Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 1 - 42/2010 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Гуменної Н.М.

при секретарі Трембач М.М.

з участю прокурора Танської М.Л.

та захисника ОСОБА_1М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сколе Львівської області в залі суду справу про обвинувачення,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, інвалід 2 групи, не працює, не одруженого, судимість погашена в порядку ст.89 КК України,

зач.1 ст.185 КК України,

встановив:

12 липня 2009 року приблизно о 20 год. ОСОБА_2, будучи в дачному будинку матері ОСОБА_3, що знаходиться в урочищі «Осовня» лісового масиву в с. Нижня Рожанка Сколівського району Львівської області, таємно викрав з кишені плаща останньої гроші в сумі 200 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину визнав та після розяснення йому змісту ст.299 КПК України, пояснив, що 12 липня 2009 року він протягом дня перебував в своєму будинку, в с. Нижня Рожанка Сколівського району Львівської області. Приблизно о 19 год. вийшов на вулицю і на сільській дорозі зустрів односельчанина ОСОБА_4, якому під час розмови запропонував піти до свого дачного будинку, що знаходиться в урочищі «Осовня», щоб привітати свою маму зі святом «ОСОБА_4 і ОСОБА_4». Останній погодився. До будинку вони прийшли приблизно о 20 год. Крім його матері ОСОБА_3 там нікого не було. Він підійшов до матері, яка лежала на ліжку та привітав її зі святом. Його мати є інвалідом 3 групи по зору. Вона попросила подати їй окуляри, які лежать у кишені її плаща, бо нічого не бачить. Підійшовши до вішака, шо розташований біля стіни кімнати між ліжком та столом, він, витягаючи з кишені окуляри витягнув також і гроші, з яких було три купюри номіналом по 50 грн. та декілька купюр номіналом по 10 грн., 5 грн., 2 грн., 1 грн. на суму 200 грн. В цей момент в нього виникла думка вчинити крадіжку цих грошей. Так, скориставишись тим, що мати нічого не бачить, а ОСОБА_4 стояв біля порогу будинку і розмовляючи з його мамою не звертав на нього увагу, він повернувшись спиною до них непомітно переклав гроші з кишені плаща в кишеню своїх штанів. Після цього, віддав матері окуляри, порозмовляв ще з нею і разом з ОСОБА_4 пішов в центр села. Приблизно о 21 год. вони зайшли в магазин кафе ПП «Дулиш», де придбав за викрадені гроші спирні напої, сигарети та продукти харчування, витративши на це приблизно 100 гри. Частину з придбаного він разом з ОСОБА_4 спожив відразу в магазині кафе, а частину попередньо попрощавшись з останнім забрав до житлового будинку, що в с. Нижня Рожанка. Вдома він доїв, що залишалось з продуктів і ліг спати. Наступного дня, 13.07.2009 року зранку його розбудила мати і сказала, щоб він був вдома, оскільки мають приїхати працівники міліції. Коли приїхали працівники міліції він зізнався їм у скоєному. У вчиненому щиро кається.

Суд, вважає доведеним факт таємного викрадення ОСОБА_2 чужого майна, що належало ОСОБА_3, тобто скоєння ним злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Обираючи підсудному вид і розмір покарання, суд враховує, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом 2 групи, думку потерпілої, яка просить не карати підсудного, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, як помякшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин.

Враховуючи сукупність вище перерахованих обставин, які помякшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе при призначенні підсудному покарання застосувати ст.69 КК України.

засудив :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та обрати йому покарання із застосуванням ст.69 КК України - 510 грн. штрафу.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Н. Гуменна