Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-153/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2010 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді - Мельника 1.1,

секретаря - Матейко О.С.

прокурора - Гриціва А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Галичі справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, 23 липня 1984 року

народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Новий Мартинів, вул. Першотравнева, 5 Галицького району Івано-Франківської області, українки, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, проживає у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2, непрацюючої, / несудимої, громадянки України,

за ст. 166 КК України.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, проживає у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_1, має на утриманні одну неповнолітню дитину, невійськовозобовязаного, несудимого, громадянина України, за ст. 166 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1, проживаючи у фактичних шлюбних відносинах та будучи батьками малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 вчинили злісне невиконання встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки при слідуючих обставинах:

Проживаючи спільно в с. Новий Мартинів Галицького району без реєстрації шлюбу, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 08 листопада 2009 року стали батьками дитини, яку назвали ОСОБА_3. В порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої громадяни, які народжують дітей, набувають як права, так і обовязки та відповідальність за виховання і розвиток дитини, постійно зловживають спиртними напоями та злісно не виконують обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді загрози життю та здоровю дитини.

Так, протягом 2009 - 2010 років малолітній ОСОБА_3, який народився повноцінною та здоровою дитиною, постійно залишався без нагляду, батьківської опіки та харчування, і як наслідок, дитина відстає у розвитку, постійно недоїдає. В результаті такого відношення до нього з боку батьків, малолітній ОСОБА_3 09 липня 2010 року був госпіталізований до Бурштинської міської лікарні.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи за № 143 від 25.08.2010 року (а.с. 104 - 106) під час перебування малолітнього ОСОБА_3 в Бурштинській міській лікарні в період з 03.06.2010 року по 11.062010 року та з 09.07.2010 року по 17.07.2010 року встановлені захворювання: набута гіпотрофія 1-го ступеня змішаного характеру (аліментарно-інфекційного), рецедивний перебіг, анемія дефіцитна 1-го ступеня, складного ґенезу, функціональні порушення шлунково-кишкового тракту на аліментарному (харчовому грунті. Дані захворювання у дитини є набутими і носять хронічний рецидивний характер, перебувають у прямому причинному звязку із ухиленням батьків від виконання своїх обовязків по догляду за дитиною (нераціональне, нережимне харчування, невиконання гігієнічних норм - нерегулярне купання, не перебування на свіжому повітрі, невиконання порад лікарів, фельдшера).

Саме злісне невиконання підсудними ОСОБА_2 та ОСОБА_1 встановлених обовязків по догляду за малолітнім сином ОСОБА_4, призвело до настання вищезазначених тяжких наслідків для життя та здоровя останнього.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою винність в предявленому їй обвинуваченні визнала повністю і пояснила, що вона близько двох років проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з ОСОБА_2 з яким перебуває у фактичних шлюбних стосунках. 08 листопада 2009 року в них народилася спільна дитина - син ОСОБА_4. Дитина не зареєстрована, свідоцтва про народження не має. 08 липня 2010 року вони разом з ОСОБА_2 пішли до сусідки ОСОБА_5 на день народження. Дитину вдома залишили саму. На дні народження вживали спиртні напої і додому прийшли близько 21 год., обоє були в нетверезому стані. Підійшовши до будинку побачили, що вхідні двері були відчинені, а в приміщенні будинку знаходились сільський голова ОСОБА_6 та фельдшер ОСОБА_7, які сказали, що дитину необхідно нагодувати та показати педіатру. Коли сільський голова та фельдшер пішли геть, близько 01 год. 09.07.2010 року вони знову пішли до сусідки, де продовжували святкувати день народження, вживаючи при цьому спиртні напої, не дивлячись на те, що є знову вагітною. Син ОСОБА_4 залишився вдома і спав. Коли близько 15 год. вона повернулась від сусідки додолу, ОСОБА_2 їй сказав, що сина забрали в лікарню. Того дня в лікарню до сина не поїхала, оскільки погано себе почувала після вжитого алкоголю. До дитини навідалась аж в понеділок, 12 липня 2010 року. Що до цього часу відбувалось в лікарні з її сином, вона не цікавилась, як не цікавився і ОСОБА_2

Подібні випадки, коли вони з ОСОБА_2 залишали дитину одну на відносно тривалий час без нагляду, траплялись і раніше, зокрема у травні та в червні 2010 року. Сама вона вагітна вдруге, у вчиненому розкаюється, свою негативну поведінку щодо ставлення до сина вона усвідомила і запевнює, що більше такого не повториться. Просила не призначати їй надто суворого покарання.

Вважає за недоцільне досліджувати інші, наявні в справі докази, оскільки не оспорює фактичних обставин справи і вину свою у вчиненому визнає повністю.

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні свою винність в предявленому йому обвинуваченні теж визнав повністю. З приводу обставин і причин вчинення ним злісного невиконання обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, дав аналогічні пояснення, що й підсудна ОСОБА_1 При цьому доповнив, що він та ОСОБА_1 ніде не працюють, через що в них склалибя тяжкі матеріальні умови і це є причиною того, що син теж іноді залишався голодний.

Теж вважає за недоцільне досліджувати інші, наявні в справі докази, оскільки не оспорює фактичних обставин справи, вину свою у вчиненому визнає повністю.

Визнаний по справі представником потерпілого, працівник служби у справах дітей Галицької райдержадміністрації ОСОБА_8 суду пояснив, що службою у справах дітей було вжито заходів щодо забезпечення прав малолітнього сина підсудних, їх сімю взято під соціальний супровід. Комісією з участю сільського голови було обстежено матеріально-побутові умови проживання, проведено з підсудними профілактичні бесіди та попереджено їх про встановлену законом відповідальність за утримання, виховання та догляд дітей. В даний час малолітній ОСОБА_3 знаходиться на лікуванні в Бурштинській міській лікарні і подальша його доля вирішуватиметься відповідно до рекомендацій служби у справах дітей після його видужання.

Заслухавши пояснення підсудних та потерпілої, міркування прокурора, який теж вважає недоцільним дослідження інших доказів суд вважає, що дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст.166 КК України, оскільки вони вчинили злісне невиконання встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки і вину свою у вчиненому злочині визнали повністю.

Призначаючи підсудним покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних і обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудним суд визнає те, що злочини вони вчинили, перебуваючи у стані алкогольного спяніння.

Обставинами, які помякшують покарання, суд визнає те, що підсудні розкаюються у вчиненому, мають на утриманні одну неповнолітню дитину, ОСОБА_1 в даний час вагітна.

Як особи, обоє підсудних за місцем проживання характеризуються негативно.

З врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає за можливе призначити підсудним покарання в межах санкції ст. 166 КК України та звільнити їх від призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 166 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Застосувавши ст ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки, зобовязавши його періодично зявлятися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 166 КК України і призначити їй пЬкарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Застосувавши ст.79 КК України, ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки.

Запобіжний захід відносно засуджених до вступлення вироку у законну силу залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_9Мельник