РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------
Справа № 4-2772/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

22 грудня 2008 року

суддя Печерського районного суду м. Києва Мельник А.В,

при секретарі: Марчук О.Л.,

за участю:

прокурора: Кузьмича Я.А.

адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2
на постанову слідчого в особливо
важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_6. від 13.10.2008
року про порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України

ВСТАНОВИВ :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою в якій
просить скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах
Генеральної прокуратури України ОСОБА_6. від 13.10.2008 року про порушення кримінальної справи відносно
ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 146КК України, відмовити в
порушенні кримінальної справи .

Обґрунтовуючи
скарги заявник зазначає, що постанова винесена при відсутності приводів
та достатніх підстав для порушення кримінальної справи.

Під час розгляду скарги захисник ОСОБА_1. підтримав скаргу з викладених в ній підстав.

Прокурор проти скарги заперечував, посилаючись на те,що кримінальна
справа порушена за наявності передбачених законом приводів та підстав.

Дослідивши матеріали , на підставі яких
було порушено кримінальну справу,
вислухавши думку осіб, які беруть участь в розгляді скарги, прихожу до висновку
про те, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 94 КПК України приводами до порушення кримінальної справи є заяви або
повідомлення окремих громадян, повідомлення інших осіб, які затримали
підозрювану особу на місці вчинення злочину або з поличним, явка з повинною,
повідомлення , опубліковане в пресі, безпосереднє виявлення органом дізнання,
слідчим , прокурором або судом ознак злочину. Відповідно до частини другої
вказаної статті справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є
достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

При
порушенні кримінальної справи слідчий
діяв у відповідності з вимогами кримінально-процесуального законодавства
України та відповідно до своїх повноважень, маючи для того приводи та достатні
дані, які вказують на наявність ознак злочинів.

Зокрема, 12.12.06 Генеральною прокуратурою України було
порушено кримінальну справу № 49-2067 стосовно працівників Центрально-Міського
РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області за ознаками злочинів,
передбачених ч. З ст. 365, ч. 2 ст. 373 КК України за фактом застосування до
ОСОБА_3 незаконних методів дізнання і слідства, (а.с. 1-3)

17.04.08 кримінальну справу №49-2067 прийнято до
провадження старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури
України ОСОБА_6. (а.с. 4 )

13.10.08 у ході досудового слідства, на підставі здобутих
доказів про вчинення злочинів, порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_2 за
фактом незаконного позбавлення волі неповнолітніх ОСОБА_4. та ОСОБА_5. за
ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Зокрема у ході розслідування справи встановлено, що в
кінці березня 2001 року, ОСОБА_2. який займав посаду начальника відділу
кримінальної міліції у справах неповнолітніх Центрально-Міського РВ
Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області виконуючи службові обов'язки,
доставив в приміщення вищезазначеного відділу міліції для проведення
профілактичних заходів неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5., які були схильні до
бродяжництва та виховувались у неблагополучних сім'ях. При цьому, ОСОБА_2. на
протязі двох днів з моменті доставляння до відділу міліції незаконно утримував
вищезазначених неповнолітніх у службовому кабінеті без складення будь-яких
процесуальних документів що давали підстави для утримування неповнолітніх.

Викладені обставини підтверджуються даними досудового
слідства -показаннями свідків, та проведеними у справі слідчими діями.

Заявами ОСОБА_5. та ОСОБА_4. ( а.с. 70-71).

Поясненнями та допитом свідка ОСОБА_4. щодо обставин її
затримання, доставки у райвідділ та утримування проти її волі. (а.с. 6- 9,
10-20).

Допитом свідка ОСОБА_5. щодо обставин її затримання,
доставки у райвідділ та утримування проти її волі. (а.с. 21-25).

Очними ставками ОСОБА_5. та ОСОБА_4. з ОСОБА_5.
(а.с.26-30, 31-36).

Проведеними у справі відтвореннями обстановки та обставин
події з ОСОБА_5. та ОСОБА_4. ( а.с. 37-51, 52-69).

Проведеною виїмкою документів, особових справ з притулку,
з яких вбачається що ОСОБА_5. та ОСОБА_4 були доставлені в притулок після
затримання їх ОСОБА_5.

Виписка з послужного списку ОСОБА_2 засвідчує, що у
березні 2001 року ОСОБА_2. обіймав посаду начальника відділу кримінальної
міліції у справах неповнолітніх Центрально-Міського РВ Макіївського МУ УМВС
України в Донецькій області.

Зазначені докази є належними і допустимими.

Згідно зі ст. 4 КПК України, суд, прокурор, слідчий і
орган дізнання зобов'язані в межах своєї компетенції порушити кримінальну
справу в кожному конкретному випадку виявлення ознак злочину, вжити всіх
передбачених законом заходів до встановлення події злочину, осіб, винних у
вчиненні злочину і до їх покарання.

Частиною 1 ст. 98 КПК України також передбачено, що при
наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 цього Кодексу, прокурор,
слідчий орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про порушення
кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю
кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також подальше її
спрямування.

Якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено
особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї
особи.

Порушуючи кримінальну справу слідчий діяв, виходячи з
вказаних вимог законодавства України.

На підставі вищенаведеного прихожу до висновку, що
оскаржена постанова винесена компетентною особою у встановленому ст. 98 КПК
України порядку, за наявності передбачених ч. 1 ст. 94 КПК приводів та
достатніх даних, що вказували на наявність ознак злочину (ч. 2 ст. 94 КПК), що
свідчить про безпідставність
поданої скарги, а відтак її слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене,
керуючись, ст. ст. 94, 97, 98, 236-7, 236-8 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу
ОСОБА_2 на постанову слідчого в
особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_6. від
13.10.2008 року про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.
146 КК України залишити без
задоволення.

На постанову протягом семи діб з дня її
винесення може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва.

СУДДЯ А.В.Мельник