - легкового автомобіля марки "Форд- Мондео", реєстраційний номер « НОМЕР_3 », який належить потерпілому ОСОБА_7 і був виявлений неподалік центрального входу до гуртожитку АДРЕСА_4 (а.с. 57-64 т.2, а.с. 77-84 т. 7);

- протоколом огляду кримінальної справи № 1204707 по обвинуваченню громадянина Угорщини ОСОБА_31 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 358 ч. З КК України, з додатками до нього - копіями процесуальних документів, в ході якого встановлено, що будь-які докази, документи або відомості, які б свідчили про причетність громадянина Угорщини ОСОБА_7 до злочинної діяльності, постанови про порушення щодо останнього кримінальної справи, його затримання, обрання запобіжного заходу чи оголошення у розшук, притягнення як обвинуваченого, документи, що підтверджують факт попередніх викликів ОСОБА_7 до слідчого, у справі відсутні, що підтверджує протиправність дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо їх примусу, погроз та створення таких умов, які змушували ОСОБА_7 дати обвинуваченим грошові кошти (а.с. 2-10, 11-102, 103-104 т. 3, а.с. 2-10, 11-102, 103-104 т. 8);.

- протоколом огляду матеріалів № 1204707/1 щодо невстановлених слідством осіб, які виділені з кримінальної справи № 1204707 по обвинуваченню ОСОБА_31 за ст. 358 ч. З КК України, з додатками до нього - копіями процесуальних документів, в ході якого встановлено, що будь-які докази, документи або відомості, які б свідчили про причетність громадянина Угорщини ОСОБА_7 до злочинної діяльності, постанови про порушення щодо останнього кримінальної справи, його затримання, обрання запобіжного заходу чи оголошення у розшук, притягнення як обвинуваченого, документи, що підтверджують факт попередніх викликів ОСОБА_7 до слідчого, у цих матеріалах відсутні, що також підтверджує протиправність дій ОСОБА_6 та ОСОБА_35 щодо їх примусу, погроз та створення таких умов, які змушували ОСОБА_7 дати обвинуваченим грошові кошти (а.с. 105-114, 115-208, 209-210 т.3, а.с. 105-114, 115-208, 209-210 т.8);

- матеріалами застосування оперативно-розшукового заходу - зняття інформації з каналу телефонного зв`язку - мобільного телефону № НОМЕР_5 , власником якого є підсудний ОСОБА_5 , з якого зняті і записані телефонні розмови за період з 07 по 20 березня 2007 року, що підтверджують факт вимагання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у ОСОБА_7 грошових коштів в сумі спочатку 6000 доларів США, а потім - в сумі 2000 доларів США за не порушення щодо останнього кримінальної справи, незаконного володіння паспортом останнього, факт спільних протиправних дій ОСОБА_6 і ОСОБА_51 щодо ОСОБА_7 , висвітлюють суть телефонних розмов між ними, їх дії та вислови, підтверджують показання потерпілого ОСОБА_7 , свідків та інші фактичні обставини cправи, зокрема:

1) супровідним листом УСБУ в Закарпатській області № 14/3525 від 10 травня Ю7 року про направлення зазначених матеріалів для приєднання до кримінальної справи і використання як доказів у кримінальному процесі (а.с. 2 т 4);

2) протоколом про результати здійснення оперативно-розшукового заходу зняття формації з каналу зв`язку № 8-050-994-55-88 від 07 травня 2007 року, обліковий 14/3526, з додатками до нього №№ 1, 2 (а.с. 3-42, 86 т. 4);

3) речовими доказами - аудіокасетами марки "ТDК FЕ60", реєстраційні номери НОМЕР_12 , 14/177, із записом інформації, яка знімалась з каналу зв`язку № 8-050-994-55-88 (а.с. 85 т. 4);.

4) протоколом огляду цих матеріалів звукозапису (а.с. 43-84 т 4);

- роздруківкою вхідних та вихідних телефонних з`єднань абонента оператора мобільного зв`язку "UMC" № НОМЕР_5 , яким є ОСОБА_5 , за період з 20 лютого по 20 березня 2007 року, що підтверджує факт здійснення останнім з цього телефону дзвінків на мобільні телефони потерпілого ОСОБА_7 № НОМЕР_6 , підсудного ОСОБА_6 № НОМЕР_8 та свідка ОСОБА_19 № НОМЕР_9 , які зняті з каналу зв`язку, і відповідно до якої зафіксовано:

07.03.2007р. о 16 год. 14 хв., 20 год. 44 хв., 20 год. 52 хв., 21 год. 46 хв., 18.03.2007р. о 15 год. 16 хв., 20.03.2007 р. о 12 год. 04 хв., 13 год. 11 хв., 13 год. 23 хв., 13 год. 33 хв., 13 год. 38 хв. вихідні телефонні дзвінки на № НОМЕР_6 (мобільний телефон ОСОБА_7 );

07.03.2007р. о 17 год. 38 хв., 23 год. 07 хв., 09.03.2007 р. о 15 год. 14 хв., 14.03.2007р. о 16 год. 00 хв., 19.03.2007р. 14 год. 35 хв., 19.03.2007р. 20 год. 30 год., 20.03.2007р. 12 год. 07 хв., 13 год. 29 хв., 13 год. 32 хв., 13 год. 36 хв. вхідні телефонні дзвінки з № НОМЕР_6 (мобільний телефон ОСОБА_7 );

07.03.2007р. о 18 год. 01 хв., 20 год. 43 хв., 10.03.2007р. о 13 год. 23 хв., 12.03.2007р. о 08 год. 34 хв., 12.03.2007р. о 15 год. 49 хв., 14.03.2007р. о 16 год. 42 хв., 19.03.2007р. о 14 год. 38 хв., 20.03.2007р. о 12 год. 12 хв., 12 год. 39 хв., 13 год. 11 хв., 13 год. 30 хв., 13 год. 34 хв. вихідні телефонні дзвінки на № НОМЕР_8 (мобільний телефон ОСОБА_6 );

07.03.2007р. о 20 год. 55 хв., 09.03.2007р. о 15 год. 41 хв., 19 год. 03 хв., 12.03.2007р. о 08. год. 35 хв. вхідні телефонні дзвінки з № НОМЕР_5 (мобільний телефон ОСОБА_6 );

08.03.2007р. о 00 год. 11 хв. вихідний телефонний дзвінок на № НОМЕР_9 (мобільний телефон ОСОБА_19 ).

Цією ж роздруківкою по азимуту та базовій станції оператора мобільного зв`язку встановлено, що ОСОБА_5 у ніч з 05 на 06 березня 2007 року перебував саме у м. Перечин, чим підтверджуються показання потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_19 з цього приводу (а.с. 92-174 т. 4, а.с 92- 133 т.9);.

- роздруківкою вхідних та вихідних телефонних з`єднань абонента оператора мобільного зв`язку "UMC" № НОМЕР_8 , яким є обвинувачений ОСОБА_6 , за період з 20 лютого по 20 березня 2007 року, що підтверджує факт здійснення ОСОБА_5 зі свого мобільного телефону дзвінків на мобільний телефон ОСОБА_6 , які зняті з каналу зв`язку, а також підтверджує факт здійснення телефонних дзвінків з мобільного телефону ОСОБА_6 на мобільний телефон свідка ОСОБА_19 , і відповідно до якої зафіксовано:

07.03.2007р. о 18 год. 01 хв., 20 год. 43 хв., 10.03.2007р. о 13 год. 23 хв.,12.03.2007р. о 15 год. 49 хв., 14.03.2007р. о 16 год. 42 хв., 19.03.2007р. о 14 год. 38 хв., 20.03.2007р. о 12 год. 12 хв., 12 год. 39 хв., 13 год. 11 хв., 13 год. 30 хв., 13 год. 34 хв. вхідні телефонні дзвінки з № НОМЕР_5 (мобільний телефон ОСОБА_5 );

07.03.2007р. о 20 год. 55 хв., 09.03.2007р. о 15 год. 41 хв., 19 год. 03 хв., 12.03.2007р. о 08. год. 35 хв. вихідні телефонні дзвінки на № НОМЕР_5 (мобільний телефон ОСОБА_5 );

04.03.2007р. о 21 год. 49 хв. вихідний телефонний дзвінок на № НОМЕР_9 (мобільний телефон ОСОБА_19 ).

Цією ж роздруківкою по азимуту та базовій станції оператора мобільного зв`язку встановлено, що ОСОБА_6 у ніч з 05 на 06 березня 2007 року перебував саме у м. Перечин, чим підтверджуються показання потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_19 з цього приводу (а.с. 175-194 т. 4, а.с. 134-153 т. 9);

- роздруківкою вхідних та вихідних телефонних з`єднань абонента оператора мобільного зв`язку "UMC" № НОМЕР_6 , яким є потерпілий ОСОБА_7 , за період з 20 лютого по 20 березня 2007 року, що підтверджує факт здійснення ОСОБА_5 зі свого мобільного телефону дзвінків на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 , які зняті з каналу зв`язку, і відповідно до якої зафіксовано:

07.03.2007р. о 16 год. 14 хв., 20 год. 44 хв., 20 год. 52 хв., 21 год. 46 хв., 18.03.2007р. о 15 год. 16 хв., 20.03.2007 р. о 12 год. 04 хв., 13 год. 11 хв., 13 год. 23 хв., 13 год. 33 хв., 13 год. 38 хв. вхідні телефонні дзвінки з № НОМЕР_5 (мобільний телефон ОСОБА_5 );

07.03.2007р. о 17 год. 38 хв., 23 год. 07 хв., 09.03.2007 р. о 15 год. 14 хв., 14.03.2007р. о 16 год. 00 хв., 19.03.2007р. 14 год. 35 хв., 19.03.2007р. 20 год. 30 год., 20.03.2007р. 12 год. 07 хв., 13 год. 29 хв., 13 год. 32 хв., 13 год. 36 хв. вихідні телефонні дзвінки на № НОМЕР_5 (мобільний телефон ОСОБА_5 ) (а.с. 195-206 т. 4, а.с. 154-165 т. 9);

- роздруківкою вхідних та вихідних телефонних з`єднань абонента оператора мобільного зв`язку "UMC" № НОМЕР_9 , яким є свідок ОСОБА_19 , за період з 20 лютого по 20 березня 2007 року, що підтверджує факт здійснення ОСОБА_5 зі свого мобільного телефону дзвінка на мобільний телефон свідка ОСОБА_19 , який знятий з каналу зв`язку, а також факт здійснення телефонних дзвінків на цей номер з мобільного телефону підсудного ОСОБА_6 , і відповідно до якої зафіксовано:

08.03.2007р. о 00 год. 11 хв. вхідний телефонний дзвінок з № НОМЕР_5 (мобільний телефон ОСОБА_5 );

04.03.2007р. о 21 год. 49 хв. вхідний телефонний дзвінок з № НОМЕР_13 (мобільний телефон ОСОБА_6 ).

Цією ж роздруківкою по азимуту та базовій станції оператора мобільного зв`язку встановлено, що ОСОБА_19 у ніч з 05 на 06 березня 2007 року перебувала саме у м. Перечин, чим підтверджуються її показання, а також показання потерпілого ОСОБА_7 з цього приводу (а.с 207-215 т. 4, а.с. 166-174 т. 9);

- матеріалами застосування оперативно-розшукового заходу - візуального спостереження за ОСОБА_52 , в ході якого здійснено відеозапис зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з громадянином ОСОБА_7 , яка відбулася 20 березня 2007 року близько 13 год. 40 хв. навпроти готелю "Закарпаття", що розташований на пл. Кирила і Мефодія, 5, у м.Ужгороді, які підтверджують факт зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з ОСОБА_7 20 березня 2007 року близько 13 год. 40 хв. навпроти готелю "Закарпаття", що розташований на пл. Кирила і Мефодія, 5, у м. Ужгороді, їх дії під час цієї зустрічі, підтверджують факт вимагання хабара - грошових коштів, факт спільних протиправних дій ОСОБА_6 і ОСОБА_5 щодо ОСОБА_7 , підтверджують показання потерпілого ОСОБА_7 та інші фактичні обставини справи, зокрема

1) супровідним листом УСБУ в Закарпатській області № 14/5153 від 26 червня 2007 року про направлення зазначених матеріалів для приєднання до кримінальної справи і використання як доказів у кримінальному процесі (а.с. 216 т. 4, а.с. 1 т.10);.

2) протоколом про наслідки виконання оперативно-розшукового заходу - візуального спостереження за ОСОБА_5 від 26 червня 2007 року, обліковий № 14/5154 (а.с. 217-219, 226 т. 4, а.с. 2-4, 11 т. 10);

3) речовим доказом - матеріалами відеозапису, а саме: відеокасетою марки "FUJI р5-90", стандарту V8, реєстраційний № НОМЕР_14 , із відеозаписом зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з громадянином ОСОБА_7 , яка відбулася 20 березня 2007 року близько 13 год. 40 хв. навпроти готелю "Закарпаття", що розташований на пл. Кирила і Мефодія, 5, у м. Ужгороді (а.с. 225 т.4, а.с. 10 т. 10);

- матеріалами застосування оперативно-розшукового заходу - слухового контролю, в ході якого здійснено аудіозапис розмови між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка відбулася 20 березня 2007 року у період часу з 13 год. 40 хв. до 13 год. 42 хв. при їх зустрічі навпроти готелю "Закарпаття", що розташований на пл. Кирила і Мефодія, 5, у м.Ужгороді, які підтверджують факт зустрічі і розмови ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з ОСОБА_7 20 березня 2007 року, близько 13 год. 40 хв. навпроти готелю "Закарпаття", що розташований на пл. Кирила і Мефодія, 5, у м. Ужгороді, їх дії та вислови, підтверджують факт вимагання на одержання від ОСОБА_7 грошових коштів, факт спільних протиправних дій ОСОБА_6 і ОСОБА_5 щодо ОСОБА_7 , підтверджують показання потерпілого ОСОБА_7 та інші фактичні обставини справи, зокрема:

1) супровідним листом УСБУ в Закарпатській області № 14/5153 від 26 червня 2007 року про направлення зазначених матеріалів для приєднання до кримінальної справи і використання як доказів у кримінальному процесі (а.с. 216 т. 4, а.с. 1 т. 10);

2) протоколом вручення ОСОБА_7 технічних засобів з метою фіксації факту і змісту розмови між ним та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , і для викриття останніх у вимаганні й одержанні грошових коштів (а.с. 29 т. 1, а.с 21 т. 6);

3) протоколом за результатами здійснення оперативно-розшукового заходу - слухового контролю від 26 червня 2007 року, обліковий № 14/5155 (а.с. 227-228, 234 т. 4, а.с. 12-13, 19 т. 10);

4) речовим доказом - матеріалами звукозапису, а саме: аудіокасетою марки "ТDК D60", реєстраційний № 14/204, із звукозаписом розмови між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка відбулася 20 березня 2007 року у період часу з 13 год. 40 хв. до 13 год. 42 хв. при їх зустрічі навпроти готелю "Закарпаття", що розташований на пл. Кирила і Мефодія, 5, у м. Ужгороді (а.с. 233 т. 4, а.с. 18 т. 10);

5) протоколом огляду цих матеріалів звукозапису (а.с. 229-232 т. 4, а.с. 14-17 т.10);

- протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_19 осіб для впізнання від 22.03.2007 року, в ході якого вона впізнала ОСОБА_6 , як працівника міліції, який разом з ОСОБА_5 03 березня 2007 року приходив до неї додому в с. Чорноголова Великоберезнянського району у пошуках її чоловіка ОСОБА_7 , а також 05 березня 2007 року близько 23 години у м. Перечин їхав разом з ОСОБА_5 за автомобілем її чоловіка, а потім, зупинившись, розмовляв з ОСОБА_7 (а.с. 90-94 т. 2, а.с. 110-114 т.7);

протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_20 осіб для впізнання по фотознімках від 12.04.2007 року, в ході якого вона впізнала ОСОБА_5 , як особу, котра на початку березня 2007 року приходила до неї додому і запитувала про особу на ім`я ОСОБА_36 (а.с. 108-111 т.2, а.с. 128-131 т.7);.

протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_12 осіб для впізнання по фознімках від 25.06.2007 року, в ході якого він впізнав ОСОБА_6 , як працівника міліції, котрий у березні 2007 року неодноразово приходив до нього на роботу у гуртожиток № 4 УжНУ у пошуках власника легкового автомобіля марки "Форд", що знаходився біля центрального входу до цього гуртожитку (а.с. 116-119 т.2, а.с. 140-143 т.7);.

- протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_12 осіб для впізнання по фотознімках ві 25.06.2007 року, в ході якого він впізнав ОСОБА_5 , як працівника міліції, котрий у березні 2007 року неодноразово приходив до нього на роботу у гуртожиток № 4 УжНУ у пошуках власника легкового автомобіля марки "Форд", що знаходився біля центрального входу до гуртожитку (а.с. 120-123 т.2, а.с. 136-139 т.7);

- наказом начальника УМВС України в Закарпатській області № 223 о/с від 04 липня 2005 року про призначення ОСОБА_6 на посаду старшого слідчого слідчого відділення Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, що підтверджує виконання підсудним ОСОБА_6 в період з 05. по 20 березня 2007 року службових обов`язків (а.с. 83 т. 1);

- наказом начальника УМВС України в Закарпатській області № 262 о/с від 31.10.2006 року про призначення ОСОБА_5 на посаду оперуповноваженого ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, що підтверджує виконання підсудним ОСОБА_5 в період з 05. по 20 березня 2007 року службових обов`язків (а.с. 93 т. 6);

- речовими доказами - службовим посвідченням працівника міліції ОСОБА_5 серії НОМЕР_15 та службовим посвідченням працівника міліції ОСОБА_6 серії НОМЕР_16 , вилученими в останніх 20 березня 2007 року в ході огляду місця події, які визначають і підтверджують їх службове становище (а.с. 43 т. 7).

Тобто, за обставинами встановленими в ході судового слідства вчиненого діяння обвинуваченими по епізоду вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 та незаконного заволодіння його паспортом дії підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 15, ч.2 ст. 368 КК України, як замах на одержання службовою особою хабара, поєднане з вимаганням хабара, за попередньою змовою групою осіб, з використанням ними свого службового становища та за ч.3 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів використання працівником правоохоронного органу службовового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам.

Крім цього, органом досудового слідства дії підсудного ОСОБА_5 по епізоду обвинувачення щодо незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_4 каліфіковано за ч. 1 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини та ч. 2 ст. 365 КК України, як перевищення службових повноважень, які явно виходили за межі наданих йому повноважень та які супроводжувалися насильством, що заподіяло істотної шкоди особі.

Відносно кваліфікації дій підсудного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини суд вважає невірною і за суб`єктом злочину дії останнього по епізоду обвинувачення щодо незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_4 слід кваліфікувати тільки за ч. 2 ст. 365 КК України, як перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам.

Тобто, в ході судового слідства встановлено, що підсудний ОСОБА_5 будучи начальником ВКР Ужгородського РВ УВМС України в Закарпатській області з метою примусити потерпілого ОСОБА_4 визнати свою вину у причетності до розбійного нападу 24.08.2006 року на магазин «Домовой" у період з 10:30 год. 24.08.2006 по 20:00 год. 26.08.2006 року умисно, протиправно, вийшовши за межі тих прав та повноважень, які надані йому за посадою або у зв`язку із здійсненням службових обов`язків, що супроводжувалося насильством і такими діями, що ображають особисту гідність потерпілого проводив допит та утримував ОСОБА_4 у приміщенні Ужгородського РВ УВМС України в Закарпатській області, при наступних обставинах:

Так, 24 серпня 2006 р. мав місце факт пограбування магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ", під час якого охоронцеві фірми „Ефорт-25" ОСОБА_4 , який перебував на чергуванні у ніч з 23 на 24 серпня 2006 р. були заподіяні тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він автомобілем швидкої медичної допомоги з місця події був доставлений в Обласну клінічну лікарню м. Ужгород, де йому була надана невідкладна медична допомога.

У зв`язку із проведенням оперативно-розшукових заходів співробітниками ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, в.о. начальника Ужгородського РВ УМВС полковником міліції ОСОБА_8 було дано вказівку підлеглим працівникам доставити громадянина ОСОБА_4 до районного відділу внутрішніх справ для з`ясування у нього обставин вказаного злочину.

Оперативний уповноважений відділу карного розшуку Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 за усною вказівкою ОСОБА_8 приблизно о 10.30 год. 24 серпня 2006 року доставив громадянина ОСОБА_4 до районного відділу внутрішніх справ.

Після відібрання у ОСОБА_4 о/у ОСОБА_10 та начальником відділу карного розшуку Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_5 пояснень, останній, будучи невдоволеним поясненнями ОСОБА_4 щодо обставин розбою, що мав місце 24.08.2006, почав незаконним способом схиляти останнього визнати свою причетність до вказаного злочину.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 заперечував проти вказаного факту, за вказівкою ОСОБА_5 та під його контролем, всупереч волі ОСОБА_4 продовжував утримувати в приміщенні районного відділу внутрішніх справ протягом трьох днів. У цей час ОСОБА_5 неодноразово, шляхом психологічного впливу та фізичного примусу вимагав від ОСОБА_4 зізнання у причетності до скоєного злочину, зокрема, під час опитування ОСОБА_5 , принижуючи честь та гідність ОСОБА_4 , ображав його принизливими словами, змушував тривалий час стояти біля стіни, не дозволяючи присісти на стілець, ігноруючи при цьому, той факт, що ОСОБА_4 перебував у хворобливому стані через отримані ним тілесні ушкодження під час розбою.

Встановлені в ході судового розгляду справи обставини підтверджуються показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_8 , показами даними в ході досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні свідків ОСОБА_60 , ОСОБА_9 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 .

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що його незаконно, поза його волею, протягом з 24 серпня 2006 року по 26 серпня 2006 року працівниками Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області обмежено в свободі переміщення, тобто позбавлено волі та показав, що в ніч з 23 серпня 2006 року на 24 серпня 2006 р. мав місце факт пограбування магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ", під час якого йому, як охоронцеві магазину були заподіяні тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він автомобілем швидкої медичної допомоги з місця події був доставлений в Обласну клінічну лікарню м. Ужгород, де йому була надана невідкладна медична допомога.

Зранку 24.08.2006 року до лікарні службовим автомобілем приїхали двоє працівників міліції і пояснили, що йому необхідно поїхати до райвідділу для того, щоб дати пояснення з приводу пограбування магазину „Домовий". В Ужгородському РВ УМВС його завели до кабінету і стали допитувати та тримали протягом трьох днів. Допитував його постійно ОСОБА_5 , який знущався над ним та був взагалі самим агресивним серед його колег. Вони з`ясовували у нього, за яких обставин було скоєно грабіж магазину „Домовий". Кожний з них задавав йому питання, уточнював обставини. Під час цієї розмови документально його пояснення не фіксувались. ОСОБА_63 під час цієї розмови спілкувався з ним у грубій формі, вживаючи нецензурну лексику, погрожуючи тим, що він може вдарити. При цьому, він вимагав від нього, щоб він говорив «правду». Час від часу до кабінету під час того, як працівники міліції опитували його заходив, як зрозумів начальник районного відділу внутрішніх справ - Лендєл. Додому його не відпустили і він спав в коридорі на стільцях, а однієї ночі його закрили в кабінеті. У райвідділі його не били, їжу не давали, тільки передавали те, що привозила його мама.

24 серпня 2006 року він говорив працівникам міліції про те, що він дуже зморений, погано себе почуває, просився піти додому. Однак, на його зауваження працівники міліції не реагували. зокрема, ОСОБА_9 говорив йому, що він буде знаходитись у райвідділі до того часу, поки «усе не вияснять». Свої прохання він висловлював ОСОБА_9 , оскільки з ним можна було нормально спілкуватись, іншим казати щось подібне було безрезультатно.

Так, ближче до ночі у кабінеті ОСОБА_28 він у процесі опитування його, наказав стати біля стіни, при цьому пригрозив, що він буде стояти до тих пір, «поки не скаже «правду». Після того, як він простояв біля 10 хв., ОСОБА_9 та ще один співробітник районного відділу внутрішніх справ звернулись до ОСОБА_28 із тим, щоб він дозволив сісти, зважаючи на його стан. ОСОБА_27 на це заперечував, однак хлопці настоювали на своєму - і він погодився.

25 серпня 2006 року, приблизно з 13.00 по 14.00 год. ОСОБА_27 завів його до кабінету ОСОБА_64 , в якому знаходилася не знайома йому дівчина, віком 25-30 років. Тоді ОСОБА_27 сказав, що ця дівчина була свідком того, як уночі з 23 на 24 серпня 2006 року він разом із двома чоловіками розпивав спиртне у кафе „Слов`яночка", де вона працює барменом. Дівчина також, у грубій формі почала говорити йому, що це він був уночі в барі, і щоб нічого не приховував, а розказав, що випивав у барі з тими особами, які пограбували магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Ночував у коридорі.

26 серпня 2006 р., приблизно о 13.00-14.00 год. ОСОБА_27 завів його у кабінет ОСОБА_65 , де останній, з`ясовував у черговий раз, чи готовий давати «правдиві» показання, та отримавши його відповідь, про те, що усе по суті справи пояснив, надав йому аркуш паперу, на якому був надрукований текс, зміст якого зводився до того, що визнаю себе винним у тому, що з моєю участю було вчинено грабіж магазину „Домовий". З кабінету ОСОБА_8 його перевели знову до кабінету ОСОБА_9 . Після обіду, приблизно о 16.00 год., ОСОБА_27 привів його до чергової частини Ужгородського РВ УМВС та сказав черговому, щоб той помістив його до камери тимчасового тримання, в якій він знаходився, приблизно 2 - 2, 5 год. Біля 19.30 - 20.30 год. він попросився у чергового до туалету. Повернувшись, сів на стільці, які стоять у коридорі через те, що йому було дуже погано, і попросив чергового викликати лікарів швидкої медичної допомоги, що черговий і зробив. Через 15-20 хв. приїхали лікарі і оглянувши його лікар повідомила, що необхідно госпіталізувати.

Свідок ОСОБА_66 в судовому засіданні підтвердила, що її сина ОСОБА_4 незаконно, поза його волею, протягом з 24 серпня 2006 року по 26 серпня 2006 року працівниками Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області обмежено в свободі переміщення, тобто позбавлено волі та показала, що 24 серпня 2006 року, приблизно о 07.00 год. на домашній телефон їй зателефонував син та повідомив, що уночі на магазин „Домовий" було здійснено напад, під час якого його побили, і попросив, щоб вона з батьком приїхала до нього. Він телефонував з обласної клінічної лікарні м. Ужгород з травматологічного відділення. Коли вони приїхали до сина, то з`ясували у лікаря, що у їх сина на обличчі, над бровою була розсічена рана, яку лікар забинтував.

Майже відразу після них до її сина приїхали двоє чоловік. Це були хтось з його керівництва. Потім, приблизно об 11.00 год., коли вона разом із сином знаходились у травматології, до них підійшов лікар та повідомив, що телефонували з Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області та попросили, щоб її син зачекав у лікарні на працівників міліції. Через 1 год. -1,5 год. до лікарні приїхали двоє працівників міліції. Підійшовши до неї, один з працівників міліції пояснив, що їм необхідно поїхати до райвідділу, звідки потім їх доставлять додому. Вона разом із сином сіли у автомобіль, яким їх привезли у с. Оноківці Ужгородського району. Зайшовши до приміщення райвідділу міліції, вона присіла у коридорі, а сина працівник міліції, якого вона описала, повів у коридор зліва від входу у приміщення на першому поверсі. Увесь час поки вона чекала на сина, знаходилась у приміщенні райвідділу міліції. Коли спитала працівників міліції, коли вже нарешті відпустять його, мене заспокоювали та говорили, що як тільки опитають, то він буде вільний.

24 серпня 2006 року вона пробула у райвідділі приблизно до 16.00 год. Протягом цього дня виходила лише у внутрішній двір Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області. Син її того дня за межі адміністративного будинку не виходив.

25 серпня 2006 року о 08.00 год. знову прийшла до райвідділу. Принесла синові одяг та їжу, які від неї забрав працівник міліції, скоріше за все це був черговий, та поніс у коридор зліва від входу. Не може згадати точно якого дня, але був випадок, коли її сина працівники міліції вели на другий поверх, він підійшов до неї та повідомив, що вони на нього психологічно тиснуть, примушують зізнатись у тому, що він причетний до пограбування магазина „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ". В райвідділі 25 серпня 2006 року вона також знаходилась до 17.00 год. Коли вона підходила до начальника Ужгородського РВ УМВС, щоб з`ясувати, скільки її сина будуть ще тримати у райвідділі, він їй відповів, що у нього „треба з`ясувати ще деякі н`юанси", а ви можете їхати додому.

26 серпня 2006 року вона у черговий раз зранку прийшла до райвідділу міліції та принесла синові їсти. Віддати їжу йому особисто не змогла - працівники міліції забрали у неї пакет та віднесли йому у кабінет, що розташований у коридорі зліва від входу. В цей день син також підіймався у кабінет на другому поверсі. При цьому, вона бачила, що стан його здоров`я у порівнянні з тим, який він був 24.08.2006, набагато погіршився.

Протягом дня вона постійно підходила до начальника та питала, коли відпустять її сина, при цьому звертала увагу на те, що стан його здоров`я стає все гірше і гірше, йому потрібна медична допомога. На усі її питання, він не реагував, хоча у кожній розмові обіцяв відпустити її сина. 26 серпня 2007 року з райвідділу ОСОБА_53 пішла приблизно о 17.00 год.

Приблизно о 21.00 год. 26.08.2006 їй зателефонували з ОКЛ м. Ужгород та повідомили, що її сина з с. Оноківці доставили до них. І вона разом з чоловік та родичами поїхали до лікарні. Спочатку вони приїхали в ОКЛ, а потім - в УЦМКЛ. Сина з ОКЛ в УМЦКЛ доставили машиною швидкої медичної допомоги.

Свідок ОСОБА_67 в судовому засіданні показав наступне, що з 09.00 год. 25 серпня 2006 року по 09.00 год. 26 серпня 2006 року він знаходився на чергуванні оперативним черговим. Помічником чергового разом із-ним був ОСОБА_68 .

На роботі 25 серпня 2006 року він дізнався від попереднього чергового, про те, що вранці 24 серпня 2006 року пограбували магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_3 " і на теперішній час працівники ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області вживають заходів, спрямованих на розкриття цього злочину та встановлення причетних до пограбування осіб. При цьому, черговий повідомив йому, що протягом усього дня будуть доставляти людей для з`ясування обставин пограбування, але про те, що у приміщенні райвідділу знаходиться охоронець магазину „Домовий" ОСОБА_55 йому нічого не повідомляв.

Приблизно о 12.00-13.00 год. коли він проходив коридором, у одному з кабінетів, якому саме - не пригадує сидів чоловік з перев`язаною головою. Як потім дізнався, це був ОСОБА_4 . Хто з працівників Ужгородського РВ УМВС України знаходився у кабінеті разом із ОСОБА_4 у цей час, він не пригадує.

Останнього разу він бачив ОСОБА_4 біля 16.00 год., коли він разом з одним або двома працівниками ВКР Ужгородського РВ УМВС виходив з приміщення райвідділу.

Чи повернулись вони після цього до райвідділу, та чи перебував ОСОБА_4 протягом ночі з 25 серпня на 26 серпня 2006 року в приміщенні Ужгородського РВ УМВС України, йому не відомо, а його більше не бачив.

Підтверджує, що 25 серпня 2006 року протягом його чергування до нього у чергову частину ОСОБА_4 не доставлявся, і у камері тимчасового тримання не утримувався. Відповідно, йому не надавались жодні матеріали про вчинення вказаним громадянином адміністративного правопорушення. Відомості про затримання ОСОБА_4 у Книгу доставлених Ужгородського РВ УМВС були внесені після його чергування, оскільки перед тим, як прийняти зміну від попереднього чергового та здати зміну, записів щодо нього у Книзі не було. Наступного ранку 26 серпня 2006 року у приміщенні райвідділу він ОСОБА_4 також не бачив.

Свідок ОСОБА_69 в судовому засіданні показав наступне, що з 23 на 24 серпня 2006 року ніс службу підмінним чергового Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області згідно розпорядження начальника Ужгородського РВ УМВС. Приблизно з 06.30 - 08.00 год. з Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що на магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_3 " уночі скоєно напад, під час якого було нанесено тілесні ушкодження охоронцю. Після отримання цієї інформації, він повідомив про неї в.о начальника Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_8 та почав збирати оперативну групу. Через декілька хвилин йому факсом відправили рапорт з Ужгородського МВ УМВС, який він зареєстрував у Журналі реєстрації заяв та повідомлень про злочини. На той час оперативна група вже була на вулиці поблизу службового автомобіля. Тоді ОСОБА_70 зателефонував в.о начальника Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_8 та запитав про ситуацію на місці події. ОСОБА_8 повідомив, що там працює оперативна група з міськвідділу, і потреби направляти наших працівників немає, на цьому його чергування було фактично завершено. Зміну від нього 24 серпня 2006 року прийняв ОСОБА_71 .

У наступну зміну він вийшов 26 серпня 2006 року і прийнявши зміну, приблизно о 11.00 год. у приміщенні коридору перед черговою частиною Ужгородського РВ УМВС побачив ОСОБА_53 , яку знає на вигляд, оскільки вони проживають у одному мікрорайоні - „Дравці".

Привітавшись з нею, запитав, у зв`язку з чим вона знаходиться у райвідділі, на що ОСОБА_53 пояснила, що прийшла до свого сина, який знаходиться у приміщенні райвідділу. Окрім цього вона зазначила, що її син вночі під час нападу отримав тілесні ушкодження, а тепер його утримують працівники міліції.

Протягом усього дня, приблизно до 18.00 год., ОСОБА_53 знаходилась у приміщенні Ужгородського РВ УМВС. Час від часу вона спілкувалась з начальником ВКР Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_5 та в.о начальника Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_8 , про що саме, йому не відомо.

Однак, зазначив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 протягом дня 26 серпня у приміщенні Ужгородського РВ УМВС також постійно спілкувались, радились між собою. Після 13.00 год. до чергової частини підійшов ОСОБА_8 та повідомив йому, що у службовому кабінеті карного розшуку знаходиться чоловік, з яким „працюють" працівники вказаного відділення, та якого необхідно буде помістити до камери тимчасового тримання, на що він відповів, що тільки при наявності усіх передбачених законом документів, його буде поміщено до КТТ. Також приблизно в обідній час йому довелось спілкуватись із ОСОБА_72 . Під час розмови вона повідомила, що ОСОБА_8 пообіцяв їй, що після з`ясування обставин нападу на магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_3 " її сина відпустять додому.

Де саме, тобто у якому кабінеті, перебував громадянин ОСОБА_4 , хто з ним спілкувався протягом 26 серпня, йому не відомо, через те, що безпосереднє виконання ним службових обов`язків, пов`язане із постійним перебування у приміщенні чергової частини.

26 серпня 2006 року він особисто не бачив, щоб ОСОБА_4 виходив за межі адміністративного будинку Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, або пересувався по приміщенню райвідділу. Біля 18.00 год. до чергової частини начальник ВКР Ужгородського РВ УМВС України ОСОБА_5 привів ОСОБА_4 та пред`явив адміністративну справу про вчинення ним адміністративного правопорушення, якого саме - не пригадує, рапорт ОСОБА_5 або ОСОБА_73 (кого саме, точно вказати не може) на дозвіл про утримання в КТТ Ужгородського РВ УМВС з резолюцією про погодження такого утримання в.о начальника Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_8 . Разом з ОСОБА_5 до чергової частини прийшов також ОСОБА_8 .

Оглянувши ОСОБА_4 , виявив, що у нього на обличчі в області очей були наявні тілесні ушкодження, у зв`язку з чим звернувся до ОСОБА_8 з тим, що перед тим, як помістити вказаного громадянина до КТТ, необхідно провести його медичний огляд. Стан його здоров`я у викликав занепокоєння, ОСОБА_4 через набряки навколо очей практично нічого не бачив.

Також ним було вказано ОСОБА_8 на те, що протокол про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , та матеріали, які містились у адміністративній справі, були датовані 24 серпня 2006 року, а не 26 серпня 2006 року. Не дивлячись на його обгрунтовані зауваження, ОСОБА_8 нічого не пояснюючи, наказав помістити ОСОБА_4 до КТТ.

У зв`язку з цим ОСОБА_74 особисто на підставі матеріалів адміністративної справи, рапорту на дозвіл про утримання в КТТ Ужгородського РВ УМВС було складено протокол про адміністративне затримання ОСОБА_4 № 02629. Окрім цього, здійснено запис у Книзі доставлених в Ужгородський РВ УМВС. При цьому, послідовність записів у книзі доставлених була порушена, оскільки ОСОБА_4 фактично був доставлений у чергову частину з адмінматеріалами 26 серпня 2006 року, а усі документи були складені від 24 серпня 2006 року, однак, незважаючи на це ОСОБА_8 наказав внести запис у Книгу доставлених про затримання ОСОБА_4 таким чином, щоб він відповідав матеріалам адміністративної справи.

При безпосередньому поміщенні ОСОБА_4 до КТТ, на його прохання викликав швидку медичну допомогу, оскільки потерпілий скаржився на стан свого здоров`я. ОСОБА_4 знаходився у КТТ приблизно півгодини, поки до райвідділу прибула карета швидкої допомоги..

У цей час, коли він знаходився у черговій частині, до нього зайшов ОСОБА_8 разом із ОСОБА_53 та сказав, що вони йдуть до ОСОБА_4 . Після цього вони пройшли до камер тимчасового тримання, де знаходились біля 5 хвилин. Про що вони спілкувались не відомо. Повернувшись, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_53 пішов з приміщення Ужгородського РВ УМВС.

Через декілька хвилин після того, як вказані особи пішли, до райвідділу приїхали лікарі швидкої медичної допомоги, які оглянувши ОСОБА_4 , повідомили, що він не може утримуватися в умовах КТТ, і його необхідно госпіталізувати. Окрім цього, лікарі зазначили, що якщо ще через два дні ОСОБА_4 не була би надана кваліфікована медична допомога, він міг би втратити зір. У супровід з швидкою медичною допомогою згідно вказівки в.о начальника Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_8 було направлено ОСОБА_73 та ще одного працівника, о саме, не пам`ятає.

Тобто своїми показами свідок підтвердив незаконне утримання потерпілого ОСОБА_4 в приміщенні Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, незаконне поміщення останнього в камеру тимчасового утримання службовими особами Ужгородського РВ УМВС Ураїни ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які вийшли за межі наданих їм прав та повноважень.

Свідок ОСОБА_75 в судовому засіданні показав, що 24 серпня 2006 року о 08.30 год. приїхав на роботу до Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, оскільки заступав того дня у зміну помічником начальника ЧЧ - оперативним черговим ЧЧ Ужгородського РВ УМВС. Змінював помічника начальника ЧЧ капітана міліції ОСОБА_76 , який на той час саме реєстрував факт пограбування магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ".

О 09.00 год. він приступив до виконання своїх службових обов`язків. Перезмінку у приміщенні чергової частини провів в.о начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області майор міліції, на той час, ОСОБА_8 . Приблизно о 12.00 год. до чергової частини поступило повідомлення лікаря Ужгородського центральної клінічної лікарні, про те, що до них по медичну допомогу звернувся громадянин ОСОБА_4 , охоронець магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ". З лікарем спілкувався помічник чергового ОСОБА_77 . Після цього, він особисто по телефону повідомив в.о начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 про вказаний факт.

Одразу після його дзвінка ОСОБА_8 спустився униз у чергову частину та дав вказівку оперативно-уповноваженому ВКР Ужгородського РВ УМВС України молодшому лейтенанту міліції ОСОБА_9 доставити ОСОБА_4 у райвідділ. Вказане доручення він давав у приміщенні коридору поряд з черговою частиною.

У зв`язку з отриманою вказівкою ОСОБА_9 залишив приміщення райвідділу та службовим автомобілем (ВАЗ-2105, білого кольору) поїхав у лікарню. Чи був разом з ним начальник ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 , він не може згадати. Однак, приблизно через півгодини він зайшов до райвідділу разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та його матір`ю.

Коли ОСОБА_4 у супроводі вказаних працівників міліції зайшов до Ужгородського РВ УМВС України, він особисто з`ясував у нього його анкетні дані, після чого або він, або помічник чергового ОСОБА_78 у журналі відвідувачів Ужгородського РВ УМВС України зробив запис, про те, що до райвідділу зайшла громадянка ОСОБА_72 .. Відносно ОСОБА_4 такий запис здійснений не був, оскільки він був доставлений в Ужгородський РВ УМВС України, як потерпілий для з`ясування обставин справи.

На той час, коли громадянина ОСОБА_4 доставили до райвідділу в нього на обличчі над оком був синець та навколо голови зав`язаний бинт. Після того, як я з`ясував у ОСОБА_4 його анкетні дані, він з чергової частини по телефону повідомив ОСОБА_8 , про те, що до райвідділу доставили ОСОБА_4 . Це було приблизно о 12.40 - 13.00 год. 24.08.2006 року. Після його дзвінка у коридор райвідділу на першому поверсі спустився ОСОБА_8 , який разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 пішов у кабінет начальника розшуку, який розташований на першому поверсі. Перед цим ОСОБА_8 пояснив ОСОБА_4 , що мета його перебування у райвідділі допомогти скласти фоторобот, оскільки він безпосередньо спілкувався із грабіжниками та міг дати корисну інформацію для їх встановлення, а також дати пояснення щодо факту грабежу у магазині „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Мати ОСОБА_4 залишилась сидіти у коридорі.

Приблизно через одну годину, коли він зайшов до кабінету розшуку, то побачив, що там були присутні ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 . Чи оформляли вони які-небудь документи він сказати не може, оскільки не звернув на це увагу. У той час ОСОБА_8 цікавився у ОСОБА_4 , як довго він працює в охороні магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ", хто його колеги. На його запитання ОСОБА_4 давав відповіді. Поводив він себе спокійно, спілкувався з працівниками нормально. З`ясувавши свої питання у в.о начальника Ужгородського РВ УМВС України, він пішов у чергову частину. ОСОБА_53 на той час була у коридорі. Час від часу вона виходила на вулицю, то у туалет, то в центр с. Оноківці, де придбала для свого сина поїсти.

Приблизно о 13.00 - 14.00 год. в Ужгородський РВ УМВС України в Закарпатській області прийшов працівник міського відділу міліції, хто саме, йому не відомо. Він запитавши, де знаходиться кабінет ОСОБА_5 , пройшов до нього. У зв`язку з чим він приходив, йому не відомо, однак, може повідомити, що при собі він мав якісь документи у файлі. Перед цим між їхніми працівниками, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_8 була розмова, про те, що необхідно відвезти ОСОБА_4 в Ужгородський МВ УМВС України для складання фоторобота.

Приблизно о 15.30 год. ОСОБА_4 у супроводі ОСОБА_5 , ОСОБА_9 вийшов з приміщення Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області. У коридорі, коли ОСОБА_4 виходив з приміщенні, він повідомив матері, що його везуть в Ужгородський МВ УМВС України в Закарпатській області, після чого вона також залишила приміщення райвідділу.

Повернулись усі троє приблизно о 20.00 год. ОСОБА_5 зайшов у чергову частину, щоб переговорити по службовому телефону. Тоді він у телефонному режимі повідомив ОСОБА_8 , що з ОСОБА_4 вони з`їздили у місцевий відділ міліції безрезультатно. Щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , вони знаходились у кабінеті останнього. Поговоривши по телефону ОСОБА_5 поїхав з райвідділу власним транспортом (автомобіль марки „Ауді", чорного кольору), куди саме, не відомо.

Через 1 год. - 1,5 год. ОСОБА_5 повернувся до райвідділу. У коридор до нього вийшов ОСОБА_9 , якому ОСОБА_5 повідомив, що у нього є інформація, про те, що до грабежу у магазині „ ІНФОРМАЦІЯ_3 " причетний сам ОСОБА_4 . При цьому, він сказав ОСОБА_9 , щоб той „поробив над цією інформацією".

Після цього ОСОБА_9 знову повернувся до свого кабінету, а ОСОБА_5 пішов з райвідділу. Чергування ОСОБА_79 закінчилось о 09.00 год. 25.08.2006, змінив його ОСОБА_80 ..

Підтверджує, що протягом його чергування протокол про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП України, не складався. Відносно нього не були застосовані жодні примусові заходи. Усю ніч він провів у службовому кабінеті Ужгородського РВ УМВС разом із ОСОБА_9 . Після перезмінки, яку провів ОСОБА_8 , приблизно 09.20 год., коли він зайшов у кабінет до ОСОБА_9 , там усе ще був ОСОБА_4 . Зовнішній стан його погіршився, обличчя в області брові було опухле, поводив він себе спокійно.

Свідок ОСОБА_81 в судовому засіданні показав наступне, що 24 серпня 2006 року у зв`язку зі святом, відбувалось у м. Чоп, він знаходився там на площі Європейській, де повинен був забезпечувати охорону громадського порядку та безпеку дорожнього руху.

25 серпня 2006 року у нього був вихідний день.

26 серпня 2006 року відповідно до графіка ВДІМ Ужгородського РВ УМВС заступив відповідальним від служби ДІМ Ужгородського РВ УМВС. Оскільки повідомлень про скоєні злочини не було, він постійно знаходився у приміщенні райвідділу.

Приблизно об 11.00 год. до чергової частини зайшов начальник ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 та повідомив, що його викликає в.о начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 .. У кабінеті карного розшуку були присутні ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , оперативно-уповноважений ВКР Ужгородського РВ УМВС

ОСОБА_82 о начальника Ужгородського РВ УМВС України ОСОБА_8 наказав йому скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, відносно громадянина ОСОБА_4 .. Усний наказ в.о начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 він виконувати відмовився, посилаючись те, що відсутні матеріали, які б свідчили про вчинення ОСОБА_4 злісної непокори працівникам міліції.

Одночасно, ОСОБА_8 також наказав ОСОБА_61 написати рапорт про те, що ОСОБА_4 вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, на що ОСОБА_61 відповів, що оскільки він не був свідком таких подій, він відмовляється писати рапорт.

Під час цієї розмови з ОСОБА_8 дізнався, що ОСОБА_4 знаходиться у райвідділі вже третій день. Після того, як він відмовився складати протокол, ОСОБА_8 сказав, що він усі проблеми владнає, необхідні рапорти будуть, вийшов з кабінету та пішов у чергову частину.

Коли він виходив, то звернувся до ОСОБА_61 і ОСОБА_5 , що він чекає від них рапорти.

Через деякий час, приблизно о 13.30-14.00 год., коли він знаходився у черговій частині, його за допомогою внутрішнього зв`язка викликав ОСОБА_8 до свого кабінету.

Зайшовши в кабінет ОСОБА_8 у черговий раз наказав йому скласти протокол та повідомив, що є рапорти працівників ВКР Ужгородського РВ МВС про вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, на що він відповів, що у такому разі нехай вони протокол і складуть.

У розмові з ОСОБА_8 він також сказав йому, що судом у відповідності до цього протоколу ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності притягнутий не буде. Він запевнив його, що усі „проблемі питання" у суді він вирішить особисто. ОСОБА_8 запропонував йому або написати рапорт на звільнення з органів внутрішніх справ, або скласти протокол про вчинення ОСОБА_4 злісної непокори працівникам міліції.

З метою уникнення дисциплінарного стягнення він пішов до ОСОБА_4 , щоб скласти протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_4 знаходився у кабінеті, що розташований у коридорі зліва від центрального входу у райвідділ, останнім зліва. У вказаному кабінеті, окрім нього, був також ОСОБА_5 , який після його приходу на прохання вийшов. Перед цим він вручив два рапорти, згідно яких ОСОБА_4 штовхав працівників карного розшуку та намагався втекти. Рапорти були ідентичні. Один з рапортів написав ОСОБА_5 , інший - не пам`ятає хто. ОСОБА_4 сидів на стільці перед столом, який розміщений справа від входу першим. Щодо зовнішнього стану ОСОБА_4 , то у нього на обличчі та на руках були чисельні синці. Обличчя було опухле. Поводив він себе спокійно, був пригнічений, а також стомлений.

З`ясувавши анкетні дані ОСОБА_4 запитав його, чи дійсно він вчинив злісну непокору працівникам ВКР Ужгородського РВ УМВС, а саме штовхався, намагався втекти. Відповідь його була - так. Тоді він знову його перепитав, чи впевнений він у цьому, на що він дав ствердну відповідь. Він склав протокол відносно ОСОБА_4 , оскільки його відмова могла бути розцінена як невиконання наказу, при наявності всіх підстав для складання протоколу.

Таким чином, він заповнив протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ст.. 185 КУпАП, де на звороті протоколу у графі «пояснення», громадянин ОСОБА_4 власноручно написав, що „з протоколом згідний" та поставив свій підпис.

Приблизно через 30 хв. йому передзвонив черговий Ужгородського РВ УМВС та повідомив, що громадянину ОСОБА_4 стало погано, і він викликав швидку медичну допомогу, і він має супроводити його до лікарні.

Оглянувши ОСОБА_4 , лікарі сказали, що його потрібно везти у лікарню, після чого разом з лікарем допомогли йому сісти у машину і поїхали у Обласну клінічну лікарню м. Ужгород.

Від своїх колег, кого саме - не пригадує, чув, що ОСОБА_4 нетривалий період часу знаходився у камері попереднього утримання. Коли до приміщення Ужгородського РВ УМВС раїни приїхали лікарі швидкої медичної допомоги, ОСОБА_8 там вже не було.

ОСОБА_4 доставили у приймальне відділення нейрохірургічного відділення ОКЛ м. город. За наслідками огляду лікар повідомив, що ОСОБА_4 потрібно видалити гематому, яка утворилась під оком. При цьому зазначив, що стаціонарного лікування він не потребує, може лікуватись в домашніх умовах. Тоді він сказав лікарю про те, що відносно вказаного громадянина застосоване адміністративне затримання і він, відповідно, може утримуватись або у лікарні, або у камері попереднього утримання. На що лікар зазначив, що оскільки в ОКЛ вільних місць немає, він направляє ОСОБА_4 в Ужгородську міську клінічну лікарню. Після цього, ОСОБА_4 машиною швидкою медичної допомоги був доставлений в УМЦКЛ.

З ОКЛ м. Ужгород ОСОБА_57 також направився в УМЦКЛ, де з`ясував, у якому відділенні у якій палаті знаходиться ОСОБА_4 , після чого доповів про це в.о. начальнику Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 , який у розмові сказав, що його «треба буде охороняти".

Свідок ОСОБА_83 в судовому засіданні показала наступне, що вона у складі бригади виїжджала за викликом Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області за їхньою адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55. Зайшовши до коридору районного відділу внутрішніх справ, до них відразу привели чоловіка, у якого обличчя було повністю опухше, особливо у районі очних яблук та повік, з видимими ознаками кон`юктивіту. Рухи у цього чоловіка були трохи дискординовані через майже повне обмеження зору. У коридорі у цей час поряд з ними були також присутні двоє або троє працівників міліції, скоріше за все, чергові. Щодо свого стану цей чоловік нічого не пояснював. Працівники міліції, у свою чергу цікавились у нас його станом, а також про те, чи може він утримуватись у камері тимчасового тримання. Вона сказала, що дозволу їм на утримання особи у такому стані у КТТ без додаткового заключення спеціалістів вузької спеціалізація дати не може, а зважаючи на зовнішній вигляд того чоловіка, він на її думку, потребував консультації нейрохірурга та окуліста, за наслідками яких можна приймати рішення про доцільність його госпіталізації.

Після того, як вона повідомила про це працівникам, однин з них набрав по мобільному телефону когось, мабуть із свого керівництва, та попросив поговорити з ним. З ким саме розмовляла по мобільному телефону, не знає. У розмові з нею цей чоловік питав її про стан чоловіка, для якого булла викликана швидка медична допомога. На усі його розпитування вона категорично відповіла, що цього чоловіка ми веземо на консультації до спеціалістів - нейрохірурга та окуліста.

Завершивши розмову з цим чоловіком, вона передала трубку одному з працівників районного відділу внутрішніх справ, який продовжив розмовляти з ним.

По завершенню розмови зрозуміла, що було розпорядження чоловіка, з яким говорила по мобільному телефону, виділити одного супроводжуючого, який прослідував би з нами до обласної лікарні.

Після цього, допомогли потерпілому пройти до машини швидкої медичної допомоги і разом із працівником, який також сів у їхній автомобіль, направились до ОКЛ м. Ужгород.

У нейротравмопункті, куди привезли потерпілого, його впізнали працівники лікарні, які чергували того дня, коли цього чоловіка привозили до лікарні швидкою першого разу кілька днів тому. Тоді по записам у Журналі реєстрації з`ясували, що цей чоловік був у травмпункті, коли йому була надана перша медична допомога. Діагноз з яким був доставлений цей чоловік, зараз сказати не може.

Свідок ОСОБА_84 в судовому засіданні показав наступне, що 25 серпня 2006 року о 09.00 год. він заступив у зміну помічником чергового чергової частини Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області. Черговим того дня був ОСОБА_80 .

По приходу на роботу ознайомився із зведенням за минулу добу, з якого дізнався про те, що на магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ", 24 серпня 2006 року було скоєно напад, під час якого охоронець вказаного магазину отримав тілесні ушкодження.

25 серпня 2006 року у райвідділі у зв`язку з цією подією було дуже людно. Практично у повному складі у райвідділі був відділ карного розшуку Ужгородського РВ УМВС, та, окрім них, й працівники УКР УМВС України в Закарпатській області, які вживали заходів щодо розкриття вказаного злочину, встановлення причетних до його вчинення осіб.

Приблизно о 13.00 год., коли ОСОБА_59 знаходився у черговій частині, то у приміщенні коридору райвідділу побачив чоловіка з перебинтованою головою, який виходив з приміщення адміністративного будинку Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, поряд з яким були працівники міліції, однак чи були це наші працівники або працівники УКР УМВС України в Закарпатській області, сказати не може.

Як він пізніше дізнався від своїх колег, цей чоловік був охоронцем магазину „Домовий" ОСОБА_4 . Після того випадку він особисто ОСОБА_4 протягом усього часу свого чергування не бачив. Чи повернувся він до райвідділу, йому не відомо.

25 серпня 2006 року у приміщення Ужгородського РВ УМВС у різний час бачив працівників відділу карного розшуку ОСОБА_5 , ОСОБА_85 , ОСОБА_17 .. Також у райвідділі практично протягом усього дня був й в.о начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 , який декілька разів заходив у коридор, де розташовані кабінети карного розшуку.

Чи знаходилась у райвідділі мати ОСОБА_4 , пригадати він не може. До Журналу відвідувачів Ужгородського РВ УМВС 25 серпня 2006 р. запис про її відвідування райвідділу не вносив. Однак, це міг зробити черговий.

Зазначив, що 25 серпня 2006 року ОСОБА_4 до чергової частини Ужгородського РВ УМВС не доставлявся, у камері тимчасового тримання не утримувався. Відповідно, йому не надавались жодні матеріали, які б могли бути підставою для його затримання у встановленому законом порядку.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав наступне, що на посаді першого заступника начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області працював з вересня 2005 року по травень 2007 року. В його функціональні обов`язки входило: загальне керівництво кримінального блоку по розкриттю, виявленню, розслідуванню кримінальних справ, супровід їх, розкриття злочинів загально кримінальної спрямованості та направлення їх до суду.

24 серпня 2006 року він виконував обов`язки начальника Ужгородського РВ, але з якого та по який саме час зараз згадати не може.

24 серпня 2006 року було зроблено напад на магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ". На місце події виїжджала оперативно-слідчо група Ужгородського МВ, так, як вони отримали повідомлення і по території магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_3 " знаходиться в межах міста Ужгород. Першочергові матеріали були зібрані слідчо-оперативною групою Ужгородським МВ УМВС, так, як злочин був резонансний то основні функції по його розслідуванню лягли на управління карного розшуку УМВС, звідки були виділені два співробітника, а також співробітники Ужгородського МВ, тому, що матери по вирішенню знаходились в них.

За вказівкою керівництва УМВС України в З/о для розслідування вказаного злочину були залучені і співробітники Ужгородського РВ УМВС, а саме: начальник карного розшуку ОСОБА_39 а також працівники цього відділення, яких зараз згадати не може, їм було поставлено задача збору матеріалів по вказаній події.

24 серпня 2006 року ОСОБА_8 не може зараз згадати, чи розмовляв він з черговим частини ОСОБА_86 по даному факту, але пам`ятає те, що йому було повідомлено, що охоронець магазину „Домовий" гр. ОСОБА_4 звертався до Ужгородської клінічної лікарні з наданням медичної допомоги, де він був оглянутий і йому був поставлений діагноз і видана довідка, що стан його здоров`я задовільний, та після чого його було відпущено додому.

Однак, ОСОБА_4 він бачив в приміщенні адміністративного будинку Ужгородського РВ, але, коли саме зараз не може згадати. ОСОБА_4 було доставлено в задовільному стані, скарг від нього ніяких не поступало, але була одна подряпина в області перенісся, про те, хто саме доставляв його він зараз згадати не може.

Чому був оставлений гр. ОСОБА_4 до Ужгородського РВ УМВС він зараз не пам`ятає, оскільки детально обставини розкриття даного злочину займалося відділення карного розшуку на чолі з ОСОБА_5 , а він виконував обов`язки начальника райвідділу і у зв`язку з цим був завантажений великим об`ємом роботи.

ОСОБА_8 бачив ОСОБА_4 в райвідділі, але якого саме числа згадати не може, так, як пройшов тривалий час, може ще додати, що до нього приходила його мама ім"я згадати теж не може, яка приносила йому продукти харчування. Процесуальних дій з ОСОБА_4 не проводилось, так, як кримінальна справа була порушена на 6 або 7 день після направлення вказаних матеріалів з Ужгородського МВ УМВС.

З ОСОБА_4 були присутні працівники Ужгородського МВ, управління карного розшуку, а також співробітники карного розшуку Ужгородського РВ УМВС. Підстави поміщення ОСОБА_4 до КТТ Ужгородського РВ УМВС йому відомо тільки те, що відносно ОСОБА_4 було складено адміністративний протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП України, однак з якого по який час він утримувався не пам`ятає.

Чи оглядав черговий Ужгородського РВ гр. ОСОБА_4 йому не було відомо, так, як по функціональних обов`язках це відноситься саме в обов`язки чергового.

Свідок ОСОБА_87 на досудовому слідстві показав наступне, що 24 серпня 2006 року він з 09.00 год. заступив на чергування у складі слідчо-оперативної групи. Черговим разом з ним був ОСОБА_71 .

Того дня дізнався від слідчо-оперативної групи, яку вони змінили, про те, що вранці приблизно о 04.00 год. невідомими особами було скоєно напад на магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ", під час якого було нанесено тілесні ушкодження охоронцю.

Приблизно о 12.00-13.00 год. 24 серпня 2006 року, коли знаходився у приміщенні чергової частини бачив, як з приміщення Ужгородського РВ УМВС України виходив чоловік, з перебинтованою головою та видимими тілесними ушкодженнями на обличчі у супроводі наших працівників, серед яких був начальник ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 , та працівників УКР УМВС України в Закарпатській області.

Пізніше дізнався, про те, що це охоронець магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_3 " ОСОБА_4 . До цього він його не бачив, як ОСОБА_4 потрапив до райвідділу йому не відомо.

Також, йому не відомо де знаходився ОСОБА_4 , та чи був він ще у приміщенні Ужгородського РВ УМВС України, після того, як він його бачив.

Зазначає, що 24 серпня 2006 року до чергової частини Ужгородського РВ УМВС особи, які були затримані у адміністративному порядку, не доставлялись. Матеріали справи про адміністративне правопорушення черговому також не надавались, в тому числі відносно ОСОБА_4 , того дня у камеру тимчасового тримання ніхто не поміщався.

26 серпня 2006 року він знову заступив у зміну помічником чергового чергової частини Ужгородського РВ УМВС України. Протягом цього дня ним особисто ОСОБА_4 в приміщенні райвідділу не бачив. Чи знаходився він у райвідділі, також не відомо.

Здається, саме 26 серпня 2006 року, коли він знаходився у черговій частині, то бачив як жінка похилого віку спілкувалась з в.о. начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 .. Через деякий час вона прослідували за ним на другий поверх. До них приєднався також ОСОБА_5 .. Цю ж жінку він бачив протягом усього дня у коридорі Ужгородського РВ УМВС.

Щодо самого ОСОБА_4 , то зі слів колег, було відомо, що він 26 серпня 2006 року знаходився у відділі карного розшуку Ужгородського РВ УМВС України.

26 серпня 2006 року за його присутності у черговій частині Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, ОСОБА_4 не доставлявся, у камеру тимчасового тримання він не поміщався.

Тобто, оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_88 підтверджується, що потерпілий ОСОБА_4 24.07.2006 року та 26.07.2006 року дійсно незаконно утримувався в приміщенні Ужгородського РВ УМВС України.

Свідок ОСОБА_89 на досудовому слідстві показав наступне, що він працює заступником начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області.

26 серпня 2006 року був відповідальним від керівництва Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області. Про обставини затримання громадянина ОСОБА_4 йому нічого не відомо. Особисто він його у приміщенні райвідділу не бачив.

Про події, пов`язані з його затримання, він дізнався лише після проведення службового розслідування за цим фактом. Тоді з`ясувалось, що ОСОБА_4 був доставлений в Ужгородський РВ УМВС України працівниками карного розшуку Ужгородського РВ УМВС. Однак, протягом якого часу та у зв`язку з чим він був затриманий йому не відомо.

Протягом 26 серпня 2006 року ОСОБА_4 у камеру тимчасового тримання не поміщався. Черговий чергової частини Ужгородського РВ УМВС, помічник чергового або відповідальний від середньої ланки Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області у разі поміщення особи у камеру тимчасового тримання повинен відразу його повідомити.

26 серпня 2006 року про затримання ОСОБА_4 йому ніхто не повідомляв.

Зазначає, що на той час обов`язки начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області виконував ОСОБА_8 , який міг особисто дати вказівку про поміщення у КТТ ОСОБА_4 . При цьому, про затримання ОСОБА_4 та про обставини його перебування у райвідділі ОСОБА_8 нічого не повідомляв.

Будь-які документи про затримання ОСОБА_4 йому ніхто з працівників Ужгородського РВ УМВС України на підпис не надавав.

Тобто, оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_90 підтверджується незаконне утримання потерпілого ОСОБА_4 в приміщення райвідділу Ужгородському РВ УМВС України в Закарпатській області 26.07.2006 року.

Свідок ОСОБА_9 на досудовому слідстві показав наступне, що 24 серпня 2006 року він з 08.30 год. заступив у слідчо-оперативну групу від ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області.

Приблизно о 10.00 год. черговий Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_91 повідомив, що вранці цього ж дня пограбували магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Під час цього пограбування постраждав охоронець магазину.

До 11.30 год. він знаходився у себе в кабінеті, який розташований на першому поверсі адміністративного будинку Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області зліва від входу під номером 17 та займався своїми справами. Окрім нього у вказаному кабінеті знаходилось робоче місце його колег ОСОБА_85 , ОСОБА_92 , ОСОБА_17 та ОСОБА_93 ..

Біля 11.30 год. до його кабінету зайшов начальник ВКР Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_5 та в.о начальник Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_8 , який наказав поїхати до Обласної клінічної лікарні м. Ужгород у травмпункт, де знаходився на той час охоронець магазину „Домовий" ОСОБА_4 та доставити його разом із матір`ю до райвідділу.

При цьому, ОСОБА_8 пояснив, що в ОКЛ м. Ужгород ОСОБА_4 був доставлений машиною швидкої медичної допомоги з місця події - магазину „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ". У райвідділ його необхідно доставити для відібрання від нього пояснення щодо пограбування магазину ,, ОСОБА_94 ". Після цього, на службовому автомобілі, марки ВАЗ - 2107, білого кольору, направився до ОКЛ м. Ужгород. У приміщенні травмпункту виявив ОСОБА_4 , який був у формі охоронця фірми „Ефорт" та його матір. Представившись, пояснив ОСОБА_4 , що йому була дана вказівка в.о. начальника Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_8 доставити його для дачі пояснень до райвідділу, на що він погодився та разом із матір`ю поїхав до райвідділу.

На той час, коли зустрів ОСОБА_4 в ОКЛ м. Ужгород, у нього була перев`язана голова, на обличчі були видимі синці. Форма його була грязна. Поїхати до райвідділу він погодився добровільно. Будь-яких скарг на здоров`я не висловлював, лише говорив про те, що стомлений, оскільки не спав цілу ніч.

Біля 12.00 год. вони приїхали до райвідділу. Зайшовши в приміщення, ОСОБА_4 та його мати залишились у коридорі біля столу, а ОСОБА_9 пройшов до кабінету начальника ВКР Ужгородського РВ УМВС ОСОБА_5 . Там на той час, окрім нього, знаходився також ОСОБА_8 . Після чого, повідомив останньому, що ОСОБА_4 разом з його матір`ю знаходиться у райвідділі та ОСОБА_8 наказав йому завести ОСОБА_4 самого до кабінету ОСОБА_5 .

Провівши ОСОБА_4 до вказаного кабінету та після того як ОСОБА_5 попросив залишити його кабінет, оскільки, як він сказав, вони хочуть поговорити з ОСОБА_4 , пішов до себе.

Через 15-20 хв. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 завів до його кабінету ОСОБА_4 та наказав йому відібрати від нього в порядку ст.97 КПК України пояснення з приводу пограбування магазину „Домовий".

З ОСОБА_4 спілкувався біля 15-20 хв. За цей час він детально розповів про обставини, за яких було скоєно напад на магазин, де він працює охоронцем. Під час цієї розмови інших присутніх у кабінеті не було. Однак, слід зауважити, що час від часу до кабінету заходив ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Вони також задавали питання ОСОБА_4 з приводу пограбування. Останній поводив себе добре, відповідав на усі запитання. Він тільки скаржився, що у нього болить голова.

Після він покидав райвідділ і біля 18.00-19.00 год. повернувшись бачив ОСОБА_53 , яка усе ще знаходилась у коридорі райвідділу. ОСОБА_4 у цей час знаходився у його кабінеті разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Вони продовжували з`ясовувати у нього обставини, за яких пограбували магазин „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ". ОСОБА_4 на вигляд був вже змучений, стомлений. На питання його колег він відповідав спокійно, з ними не сперечався.

Через деякий час ОСОБА_5 та ОСОБА_8 пішли з кабінету, однак протягом ще 1 год. заходили час від часу до кабінету та знову спілкувались з ОСОБА_4 .

Перед тим, як піти з райвідділу в.о. начальника Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 , нічого не пояснюючи, наказав тримати ОСОБА_4 у себе в кабінеті та нікуди його не пускати до ранку.

Усю ніч ОСОБА_4 провів в кабінеті разом із ним. Це бачив черговий ОСОБА_95 , який побачивши ОСОБА_4 поцікавився, чому його з тілесними ушкодженнями тримають у райвідділі. Він пояснив, що йому наказав утримувати ОСОБА_4 ОСОБА_8 .

Протягом цього дня протокол про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 не оформлявся.

Тобто, оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_9 підтверджується незаконне утримання потерпілого ОСОБА_4 в приміщення райвідділу Ужгородському РВ УМВС України в Закарпатській області 24.07.2006 року.

Свідок ОСОБА_96 на досудовому слідстві показав наступне, що з 2002 року по січень 2007 року працював в Ужгородському РВ УМВС України в Закарпатській області, з жовтня 2002 року - на посаді оперативного уповноваженого ВКР Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області.

Про пограбування магазину „Домовий", що мало місце 24 серпня 2006 року, дізнався 25 серпня 2006 року зі сводки Ужгородського РВ УМВС.

Прийшовши того дня на роботу о 09.00 год. зайшов до свого кабінету, який розташований у відділі карного розшуку з правої сторони, а потім - до другого кабінету з лівої сторони, де на той час ОСОБА_9 , його колега, відбирав пояснення від чоловіка, віком біля 35 років, у якого на голові була бинтова пов`язка та великі набряки навколо очей. Запитавши ОСОБА_9 , хто цей чоловік, на що він відповів, що це - охоронець магазину „Домовий". Більше ОСОБА_9 нічого не пояснив. При цьому, він особисто бачив, що ОСОБА_9 записував пояснення ОСОБА_4 Ким, коли саме та у зв`язку з чим до райвідділу був доставлений ОСОБА_4 йому не відомо.

Крім цього, обставини кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 365 ч.2 КК України підтверджується наступними письмовими матеріалами справи, зокрема:

заявою ОСОБА_53 прокурору Закарпатської області від 14.09.2006 року на неправомірні дії працівників Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області при відібранні пояснень від її сини ОСОБА_4 за фактом нападу на нього при виконанні службових обов`язків по охороні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з якої вбачається, що її сина потерпілого ОСОБА_4 протягом 24.08.2006 року по 26.08.2006 року утримували в приміщенні Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області та допитували за вказаним фактом (а.с. 75-77 т.11);

повідомленням Ужгородського міськрайонного суду від 25.10.2006 року на запит Ужгородської міжрайонної прокуратури Закарпатської області, яким підтверджується, що адміністративна справа про вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_4 за ст.. 185 КпАП України на розгляд не надходила (а.с. 97 т.11);

витяг з наказу УМВС України в Закарпатській області від 19.01.2006 року, яким підтверджується, що підсудний ОСОБА_5 у період з 24.08.2006 року по 26.08.2006 року обіймав посаду начальника відділення карного розшуку Ужгородського районного відділу УМВС України в Закарпатській області (а.с.111 т.11);

повідомленням Ужгородської ЦМКЛ від 18.07.2007 року, яким підтверджується , що потерпілий ОСОБА_4 26.08.2006 року доставлявся в Ужгородську ЦМКЛ у відділення ЩЛХ з діагнозом «інфікована рана чола», виписаний 04.09.2006 року (а.с. 45 т.12);

протоколом огляду книги обліку доставлених в чергову частину Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області, журналу обліку вихідних та внутрішнього обороту несекретних документів від 17.07.2007 року, якими підтверджується внесення підсудним ОСОБА_5 відомостей щодо доставленого в чергову частину потерпілого ОСОБА_4 з порушенням порядковості номерів, що вказує, що вказані відомості були внесені не 24.08.2006 року, тобто в день доставлення в чергову частину потерпілого ОСОБА_4 , а оглядом журналу обліку вихідних та внутрішнього обороту несекретних документів встановлено, що матеріали адміністративної справи про вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_4 за ст.. 185 КпАП України на розгляд Ужгородського міськрайонного суду не направлялися (а.с. 59-70 т.12);

протоколом відтворення обстановки та обставин події від 21.07.2007 року з потерпілим ОСОБА_4 , яким підтверджується, що під час його допиту та утримання в приміщенні Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області 24.08.2006 року по 26.08.2006 року підсудний ОСОБА_5 принижував його, використовував нецензурну лексику, знущався та вимагав від нього зізнатися, що він причетний до злочину (а.с. 96-119 т.12);

Тобто, за обставинами встановленими в ході судового слідства вчиненого діяння обвинуваченими по епізоду щодо епізоду незаконного утримання потерпілого ОСОБА_4 в приміщенні райвідділу Ужгородському РВ УМВС України в Закарпатській області в період з 24.07.2006 року по 26.07.2006 року кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі людини слід виключити.

Відповідно до ст. 275 КПК України 1960 р. розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення. В разі необхідності доповнити чи змінити пред`явлене обвинувачення або порушити кримінальну справу по новому обвинуваченню чи щодо нових осіб суд додержується правил, установлених в статтях 276, 277, 278 КПК України 1960 р.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а неправильним - досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень було неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», повернення справи на додаткове розслідування у зв`язку з наявністю підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею КК, якою передбачено відповідальність за більш тяжкий злочин, чи для пред`явлення йому обвинувачення, яке до цього не було пред`явлене, допускається тільки за клопотанням прокурора або потерпілого чи його представника. Клопотання прокурора про повернення справи на додаткове розслідування із зазначених підстав може бути задоволене лише тоді, коли він відповідно до ст. 277 КПК України 1960 року не вправі змінити обвинувачення в суді.

Крім того, відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» повернення справи на додаткове розслідування через наявність підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею Кримінального кодексу України ( 2341-14 ) (далі - КК), якою передбачено відповідальність за більш тяжкий злочин, чи для пред`явлення йому обвинувачення, яке до цього не було пред`явлене, справа може бути повернена на додаткове розслідування лише за наявності відповідного клопотання одного із названих у ч. 2 ст. 246 КПК ( 1003-05 ) учасників процесу.

Враховуючи клопотання одного із названих у ч. 2 ст. 246 КПК ( 1003-05 ) учасників процесу про повернення справи на додаткове розслідування у звязку з наявністю підстав для кваліфікації дій обвинувачених за ст. КК, якою передбачено відповідальність за більш тяжкий злочин та за умови, що прокурор не вправі змінити обвинувачення в суді, а також думку потерпілого, що підстави для цього є та з метою недопущення порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд вважає що справу слід повернути на додаткове розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 273, 275, 277, 281 КПК України (1960 р) суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Направити справу за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст 357, ч.2 ст. 365, ч. 1 ст. 146 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України прокурору Ужгородської міжрайонної прокуратури Закарпатської області для організації проведення додаткового розслідування.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1