Провадження № 1-кс/127/7259/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2013 року місто Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області Олійник О.М., при секретарі Заселян І.В., за участю прокурора Станіславчук М.Д., адвоката ОСОБА_1, слідчого Мазура Ю.А., розглянувши клопотання слідчого ВР ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області Мазура Ю.А. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, за відсутності клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що у нього в провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000468 від 18.11.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Клопотання мотивує тим, що органами досудового розслідування ОСОБА_2 підозрюється в тому, що 17.11.2013 о 23.50 годині водій ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ-2105", державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, автодорогою сполученням "м. Шаргород м. Вінниця", неподалік м. Жмеринка Вінницької області, не обрав безпечної швидкості для руху, в момент обєктивної появи в його полі зору пішохода ОСОБА_3, який рухався проїзною частиною у попутному напрямку перевозячи на візку картоплю, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода передньою частиною автомобіля. Після чого продовжуючи рух виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем "Форд Транзит", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 загинув на місці пригоди. Інші учасники вказаної пригоди тілесних ушкоджень не отримали.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 115 від 17.12.2013, ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забійних ран обличчя, переломів кісток мозкового черепа з ушкодженням головного мозку; розриву міжхребетного сполучення між 3-4 грудними хребцями; розривів легень, селезінки, печінки; переломів обох стегнових кісток; саден та забійних ран верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого. Між травмою та смертю є прямий причинний зв'язок. Морфологічні особливості травми (розташування крововиливів на задніх поверхнях нижніх кінцівок, переломи обох стегон з ознаками "Бампер- перелому") свідчать за те, що наїзд на ОСОБА_3 відбувся ззаду наперед при умові його вертикального чи близького до нього положенні. При судово-токсилогічній експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_3 етилового спирту та його ізомерів не виявлено, на час смерті він знаходився в тверезому стані.

Відповідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 471а від 04.12.2013, - "…В ситуації, яка склалася, водій автомобіля "ВАЗ-2105" ОСОБА_2 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування із зниженням швидкості до швидкості руху пішохода, при русі з допустимою для даних дорожніх умов швидкістю, тобто шляхом виконання вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України…".

Згідно висновку технічного стану транспортного засобу № 475а від 04.12.2013 гальмівна система автомобіля "ВАЗ-2105", державний номерний знак НОМЕР_1, знаходиться в працездатному стані, але в технічно не справному стані через відсутність фракційної накладки в гальмівному механізмі заднього лівого колеса, що не відповідає вимогам п.п. 31.1, 31.4.1 Правил дорожнього руху України.

Водій ОСОБА_2 за вищевикладених обставин порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України.

На підставі вищевикладеного та беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_2 злочину в стані алкогольного спяніння, тяжкість покарання (підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років), його вік та стан здоровя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий просить обрати відносно ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризику передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України та надав суду докази.

Підозрюваний ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_1 не заперечували щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, на час розгляду клопотання підозри щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України обґрунтовані, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання.

В клопотанні слідчим в обґрунтування необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається наявність ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_2 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш мяких запобіжних заходів

Слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване, отже вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло цілодобово та прибувати за першою вимогою до слідчого та прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_2 такі обов'язки: заборонити залишати житло, а саме приміщення будинку № 3 по вул. Миру, в с. Рів, Жмеринського району, Вінницької області цілодобово

без дозволу слідчого, прокурора, або суду; прибувати до слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області Мазура Ю.А. та прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 за першою вимогою.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_2 діє шістдесят днів, починаючи з 23.12.2013 року.

Копію ухвали направити начальнику Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: