Справа №212/1609/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2013 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Борис О.Н., при секретарі Карповій О.В., за участю прокурора прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу Соломатіної О.В., обвинуваченого ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не являється депутатом, інвалідності не має, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не військовозобов`язаного, раніше судимого: 10.11.2005 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 185 , 71 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі, звільнився 29.04.2008 року по УДЗ на 10 місяців 11 днів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 повторно, 17.11.2011 року, приблизно о 23.00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 де, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_3, а саме системний блок від комп'ютера марки «IQ -К0З» вартістю 2800 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_3 збиток на суму 2800 гривень.

Після чого ОСОБА_2 з місця скоєння правопорушення зник, звернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 суду пояснив, що 17 листопада 2011 року, близько 23.00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_1, викрав системний блок, який належить потерпілому. Винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред'явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, частково завдану шкоду компенсував шляхом повернення системного блоку.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що у листопаді 2011 року обвинувачений викрав системний блок, який йому належить, та який був повернутий у демонтованому вигляді у грудні 2012 року. Цивільний позов до обвинуваченого він не пред'являє, вважає, що покарання слід призначити на розсуд суду.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв'язку з чим досліджувати інші докази його провини немає ніякої потреби.

З'ясувавши думку прокурора, потерпілого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз'яснивши обвинуваченому ОСОБА_2 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази: протокол проведення слідчого експерименту від 18.02.2013 року, де він на місці вчинення злочину у квартирі АДРЕСА_1 пояснив, що у потерпілого ОСОБА_3 таємно викрав системний блок від комп'ютера, протокол огляду предмету від 14 лютого 2013 року, яким зафіксовано, що системний блок від комп'ютера, номер Д35584-001, належить потерпілому ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що його винність у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена повністю.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, і дослідивши інші матеріали кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_2 винен у вчиненні зазначених вище дій.

Суд вважає, що провину обвинуваченого ОСОБА_2 доведено в повному обсязі, а його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 КК України, є скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп'яніння.

Пом'якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному та повне визнання своєї провини в скоєному, часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше був засуджений, судимість в установленому порядку не знята та не погашена, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю з шкідливими наслідками, не працює, розкаявся в скоєному.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_2 ст. 69 КК України про призначення більш м'якого покарання, ніж передбачено законом.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази - системний блок, який знаходиться у потерпілого ОСОБА_3 необхідно залишити у розпорядженні власника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на ДВА роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у вигляді ДВОХ років позбавлення волі з випробуванням на ОДИН рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов'язання.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_2 такі зобов'язання:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- періодично з`являтись для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_2 покласти на кримінально - виконавчу інспекції за місцем його проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу, залишити незмінним - особисте зобов'язання.

Речові докази - системний блок, який перебуває на збереженні у потерпілого ОСОБА_3 - залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому та обвинуваченому, учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Суддя О. Н. Борис