АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1077/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 21.04.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання начальника Балаклійського виправного центру в Харківській області (№106) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 20.03.1989 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143, ст.ст. 42, 46-1 КК України до 03 років позбавлення волі з відстрочкою на 02 роки;
2) 10.05.1990 року народним судом Центрального району м. Сочі Краснодарського краю за ст. 15, ч. 2 ст. 144, ст. 71 КК Росії до 04 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 25.12.1993 року за відбуттям строку покарання;
3) 17.07.1995 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України до 01 року 03 місяців виправних робіт;
4) 22.02.2001 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 206, ст. 42 КК України до 08 років позбавлення волі, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11.09.2001 року ст. 142 ч. 2 КК України перекваліфіковано наст. 141 ч. 2 КК України, строк покарання зменшено до 04 років позбавлення волі, звільнений 03.07.2002 року умовно-достроково на 08 місяців 23 дні;
5) 21.11.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ст. 70 КК України до 02 років обмеження волі, звільнений 13.04.2007 року за відбуттям строку покарання;
6) 16.05.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 15, ч. 2ст. 186 КК України до 04 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 17.01.2011 року на 04 місяці 30 днів.
Засудженого: 16.11.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 04 років позбавлення волі, на підставі ст. 82 КК України, відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2014 року, замінено невідбуту частину покарання 01 рік 08 місяців 27 днів на обмеження волі, на підставі ст. 58 КВК України за правилами ст. 72 КК України, зараховано у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру, а саме: 14 днів.
Початок строку: 14.08.2012 року, кінець строку: 31.07.2016 року.
На обґрунтування прийнятого рішення, районний суд вказав, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_7 відбув менше двох третин строку покарання, встановленого ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2014 року у виді обмеження волі на строк 1 рік 08 місяців 27 днів (відбув менше 6 місяців), суд першої інстанції прийшов до висновку, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до нього не може бути застосоване.
Засуджений в апеляційній скарзі просить переглянути справу та прийняти законне та обґрунтоване рішення. Зазначив, що за час відбування покарання не має жодного порушення, має 4 заохочення, сумлінно ставиться до праці, має зразкову поведінку, проявив себе з позитивного боку, став на шлях виправлення, позитивно характеризується, відбув більш ніж 2/3 основного строку покарання. Крім цього, апелянт вказав, що має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 2002 р.н., мати якого загинула у 2013 році.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала ухвалу районного суду законною та обґрунтованою, засудженого, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги,колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляції, виходячи з наступного.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 21.04.2015 року відмовлено в задоволенні подання начальника Балаклійського виправного центру в Харківській області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Засуджений ОСОБА_7 подав апеляцію та вважає, що у суду першої інстанції були всі підстави для задоволення подання про його умовно-дострокове звільнення від покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення судимості знову вчинила умисний злочин, за який засуджена до позбавлення волі.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був засуджений 16.11.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі і на момент звернення в районний суд з поданням начальника виправного центру відбув більше 2/3 призначеного строку покарання.

Крім того, засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Про це вбачається з наданих матеріалів виправного центру. З них видно, що він був працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, має 4 заохочення, стягнень немає, дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом, на заходи виховного характеру реагує позитивно.

Про це видно з характеристики, подання, довідки про заохочення, витяг з протоколу засідання комісії Балаклійського виправного центру.

При таких обставинах, у суду першої інстанції були всі обставини для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.

Посилання районного суду, що засуджений відбув менше 2/3 строку покарання у виді обмеження волі, а тому до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, є необґрунтованими.

За змістом статті 81 КК України, строк відбутого покарання застосовується до загального строку, незалежно від його заміни на більш м`який вид покарання.

На підставі цього, апеляційний суд скасовує ухвалу районного суду та постановляє нову ухвалу, якою задовольняє подання виправного центру.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити, ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 21.04.2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 звільнити від подальшого відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.11.2012 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 19 днів.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали скласти та оголосити учасникам судового розгляду о 16 годині 40 хвилин 09.06.2015 року.

Головуючий

Судді: