справа № 462/5353/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Ригіної Л.М.

при секретарі - Петришин Г.

з участю прокурора - Білодід К.М.

та захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
матеріали кримінального провадження
№0001686 про обвинувачення
неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Мостиська, українця,
громадянина України, непрацюючого,
неодруженого, раніше судимого: 22.08.2012
року Мостиським районним судом
Львівської області за ч.1 ст.185 КК
України до 80 годин громадських робіт;
24.12.2012 року Залізничним районним судом
м.Львова за ч.2 ст.186 КК України до
чотирьох років позбавлення волі, на
підставі ст.75 КК України звільнений від
відбування покарання з іспитовим
строком на один рік, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_2, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185
КК України, суд,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 30.05.2013 року
близько 17.30 год. перебуваючи у
приміщенні квартири АДРЕСА_1, маючи
умисел на таємне викрадення чужого
майна, скориставшись відсутністю уваги
з боку потерпілого та мешканців
квартири, таємно викрав із кімнати
майно потерпілого ОСОБА_3, а саме:
мобільний телефон марки «Nokia С2-01» ІМЕІ:
НОМЕР_1, вартістю 900 грн. у якому
знаходився стартовий пакет оператора
«Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку
якого були грошові кошти в сумі 21 грн.,
чим спричинив потерпілому шкоду на
суму 946 грн.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 винним себе визнав повністю,
послідовно та в повній мірі підтвердив
обставини вчиненого ним кримінального
правопорушення та пояснив, що 30.05.2013
року зранку він приїхав у м.Львів,
приблизно о 10 год. до нього
зателефонувала його знайома Оля та
запросила до себе додому. Він приїхав
до неї додому за адресою: АДРЕСА_1, крім
нього в квартирі були інші його
знайомі. Зачекавши поки в кімнаті не
залишиться нікого він забрав мобільний
телефон, марки «Нокія», який лежав на
столі. Забравши мобільний телефон він
вийшов з квартири, викинув з телефону
сім-картку оператора «Київстар» та
пішов на головний вокзал та поїхав
додому.

Щиро розкаюється у вчиненому, просить
суворо його не карати. Він повністю
відшкодував завдану шкоду потерпілій.

Крім визнання вини самим
обвинуваченим, вина його доведена
зібраними матеріалами кримінального
провадження та поясненням потерпілої.

Суд вважає, що вина обвинуваченого
доведена зібраними матеріалами
кримінального провадження, які
учасники судового провадження не
оспорюють та вважають їх дослідження в
судовому засіданні недоцільним.

Судом встановлено, що учасники
судового провадження правильно
розуміють зміст цих обставин.

Заслухавши думку учасників судового
провадження, роз'яснивши їм зміст ч. 3
ст. 349 КПК України про те, що в такому
випадку вони будуть позбавлені права
оспорювати ці обставини в апеляційному
порядку, суд вважає недоцільним
дослідження доказів щодо цих обставин
і визнає фактичні обставини справи
доведеними наявними у матеріалах
кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності суд приходить до висновку,
що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у
вчиненому повністю доведена, а його
неправомірні дії слід кваліфікувати за
ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми
умисними діями скоїв таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), вчинене
повторно.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує:
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
характеристика, особу обвинуваченого,
молодий вік, те що обвинувачений вчинив
злочин будучи неповнолітнім, те що має
на утриманні матір - інваліда І групи, є
сиротою, виріс у багатодітній сім'ї, те
що матеріальна шкода погашена, те що
він раніше судимий, а також обставини,
що пом'якшують покарання, до яких суд
відносить щире каяття обвинуваченого,
активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують
обвинуваченому покарання вчинення
злочину у стані викликаному вживанням
наркотичних засобів.

Суд вважає за необхідне обрати
обвинуваченому покарання у вигляді
позбавлення волі.

Згідно вироку Залізничного районного
суду м.Львова від 24.12.2012 року
обвинувачений засуджений за ст..186 ч.2 КК
України до чотирьох років позбавлення
волі з іспитовим терміном один рік і
вчинив даний злочин під час іспитового
строку, а тому на підставі ст..71 КК
України до призначеного покарання йому
слід приєднати невідбуте покарання за
попереднім вироком частково.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати виним та засудити за
ст..185 ч.2 КК України на один рік
позбавлення волі.

Згідно ст..71 КК України до призначеного
покарання приєднати невідбуте
покарання за вироком Залізничного
районного суду м.Львова від 24.12.2012 року
частково, обравши остаточну міру
покарання у вигляді чотирьох років і
одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з
моменту затримання та взяття під варту.

Обраний запобіжний захід - особисте
зобов'язання залишити до вступу вироку
в законну силу.

Речовий доказ по справі - мобільний
телефон марки «Nokia С2-01» ІМЕІ: НОМЕР_1
повернутий потерпілому ОСОБА_3 /арк..
спр. 57-58/.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Львівської області
через Залізничний районний суд м.
Львова протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя:

Вирок є оригіналом.