Справа №1-181/ 11
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

19 травня 2011 року
Знам'янський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області

в складі : головуючого судді
Попової Н.І.

при секретарі
Зеленській
Т.В.

з участю прокурора
Нікітченка
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Знам"янка
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Макариха
Знам'янського району Кіровоградської
області і проживаючого в цьому селі по
АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
безпартійного, освіта середня, не
одруженого, не працюючого, не судимого,-

за ч.3
ст. 185 КК України,-

В С Т
А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 скоїв таємне
викрадення чужого майна /крадіжка/ з
проникненням в інше приміщення за
наступних обставин.

17 грудня 2010 року, близько 21 год,
ОСОБА_1, маючи умисел на таємне
викрадення чужого майна /крадіжка/та
реалізуючи його, прийшов до
домоволодіння ОСОБА_2 по АДРЕСА_2. Де,
діючи умисно, із корисливих спонукань,
в цілях власної наживи, перелізши через
паркан, підійшов до господарських
приміщень, де шляхом зняття дверей із
петель проник до сараю, який є іншим
приміщенням і знаходиться на території
вказаного домоволодіння, звідки таємно
викрав дві пластикові каністри об'ємом
20 л на суму 70 грн, в яких знаходилось
дизельне паливо загальним об'ємом 40 л
на суму 288 грн, чим спричинив
потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду
на загальну суму 358 грн. Після чого з
місця скоєння злочину зник, викраденим
розпорядився на власний розсуд.

При цьому він вирішив в
подальшому та при нагоді, таємно
викрадати з даного сараю чуже майно.

Тому ОСОБА_1, продовжуючи
реалізовувати свій єдиний злочинний
умисел, направлений на таємне
викрадення чужого майна , 18 грудня 2010
року, близько 21 год, маючи єдиний
умисел на таємне викрадення чужого
майна /крадіжка/ та реалізуючи його,
прийшов до домоволодіння ОСОБА_2 по
АДРЕСА_2.

Де діючи умисно, із корисливих
спонукань, в цілях власної наживи,
перелізши через паркан, підійшов до
господарських приміщень, шляхом зняття
дверей із петель, проник до сараю, що є
іншим приміщенням, який знаходиться на
території вказаного домоволодіння,
звідки таємно викрав 2 пластикові
каністри об'ємом 20л кожна на суму 70 грн,
в яких знаходилось дизельне пальне
об'ємом 40л на суму 288 грн,чим заподіяв
потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду
на суму 358 грн. Після чого, з місця
скоєння злочину зник, викраденим
розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи реалізовувати свій
єдиний умисел, направлений на таємне
викрадення чужого майна, ОСОБА_1 22
грудня 2010 року, близько 21 год., прийшов
до домоволодіння ОСОБА_2 по АДРЕСА_2. Де,
діючи умисно, із корисливих спонукань,
в цілях власної наживи, перелізши через
паркан, підійшов до господарських
приміщень, та шляхом зриву навісного
замку проник до сараю, який є іншим
приміщенням і знаходиться на території
вказаного домоволодіння, звідки таємно
викрав чотири пластикові каністри
об'ємом 20 л кожна на суму 140 грн., в яких
знаходилось дизельне пальне загальним
об'ємом 80л на суму 576 грн, чим заподіяв
ОСОБА_3 шкоду на загальну суму 716 грн.
Після чого, з місця скоєння злочину
зник, розпорядившись викраденим на
власний розсуд.

Всього ОСОБА_1, реалізувавши свій
єдиний умисел, таємно викрав майна, яке
належало ОСОБА_3 на загальну суму 1432
грн, чим заподіяв йому матеріальну
шкоду на вказану суму.

Будучи допитаним в судовому
засіданні, підсудний ОСОБА_1 винним
себе в інкримінованому йому діянні
визнав повністю і пояснив суду, що він
дійсно, маючи єдиний умисел, тричі 17, 18 і
22 грудня 2010 року проникав в приміщення
сараю, розташованого по АДРЕСА_2, звідки
способом, вказаним в обвинувальному
висновку і в такій кількості викрав
каністри з дизельним паливом.
Викрадене дизельне паливо продавав
ОСОБА_4, а виручені за це гроші витрачав
на придбання спиртного. Злочин скоював
в стані алкогольного сп'яніння.
Цивільний позов визнає, згоден
відшкодувати потерпілому завдану йому
шкоду.

Суд, на підставі ч.3 ст. 299 КПК
України, з урахуванням думки учасників
судового розгляду, визнав недоцільним
дослідження доказів стосовно
фактичних обставин справи та розміру
цивільного позову, які ніким не
оспорюються і дійшов до висновку, що
підсудний ОСОБА_1 винен в скоєнні
злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК
України за ознаками таємне викрадення
чужого майна, з проникненням в інше
приміщення.

Призначаючи підсудному
покарання, суд враховує характер і
ступінь суспільної небезпеки скоєного
ним, що він вчинив умисний, закінчений
тяжкий злочин з корисливих спонукань.

Суд враховує особу підсудного,
який раніше притягувався до
кримінальної відповідальності,
посередньо характеризується, не
займається суспільно-корисною працею.

Пом'якшуючою вину підсудного
обставиною суд вважає те, що він
щиросердечно розкаюється в скоєному
ним.

Обтяжуючих його вину обставин,
судом по справі не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного
підсудним, його особи, наявності
пом'якшуючих і відсутності обтяжуючих
його вину обставин, що завдану шкоду
потерпілому він не відшкодував, а також
думки потерпілого, який настаював на
суворому покаранні підсудного, суд
вважає,що виправлення підсудного
можливе тільки в умовах ізоляції від
суспільства, не знаходячи підстав для
застосування до нього вимог ст. 75 КК
України.

По справі потерпілим ОСОБА_3
заявлений цивільний позов, який
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.323-324 КПК України,
суд, -

З А
С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні
злочину, передбаченому ч.3 ст. 185 КК
України і призначити покарання у виді
3-х років позбавлення волі, взявши його
під варту в залі суду, рахуючи строк
відбування покарання з 19 травня 2011
року.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 в рахунок завданої шкоди:
матеріальної- 2000 грн, моральної-2000 грн.

Речові докази по справі / а.с. 48/,
які передані на зберігання
потерпілому, залишити йому у
власність.

Вирок може бути оскаржено
протягом 15-ти діб до апеляційного суду
Кіровоградської області.

Суддя Знам"янського міськрайонного
суду
Н.І. ПОПОВА