СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-166/2011р.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2015 року м. Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
підсудних ОСОБА_4
ОСОБА_5
потерпілої: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою середньою, не працюючого, раніше не судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою середньою-спецальною, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Підсудний ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 16.04.2011 року близько 20.45 год., знаходячись на території фермерського господарства Агродар-С, що в с. Сасівка, 12/24, Свалявського району, засновником якого являється ОСОБА_6 з метою незаконого безоплатного заволодіння чужим майном та зверненням його на свою користь, діючи навмисно, таємно викрали металеву раму для встановлення даху над дверима, бувшу у використанні, вартістю 130 грн., верхню металеву частину візка для перевезення предметів, бувшу у використанні, вартістю 30 грн., металеві ясла для годування худоби, бувші у використанні, вартістю 90 грн., тим самим спричинивши фермерському господарству Агродар-С матеріальну шкоду на загальну суму 250 грн.
В судовому засіданні підсудні свою вину у вчиненні злочину визнали повністю, пояснили, що крадіжку скоїли з метою отримання грошових коштів для купівлі продуктів харчування. Щиро розкаялися у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини самими підсудними, їх вина у вчиненому встановлена зібраними по справі і перевіреними в суді доказами, а саме:
показами потерпілої ОСОБА_6 , яка будучи допитаною в судовому засіданні, пояснила суду, що вона являється засновником фермерського господарства Агродар-С та 17.04.2011 року близько 08.00 год., вона виявила крадіжку товаро-матеріальних цінностей. До підсудних претензій не має, викрадене їй повернуто;
показами свідка ОСОБА_9 , який будучи допитаним на досудовому слідстві, показав, що він являється онуком потерпілої. 17.04.2011 року потерпіла виявила крадіжку з території заснованого нею фермерського господарства. Вони вирішили звернутися до міліції із заявою про вчинення крадіжки;
показами свідка ОСОБА_10 , який будучи допитаним на досудовому слідстві показав, що 16 квітня 2011 року на вулиці зустрів підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які звернулись до нього з пропозицією купити в них металеві предмети, бувші у використанні, які можна використати по господарству. Він погодився і вони принесли до нього додому металеву раму для встановлення даху над дверима, верхню металеву частину візка для перевезення предметів, металеві ясла для годування худоби, після чого передав підсудним 110 грн.;
протоколом огляду місця події від 18.04.2011 року, згідно якого оглянуто територію фермерського господарства, де вчинено крадіжку (а.с. 3-5);
протоколом огляду місця події від 18.04.2011 року, за яким оглянуто дворогосподарство АДРЕСА_2 , де виявлено викрадені металеві предмети (а.с. 7-10);
протоколом відтворення обстановки і обставин події від 22.04.2011 року, згідно якого потерпіла показала де саме знаходились викрадені предмети (а.с. 34-36);
протоколом відтворення обстановки і обставин події від 22.04.2011 року, згідно якого ОСОБА_4 показав яким чином вчиняв злочин (а.с. 52-56);
протоколом відтворення обстановки і обставин події від 27.04.2011 року, згідно якого ОСОБА_5 показав яким чином вчиняв злочин (а.с. 68-72);
експертним висновком ОМ-117 від 27 квітня 2011 року, за яким встановлено, що ринкова вартість б/в речей, станом на 16.04.2011 року склала 250 грн. (а.с. 77-82);
іншими матеріалами кримінальної справи.
На підставі наведеного, суд визнає покази підсудних в судовому засіданні з приводу обставин вчинення злочину достовірними, оскільки вони повністю стверджують вину підсудних у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб.
На підставі викладеного, суд визнає ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та вважає, що органи попереднього слідства вірно кваліфікували їх дії за вказаним законом.
Призначаючи підсудним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 міру покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані, що посередньо характеризують особи підсудних.
Як помякшуючі покарання підсудних обставини суд враховує щире каяття.
Обтяжуючих покарання підсудних обставин суд не знаходить.
На підставі викладеного, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі, в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, та обрати відносно них покарання достатнє для їх виправлення та перевиховання у відповідності до ч.1 ст. 65 КК України, а саме покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Судових витрат не має.
Речові докази по справі: металеві предмети, а саме, металеву раму для встановлення даху над дверима, бувшу у використанні, верхню частину візка для перевезення предметів, бувшу у використанні та металеві ясла для годування худоби, бувші у використанні, передані на зберігання ОСОБА_6 - повернути власнику ОСОБА_6 .
Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку один рік не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу КВС, повідомляти даний орган про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - залишити підписку про невиїзд.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку один рік не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу КВС, повідомляти даний орган про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_5 - залишити підписку про невиїзд.
На вирок суду може бути подано апеляцію протягом 15-ти днів до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.
ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_11