Справа № 11-294/07 Головуючий
в 1 інстанції Клок О.М.
ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, Доповідач
м.Луцьк 15
суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області
судді Хомицького A.M.
суддів
Лозовського А.О., Опейди В.О.
прокурора Плечій О.М.
цивільного позивача ОСОБА_4
засудженого
засудженого
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 па вирок Луцького міськрайонного суду від 20 березня 2007
вироком ОСОБА_1, раніше неодноразово судимий, засуджений за ст. 185 ч.2 КК
України на 3 роки позбавлення волі; за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 6
місяців позбавлення волі; за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі;
па підставі ст.ст. 70, 71 КК України остаточно визначено до відбуття ОСОБА_1 4
роки 6 місяців позбавлення волі.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, то упродовж жовтня- грудня 2006
року вчиняв повторно крадіжки майна, крадіжки майна з проникненням в житло та
грабіж.

Ухвалою
апеляційного суду від 15 травня 2007 року вирок Луцького міськрайонного суду
від 20 березня 2007 року відносно ОСОБА_1 залишено без зміни.

Разом з
тим, переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегією суддів судової палати
виявлено ряд порушень кримінально-процесуального закону при провадженні по ній
досудового слідства.

Зокрема,
згідно ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального судочинства є швидке і
повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення, щоб кожний, хто
вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності.

Відповідно
до ст. 4 цього ж Кодексу передбачено, що прокурор, слідчий і орган дізнання
зобов'язані в межах своєї компетенції порушити кримінальну справу в кожному
випадку виявлення ознак злочину, вжити всіх передбачених законом заходів до
встановлення події злочину, осіб, винних у вчиненні злочину і до їх покарання.

Всупереч зазначеним вимогам кримінально-процесуального
законодавства, органами досудового слідства, в провадженні у яких перебувала
кримінальна справа відносно ОСОБА_1 не прийнято рішення в порядку ст. 97 КПК
України за повідомленням про вчинений останнім злочин 20 жовтня 2006 року по
АДРЕСА_1 за фактом крадіжки з квартири 3000 грн., про який він повідомив під
час допиту в якості підозрюваного 22 грудня 2006 року (а.с.26).

Допит
проводив слідчий СВ Луцького MB УМВС України у Волинській області лейтенант міліції
ОСОБА_6, який за вказаним фактом добровільного повідомлення підозрюваним
ОСОБА_1 про вчинений злочин, в порушення вимог ст. 97 КПК України, будь-яких
слідчих дій не провів і ніякого рішення з цього приводу не прийняв.

Крім того,
як вбачається з протоколу про затримання особи за підозрою у вчиненні злочину
від 22 грудня 2006 року, проведеного цим же слідчим СВ Луцького MB
УМВС ОСОБА_6, в порушення
вимог ст.29 Конституції України та вимог ч. 5 ст. 106 КПК України не
повідомлено про затримання ОСОБА_1 його близьких родичів.( а.с.30).

Статтею
22 КПК України визначено, що прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання,
зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що
викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що
пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Всупереч
зазначеним вимогам закону, слідчий СВ Луцького MB УМВС
України у Волинській області ОСОБА_7 не долучив до матеріалів кримінальної
справи жодної копії попередніх вироків про засудження ОСОБА_1 та відомості про
його звільнення з місць позбавлення волі, інформації ВКВ1 про адмінпагляд по
місцю проживання, а тільки обмежився приєднанням довідки ВІТ при УМВС України у
Волинській області про його судимості ( а.с.228 ).

Поряд з ним, до матеріалів справи долучались рапорти
оперуповноважених Луцького MB УМВС про виконання окремих доручень слідчого в порядку
ст. 114 КПК України про проведення розшукових дій (а.с.148, 212).

Однак,
дані рапорти не можуть визнаватись документами згідно ст. 83 КПК України та бути
доказами по справі відповідно до ст. 65 КПК України, оскільки оформлені вони не
належним чином і до таких документів можна віднести лише офіційну відповідь за
підписом керівника органу дізнання із зазначенням фактично проведених
розшукових дій, часу їх проведення, встановлення фактичних даних або
неможливість проведення тих чи інших дій.

Дані
порушення закону залишились без реагування прокурора, який затверджував
обвинувальний висновок по справі та здійснював нагляд за додержанням законності
при провадженні досудового слідства по ній.

За таких
обставин, колегія суддів вважає за необхідне про дані факти повідомити
прокурора Волинської області та начальника УМВС України у Волинській області
для вжиття відповідних заходів реагування.

Враховуючи
вищепаведене, керуючись ст.ст. 23-2, 380 КПК України, колегія суддів судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області, -

У X В А
Л ИЛА:

Про
наведене інформувати прокурора Волинської області та начальника УМВС України у
Волинській області для відповідного реагування.

Про вжиті заходи повідомити апеляційний суд Волинської
області протягом місяця.