Справа № 1-78/2007р.
ВИРОК
ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 року Корюківськи
й районний суд Чернігівської
області
у складі:
головуючого - судді Крапивн
ого В.І.,
при секретарі - Осипенко Л.І
.,
з участю прокурора - Дремлюг
и C.O.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Корюк
івці у приміщенні суду кримі
нальну справу по обвинувачен
ню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
, уродженця та мешканця с Ве
рхолісся Корюківського райо
ну Чернігівської області, у
країнця, освіта повна загал
ьна середня, неодруженого,
невійськовозобов'язаного, не
працюючого, раніше судимого
Корюківським райсудом: 1) 22.04.1999р
. за ст. ст. 141 ч.2, 46-1 КК України до 2 р
оків позбавлення волі з відс
трочкою виконання вироку на
2 роки та сплатою штрафу 680 грн.;
2) 30.07.1999р. за ст. ст. 140 ч.2, 42 ч.3 КК Украї
ни до 3 років позбавлення волі
з конфіскацією 1/3 частини май
на; 3) 15.08.2001р. за ст. ст. 140 ч.2, 43 КК Украї
ни до 3 років 1 міс. позбавлення
волі; звільнився з місць позб
авлення волі 10.02.2004р.; громадянин
а України;
за ст. 187 ч.3 КК України, -

встановив:

7 березня 2007 року близько 23-ї г
од. ночі в с Піски Корюківсько
го району підсудний, перебув
аючи в стані алкогольного сп
'яніння, шляхом вибивання вхі
дних дверей у будинку інвалі
да 1-ї групи ОСОБА_2, проник
досередини будинку і відкрит
о, з погрозою застосування на
сильства, яке не є небезпечни
м для життя чи здоров'я потерп
ілої, заволодів грошима в сум
і 10 грн., після чого пішов до себ
е додому, а згодом був затрима
ний працівниками міліції і в
икрадені гроші в нього були в
илучені та повернуті потерпш
ій.
У ході досудового слідства
підсудний вину свою визнава
в частково, а в судовому засід
анні підсудний вину свою виз
нав повністю, у скоєному розк
аявся і пояснив, що 7.03.2007р. після
вживання спиртних напоїв ві
н пішов у с Піски до ОСОБА_2
, якій раніше неодноразово до
помагав по господарству. З со
бою взяв шубу покійної своєї
матері, щоб обміняти на спирт
не. ОСОБА_2 погодилась куп
ити шубу за 25 грн. Вона дістала
із шухляди стола гроші та від
дала йому. За ці гроші він купи
в спиртного та розпив його з м
ісцевими жителями, після чог
о пішов до себе додому. Вдома з
ахотілося випити ще, грошей в
же не було, тому він вирішив, щ
о ОСОБА_2 замало дала йому
грошей за материну шубу, тому
він знову пішов до неї додому
. Близько 23-ї год. ночі він прийш
ов до її будинку, світло в яком
у не горіло, а двері були замкн
ені. Вибивши плечем вхідні дв
ері, він зайшов досередини.
ОСОБА_2 включила світло і ві
н став вимагати у неї ще 10 грн. з
а материну шубу, але ОСОБА_2
стверджувала, що грошей у неї
немає. Однак вдень він бачив,
що в шухляді стола були гроші
, тому в її присутності він вит
яг шухляду, взяв з неї 10 грн. одн
ією купюрою і пішов додому та
ліг спати. Вранці наступного
дня його розбудили працівни
ки міліції і вилучили викрад
ені у потерпілої ОСОБА_2 г
роші. Підсудний стверджує,

2
що ніякого насильства до п
отерпілої він не застосовува
в, ніяких погроз їй не виказув
ав, тому просить суворо його н
е карати і не позбавляти волі
.
Окрім повного визнання св
оєї вини самим підсудним, йог
о вина підтверджується насту
пними доказами.
Так, представник потерпіло
ї ОСОБА_3 показала, що вона
працює сестрою милосердя і д
оглядає за інвалідом 1-ї групи
ОСОБА_2, яка мешкає в с Піск
и Олександрівської сільради
. У березні 2007 року вона перебув
ала на лікарняному і чула від
людей, що підсудний вибив две
рі в будинку ОСОБА_2 і забр
ав 10 грн. ОСОБА_2 розповідал
а їй згодом, що пізно вночі 7.03.2007
р. підсудний вибив вхідні две
рі у її будинку, забрав із шухл
яди стола 10 грн., при цьому приг
розив їй, щоб вона нікому про ц
е не розповідала. На даний час
гроші ОСОБА_2 повернуті, т
ому жодних претензій до підс
удного ні потерпіла ОСОБА_2
, ні вона не мають і просять с
уворо його не карати та не поз
бавляти волі.
Свідок ОСОБА_4 пояснила
, що вранці 8.03.2007р. від місцевих ж
ителів вона взнала, що ОСОБ
А_2 пограбували і пішла до не
ї. ОСОБА_2 розповідала, що с
еред ночі до неї прийшов підс
удний і, погрожуючи їй розпра
вою, забрав 10 грн. Вхідні двері
в будинку ОСОБА_2 були виб
иті, місцеві чоловіки змушен
і були їх ремонтувати. Коли пр
иїхали працівники міліції, т
о по слідах на снігу пішли до б
удинку підсудного, у якого ви
явили викрадені гроші і пове
рнули їх потерпілій.
Також вина підсудного підт
верджується протоколом огля
ду місця події та фототаблиц
ею до нього про те, що в будинк
у потерпілої ОСОБА_2 розла
мані вхідні двері, засув вила
маний, одна з дощок дверей роз
ламана навпіл, шухляда стола
витягнута, всередині шухляд
и всі речі перевернуті (а.с. 4-5), п
ротоколом особистого огляду
підсудного, під час якого в лі
вій кишені його штанів виявл
ено банкноту номіналом 10 грн.,
при цьому підсудний пояснюв
ав, що ці гроші він забрав з бу
динку ОСОБА_2 (а.с. 7), розписк
ою потерпілої про повернення
їй викрадених грошей (а.с. 17), до
відками про те, що ОСОБА_2 є
інвалідом 1-ї групи і отримує
пенсію в розмірі 394, 31 грн., догля
д за нею здійснює соцпрацівн
ик ОСОБА_3 (а.с. 12, 21, 22), показанн
ями потерпілої ОСОБА_2 (а.с
. 15-16, 24-25), свідка ОСОБА_5 (а.с. 27).

Таким чином, підсудний скої
в відкрите викрадення чужого
майна (грабіж), поєднаний з по
грозами насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здо
ров»я потерпілої, та проникн
енням у житло, вчинений повто
рно, тому його дії підлягають
кваліфікації за ст. 186 ч.3 КК Укр
аїни. При цьому суд не може пог
одитись з кваліфікацією дій
підсудного органом досудово
го слідства за ч.3 ст. 187 КК Украї
ни як розбій, поєднаний з прон
икненням у житло, оскільки ні
в ході досудового, ні в ході с
удового слідства не було доб
уто жодного доказу того, що пі
дсудний скоїв напад на потер
пілу ОСОБА_2 з метою завол
одіння її майном, поєднаний і
з насильством, небезпечним д
ля її життя чи здоров»я або з п
огрозою застосування такого
насильства, про що свідчить т
акож відсутність будь-яких т
ілесних ушкоджень на тілі по
терпілої, відсутність інших
ознак, які можна було б вважат
и нападом на потерпілу. Натом
ість, в ході досудового слідс
тва по справі жодним доказом
не була спростована версія п
ідсудного про те, що до будинк
у потерпілої він прийшов лиш
е із-за того, що йому показалос
ь замало грошей, які він отрим
ав від неї за шубу покійної св
оєї матері, тому мав намір вир
учити ще 10 грн. Не спростована
також версія підсудного щод
о тієї обставини, що в шухляді
були ще гроші, однак він взяв
лише 10 грн. При цьому погрози щ
одо застосування насильства
, яке не було небезпечним для ж
иття потерпілої, суд вважає д
оведеними, оскільки потерпіл
а є інвалідом 1-ї групи, тому дл
я неї було достатньо погроз п
ідсудного, які вона сприймал
а реально при його вторгненн
і у її житло.
Призначаючи підсудному по
карання, суд враховує характ
ер і ступінь тяжкості скоєно
го злочину, конкретні обстав
ини його вчинення, незначну к
ількість викрадених грошей,
повернення їх потерпілій, ос
обу підсудного, який раніше н
еодноразово був судимий за с
коєння крадіжок, у тому числі
й за грабіж, його судимості не
зняті і не погашені в установ
леному законом порядку, пока
рання він відбував у місцях п
озбавлення волі, скоїв новий
тяжкий злочин, однак протяго
м останніх років, після звіль
нення з місць позбавлення во
лі, не притягувався ні до адмі
ністративної, ні до кримінал
ьної відповідальності, праце
здатний, але ніде не працює, за
місцем проживання

3
характеризується посеред
ньо, хоча й вживає спиртні нап
ої, однак його поведінка в гро
мадських місцях і вдома задо
вільна, він є учасником лікві
дації аварії на Чорнобильськ
ій АЕС у 1986 році категорії 2, стр
аждає рядом захворювань, пот
ребує обстеження та медичног
о лікування, обтяжуючі його в
ину обставину - вчинення злоч
ину в стані алкогольного сп'я
ніння та щодо особи, яка переб
уває в безпорадному стані, по
м'якшуючу його вину обставин
у - щире каяття, прохання предс
тавника потерпілої суворо не
карати підсудного і не позба
вляти його волі, а також інші о
бставини, у зв'язку з чим суд п
риходить до висновку, що підс
удному слід призначити мінім
альне покарання, передбачене
санкцією ч.3 ст. 186 КК України, - у
виді позбавлення волі строк
ом на 4 роки, однак при цьому з у
рахуванням всього вищенавед
еного суд вважає за можливе з
астосувати до підсудного ст.
75 КК України і звільнити його
від відбування призначеного
покарання з випробуванням н
а максимальний іспитовий стр
ок та з покладенням на нього р
яду обов'язків на час іспитов
ого строку, бо його виправлен
ня ще можливе і без ізоляції в
ід суспільства. За таких обст
авин запобіжний захід підсуд
ному слід змінити з тримання
під вартою на підписку про не
виїзд, звільнивши його з-під в
арти в залі суду..
Речових доказів та судови
х витрат по справі немає, циві
льний позов не заявлений.
Керуючись ст. ст. 323-324 КПК Укра
їни, суд -

засудив:

Визнати ОСОБА_1 винним
за ст. 186 ч.3 КК України і признач
ити йому - 4 (чотири) роки позбав
лення волі.
Застосувати до засудженог
о ОСОБА_1 ст. 75 КК України і з
вільнити його від відбування
покарання з випробуванням н
а іспитовий строк - 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України з
обов'язати засудженого ОСО
БА_1 протягом іспитового ст
року не виїжджати за межі Укр
аїни на постійне проживання
без дозволу органу криміналь
но-виконавчої системи, повід
омляти ці органи про зміну мі
сця проживання чи роботи.
Запобіжний захід засуджен
ому ОСОБА_1 змінити з трим
ання під вартою на підписку п
ро невиїзд, звільнивши його з
-під варти в залі суду.
На вирок суду протягом 15 діб
з часу його проголошення мож
е бути подана апеляція.