Справа №: 1/0306/228/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 24.06.2011

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лесика В.О.

за участю секретаря Руденок Ю.В.

прокурора Приступи С.А.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про

обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

підсудний ОСОБА_1 15 квітня 2011 року близько 16 год. 20 хв. слідуючи пасажирським поїздом № 29 сполученням «Київ-Брест»під час зупинки поїзда на станції Ковель Львівської залізниці скориставшись вільним доступом та відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав комплект постільної білизни, загальною вартістю 208 грн., чим спричинив відокремленому підрозділу «Вагонна дільниця станції ОСОБА_2»ДТГО «Південно-західна залізниця»майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та по суті предявленого обвинувачення показав, що 15 квітня 2011 року слідував з м.Київа до місця свого проживання поїздом «Київ- Брест», виходячи на станції Ковель помітив на місці № 41 комплект постільної білизни, скориставшись відсутністю інших осіб, вирішив її викрасти. Поклава постіль у свою дорожню сумку і вийшов з вагону, однак був затриманий працівниками міліції на вокзалі. Крадіжку вчинив у зв*язку із скрутним матеріальним становищем, щиро розкаюється у вчиненому.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного, який підтверджує їх існування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна.

Обираючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

З врахуванням помякшуючих покарання обставин, а саме визнання своєї вини та щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, особи підсудного, його сімейного та матеріального стану, суд приходить до переконання про можливість та достатність призначення покарання у виді штрафу.

Виходячи з наведеного підстав для застосування іншого виду покарання суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в сумі 900 (дев*ятсот) гривень.

Речові докази по справі:

- комплект постільної білизни, до складу якого входить два простирадла, одна наволочка, один рушник, набір паперових серветок, що зберігається в камері схову речових доказів Волинського ЛВ передати власнику - відокремленому підрозділу «Вагонна дільниця станції ОСОБА_2»ДТГО «Південно-західна залізниця».

- проїзний квиток № 569164 від станції ОСОБА_2 до станції Ковель від 15 квітня 2011 року залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: В.О. ЛЕСИК

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_3