Справа
№ 1-94/07
ВИРОК

іменем України

20
червня 2007 року м.
Володимир-Волинський

Володимир-Волинський
міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі:
Вічкань О.А.

з участю
прокурорів: Луцика Ю.М. , Кухарука В.В.

захисника:
ОСОБА_2

представника
цивільного позивача: ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальну
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уродженця с. Побужани, Бузького району,

Львівської
області, громадянина України, українця,
освіта

вища, одруженого,
працює на посаді головного спеціаліста

управління
ветмедицини у м. Володимир-Волинський,

проживає у
АДРЕСА_1

Волинської
області, вул. Набережна,
71, не судимого

у злочинах, передбачених
ст. ст. 191 ч.3,
368 ч.2, 384 ч.2, 366 ч.1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1, працюючи на посаді начальника
управління державної ветеринарної медицини у м. Володимир - Волинський Волинської області, будучи представником органів влади та
службовою особою, наділеною
організаційно-розпорядчими повноваженнями в галузі ветеринарної медицини, достовірно знаючи про те, що відповідно до положень ч. 1 п. 4 Постанови
Кабінету Міністрів України від 13.12.1999 року № 2288 "Про впорядкування
умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих
органів, прокуратури, судів та інших органів" питання щодо
преміювання його, як керівника
державного органу, та надання
матеріальної допомоги, здійснюється
виключно за рішенням органу вищого рівня,
діючи всупереч інтересам служби,
зловживаючи свої службовим становищем,
керуючись корисливими мотивами впродовж 2004 - 2006 років одноосібно
видавав накази про встановлення самому собі премій та матеріальних
допомог, після чого отримував нараховані
на підставі його наказів грошові кошти,
і таким чином за вказаний період незаконно заволодів бюджетними коштами
на загальну суму 10 385 грн. 59 коп.

Він
же, перебуваючи на вказаній посаді та
будучи службовою особою, зловживаючи
своїм службовим становищем, керуючись
прямим умислом та корисливими мотивами в грудні 2003 року в приміщенні свого
службового кабінету, шляхом
вимагання, отримав від підлеглого йому
працівника - водія управління державної ветеринарної медицини ОСОБА_4 хабар в
розмірі 400 гривень за прийняття рішення про надання йому премій та не
створення умов для звільнення останнього із займаної посади, а за період з січня 2004 року по лютий 2005
року, шляхом вимагання, систематично повторно отримував від
підлеглого йому працівника - водія управління державної ветеринарної медицини
ОСОБА_5 хабарі на загальну суму 795 грн. за прийняття рішення про надання йому
премій та не звільнення з роботи.

Він
же, працюючи на цій посаді та будучи
службовою особою, наділеною
організаційно-розпорядчими повноваженнями в галузі ветеринарної медицини, з метою приховування факту незаконного
повернення вилучених у підприємця ОСОБА_6
м'ясопродуктів, маючи надані нею
документи про якість та безпеку уже вилученої раніше ковбаси, 12 жовтня 2006 року склав завідомо
неправдивий документ, а саме припис
№57/25 із вимогою вилучити з обігу ковбасу та курячі стегна та в строк до 12
жовтня 2006 року надати документи, що
посвідчують їх якість та безпеку, при
цьому, ОСОБА_1 вніс до нього завідомо
неправдиві відомості про те, що документ
внесено 10 жовтня 2006 року, після чого

2.

вказаний неправдивий документ скріпив особистим підписом та завірив
гербовою печаткою управління. Після чого за сприяння в незаконному поверненні
раніше вилучених в неї м'ясопродуктів,
приблизно о 16 годині, в
приміщенні управління ветеринарної медицини у АДРЕСА_2, в службовому кабінеті отримав від приватного
підприємця ОСОБА_6 хабар в розмірі 100
грн. 13 жовтня 2006 року ОСОБА_6 було
надано ОСОБА_7 та ОСОБА_13авідомо для них фіктивний акт про знищення
вищевказаних курячих стегон в присутності двох свідків. Після цього, ОСОБА_1,
достовірно знаючи про те, що
курячі стегна будуть незаконно повернуті ОСОБА_7 власнику, з метою приховання вказаних протиправних дій
склав припис № 59/25 із завідомо неправдивою вимогою знищити продукцію, що не має документів про її якість та безпеку
та скріпив даний документ своїм підписом та гербовою печаткою управління. Після
цього, ОСОБА_1 вищевказані неправдиві
документи приєднав до офіційних документів управління в справу №2.1, а пізніше,
з метою уникнення відповідальності за підроблення документів, відніс за місцем свого проживання за адресою
АДРЕСА_3, де зберігав і де вони були
виявлені та вилучені під час проведення обшуку.

Він
же, будучи допитаним 26 жовтня 2006 року
та 19 грудня 2006 року в якості свідка,
а також в ході проведення 02 листопада 2006 року очної ставки, під час досудового слідства по кримінальній
справі №34-039-06 про обвинувачення громадянина ОСОБА_7 за ст.
ст. 368 ч.2 366 ч.1 КК
України, на даний час засудженого
вироком Володимир-Волинського міського суду від 22 січня 2007 року, вирок відносно якого набрав законної
сили, будучи попередженим слідчим про
кримінальну відповідальність за ст. ст.
384, 385 КК України, дав завідомо неправдиві показання з метою
уникнення ОСОБА_7 кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжких
злочинів. Зокрема, ОСОБА_1 під час
допитів повідомив, що 10 жовтня 2006
року під час вилучення на ринку м.
Володимир-Волинський 10 кг курячих стегон та 18 кг ковбаси у підприємця
ОСОБА_6 головним спеціалістом управління
ветеринарної медицини міста ОСОБА_7 було складено усі необхідні документи та
видано припис із зобов'язанням на протязі двох днів представити в інспекцію
документи, що посвідчують походження
даної продукції. Після того, як
ОСОБА_6 не надала документи на курячі
стегна та після внесення припису про їх знищення, дана продукція була видана ОСОБА_7 власнику
для проведення подальшого знищення. Крім того,
під час проведення очної ставки між ним та підозрюваним ОСОБА_7,
підсудний ОСОБА_13аперечив визнавальні показання ОСОБА_7про отримання
останнім хабара від

3.

ОСОБА_6
за сприяння у поверненні вилучених м'ясопродуктів та
повідомив, що 12 жовтня 2006 року дав
ОСОБА_720 грн., щоб останній пішов у
магазин та дещо купив, а через деякий час
останній повернув йому ці кошти, не
сказавши при цьому нічого, і швидко
вийшов з кабінету. Також підсудний ОСОБА_1 повідомив, що ніякі факти протиправної діяльності
ОСОБА_7 йому не відомі. Ці показання ОСОБА_1,
які він дав в ході досудового слідства по кримінальній справі
№34-039-06, повністю спростовуються
обвинувальним вироком Володимир-Волинського міського суду від 22 січня 2007
року та матеріалами досудового слідства по справі.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчинених злочинах не визнав, суду в своїх поясненнях зазначив про вчинення
на нього під час досудового слідства психологічного тиску, а тому визнавальні покази, які він давав під час досудового
слідства, та явку з повинною просить не
брати до уваги. Заперечує вчинення ним злочинів. Цивільний позов не визнає.
Просить його виправдати повністю.

Незважаючи
на невизнання підсудним своєї вини, суд
вважає, що його вина у вчиненому
повністю доведена в судовому засіданні і стверджується наступними доказами:

-показами
ОСОБА_13 участю захисника на досудовому слідстві, в ході яких він визнавав, що протягом 2004-2006 років, в порушення встановленого урядом порядку, одноосібно видавав накази про виплату самому
собі премій та матеріальних допомог, не
погоджуючи їх з вищестоящим керівництвом,
та одержував їх за місцем роботи. Крім цього, він визнавав факт неодноразового одержання
ним коштів від своїх працівників ОСОБА_5 та один раз від ОСОБА_8 після виплати
йому премії в грудні 2003 року. Визнав факт одержання ним в службовому кабінеті
від підприємця ОСОБА_6 100 грн. за сприяння у поверненні вилучених у неї
м»ясопродуктів. (т.2 а.с. 47-49,
150-152);

-
показами свідка ОСОБА_9, який ствердив, що
працює на посаді начальника управління ветеринарної медицини Волинської області
з квітня 2005 року. Нарахування та виплата премій та матеріальних допомог
начальникам міських та районних управлінь проводиться виключно на підставі
письмового погодження з начальником обласного управління. Підсудний до нього за
таким погодженням не звертався, а тому
нараховані кошти одержав безпідставно. Керівникам міських та районних управлінь
неодноразово наголошувалось на дотриманні порядку їх преміювання.;

4

-показами свідка ОСОБА_10,
який ствердив, що
працював на посаді начальника управління ветеринарної медицини Волинської
області з кінця 2002 до квітня 2005 року. Нарахування та виплата премій та
матеріальних допомог начальникам міських та районних управлінь проводилась
виключно на підставі письмового погодження з начальником обласного управління.
Про необхідність дотримання встановленого порядку преміювання керівників
районних та міських управлінь неодноразово наголошувалось на нарадах. Підсудний
до нього за таким погодженням не звертався,
а тому нараховані кошти одержував безпідставно. Під час досудового
слідства по даній кримінальній справі підсудний звертався до нього з проханням
поставити резолюцію на підготовлених ним листах-клопотаннях про преміювання за
період його роботи на посаді начальника обласного управління за період
2004-2005 роки, на що він відмовив.;

-показами свідка ОСОБА_11, яка
ствердила, що працює головним
бухгалтером управління ветеринарної медицини Волинської області. Усних
погоджень на виплату премій та допомог керівникам районних та міських управлінь
ветмедицини не існує, ці виплати
здійснюються виключно на підставі письмових погоджень з начальником обласного
управління;

· показами
показами свідка ОСОБА_12 , яка
показала, що працює на посаді головного
управління ветеринарної медицини в м. Володимир-Волинський. Протягом 2004-2006
років підсудний одноособово видавав накази про нарахування та виплату йому
премій та допомог, не погоджуючи їх з
вищестоящим керівництвом, та одержував
кошти. Вона неодноразово попереджала його,
що ці виплати є незаконні, на що
підсудний в наказовій формі їй давав вказівки проводити нарахування та виплату
коштів.;

· показами
свідка ОСОБА_13 , який дав покази, аналогічні показам свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11;

· показами
свідка ОСОБА_6 , яка ствердила, що
10 жовтня 2006 року, під час проведення
перевірки додержання ветеринарно-санітарного законодавства у неї працівниками
обласного управління ветмедицини було вилучено м'ясопродукти, на які не було документів, що посвідчували б їх якість та походження. 12
жовтня 2006 року в приміщенні управління ветеринарної медицини м. Володимир-Волинський підсудний ОСОБА_1 та ОСОБА_7. на її прохання
погодились повернути їй ці м'ясопродукти,
при умові, що вона складе
неправдивий документ про знищення частини з них. Коли вона залишилась в
кабінеті один на один з підсудним ОСОБА_1,
по його погляду вона зрозуміла,
що він чекає на якусь подяку від неї за те, що повернуть цю продукцію. Вона при
підсудному відчинила кишеню у своїй

сумочці, дістала дві купюри
номіналом по 50 грн. які поклала на стіл під папери. Підсудний нічого їй на це
не відповів і коли вона виходила не зупиняв її і не говорив, що не потрібно цих грошей, просто промовчав. Гроші вона дала як подяку і
як гарантію, що більше її не
перевірятимуть;

- показами свідка ОСОБА_7, котрий
показав, що 10.10.2006 року, під час проведення перевірки додержання
ветеринарно-санітарного законодавства у підприємця ОСОБА_6 представниками обласного управління було
вилучено м'ясопродукти, на які не було
документів, що посвідчували б їх якість
та походження. 12.10.2006 року в приміщенні управління ветеринарної медицини м.
Володимир-Волинський, на її прохання він
та підсудний ОСОБА_1 погодились повернути їй вилучені м'ясопродукти, при чому він пояснив їй, як скласти неправдивий документ про їх
знищення. Після цього він вийшов з кабінету підсудного, а коли повернувся, то останній дав йому 20 грн. однією купюрою і
сказав: "Бери" та дав зрозуміти,
що це частина грошей, котрі йому
дала ОСОБА_6. Через незначний проміжок часу ОСОБА_6 йому на вулиці дала 100
грн. за сприяння у поверненні м'ясопродуктів. Отримавши від ОСОБА_6 ці 100
грн., він зайшов до ОСОБА_1 в кабінет і
віддав одержані від нього 20 грн. та сказав,
що повертає тому, що він також
бачив ОСОБА_6, спілкувався з нею і вона
йому теж віддячила, але скільки вона
йому дала грошей, не говорив. Свідок
також ствердив, що коли 12.10.2006 року
ОСОБА_6 прийшла в управління ветмедицини та вони домовились із нею, що вилучену продукцію буде повернуто, ним з підсудним ОСОБА_1 було вирішено, що потрібно зробити свій припис із
аналогічним змістом, що і припис, який був внесений ОСОБА_6 працівниками
обласного управління для того, щоб потім
можна було зробити акт про знищення продукції та скасувати свій припис, оскільки припис обласного управління вони
скасувати не могли. Таким чином,
12.10.2006 року ними було написано припис №57/25, який був підписаний підсудним ОСОБА_1 та
скріплений ним печаткою управління. На даному приписі було поставлено дату
10.10.2006 року, хоча фактично він був
виготовлений 12.10.2006 року і на той час і йому, і підсудному ОСОБА_1, було відомо,
що насправді ОСОБА_6 принесе документи на ковбасу на наступний день.;

- показами свідка ОСОБА_4, який
показав, що він працював водієм в
управлінні ветеринарної медицини в м.
Володимир-Волинський. В грудні 2003 року його закликав до себе в кабінет
начальник управління ОСОБА_1, показав
йому відомість в якій було нараховано премії та заробітної плати на суму понад
тисячу гривень і сказав, що якщо він
хоче надалі отримувати таку велику премію регулярно, то має ділитись і сказав, що з

одержаних коштів він має віддати 400 грн.,
оскільки ці гроші йому потрібні на "могоричі" для керівництва.
При цьому сказав, що якщо він далі хоче
тут працювати, то починаючи з цього
місяця, з отриманих премій повинен буде
давати йому певні суми для керівництва у Луцьку, а якщо він не буде з ним ділитись, то його чекає звільнення "по
статті". Після цього випадку він змушений був з роботи звільнитись.;

- показами свідка ОСОБА_5, який ствердив, що у 2004-2005 роках працював в міському
управлінні ветеринарної медицини водієм.
Незадовго після прийняття його на роботу в управління, його до себе в кабінет викликав начальник
управління ОСОБА_1 для того, щоб
поговорити та сказав, що якщо він хоче
працювати на даній посаді і ще крім зарплати отримувати премії, то він буде вносити його прізвище в наказ про
преміювання, але з однією умовою, що з отриманої суми премії він повинен
поділитися з ним, тобто половину суми
премії він повинен віддати підсудному ОСОБА_1 на його витрати. З кожної виплати
він йому віддавав близько половини одержаних коштів, а коли знайшов можливість працювати в іншому
місці, відразу звільнився.;

-протоколами очних ставок між підсудним та ОСОБА_6 (т.2,
а.с. 95-96), між підсудним та ОСОБА_7 (т.2, а.с.
100-102), між підсудним та
ОСОБА_8 (т.2, а.с. 134-135),
між підсудним та ОСОБА_5 (т.2,
а.с. 143-144), в ході яких свідки давали покази, аналогічні тим, які вони дали в суді.;

-актом ревізії контрольно-ревізійного відділу від 01.02.2007 року №
910-14/6, яким стверджується, що в порушення законодавства з питань преміювання
керівників органів виконавчої влади,
інших органів, в управлінні
ветеринарної медицини у м.
Володимир-Волинський допущено безпідставне нарахування і виплата
начальнику управління ОСОБА_1 протягом 2004-2006 років премій, допомог на загальну суму 10385, 59 грн. Дане порушення допущене з вини
начальника управління ОСОБА_1 (т.2, а.с.
8-20);

- протоколом про наслідки здійснення оперативно
розшукових заходів, яким
стверджується, що з допомогою
відеозйомки документально зафіксовано факт одержання підсудним ОСОБА_1 коштів
від приватного підприємця ОСОБА_6 , а
також те, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_7
12.10.2006 року домовляються про необхідність виготовити свій припис від
10.10.2006 року для надання вигляду законності протиправному поверненню вилучених
у ОСОБА_6 м'ясопродуктів. Крім
того, зафіксовано, що ОСОБА_7. після одержання хабара від
ОСОБА_6 , повідомив про це ОСОБА_1 (т.2
а.с. 115-131);

-протоколами огляду
речових доказів - приписів державної ветеринарної інспекції №57/25 від
10.10.2006 року та №59/25 від 13.10.2006 року ( т.2, а.с.
199-200, 201-202);

-протоколом обшуку, проведеного за
місцем проживання ОСОБА_1, в ході якого
в його будинку було виявлено та вилучено оригінали приписів №57/25 та № 59/25 (
т.З, а.с. 3-4);

-протоколом огляду речового доказу - журналу реєстрації вихідної
документації управління ветеринарної медицини у м. Володимир-Волинський від 23.03.2007
року, яким стверджується, що у вказаному журналі на протязі 2005-2006
років не зареєстровано жодного письмового відношення до обласного управління
ветеринарної медицини із проханням погодити видачу премії ОСОБА_1 ( т.З, а.с.
33-34);

-протоколом огляду речових доказів - наказів начальника
управління ветеринарної медицини у м.
Володимир-Волинський ОСОБА_1 про преміювання працівників управління
ветеринарної медицини, відповідно до
якого дані накази власноручно підписувались ОСОБА_1 (т.З, а.с.
47-48);

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом здійснення
оперативно-розшукових заходів, яким повністю
спростовуються твердження підсудного ОСОБА_1 про те, що гроші ОСОБА_7 в сумі 20 гривень він давав
для придбання продуктів харчування на обід,
а також той факт, що він
заперечував проти того, що ОСОБА_6
поклала гроші під папери на стіл, що вона
відразу вийшла з приміщення його службового кабінету;

- копією вироку
Володимир-Волинського міського суду від 22 січня 2007

року у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.
ст. 368 ч.2,

366 ч.1 КК України (т.2,
а.с. 158-159), протоколами допиту
ОСОБА_1 як

свідка та додаткового допиту свідка у цій справі
(т.2, а.с. 160-163,
164),

прототоколом допиту обвинуваченого ОСОБА_7 (т.2, а.с.
165-172),

протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 С. О.
(т.2, а.с. 173-

175), протоколом
допиту свідка ОСОБА_6 (т.2, а.с.
176-178);

- висновком
судово-психіатричної експертизи №46 від 22.02.2007року,

відповідно до якого ОСОБА_1 визнано осудним, він міг правильно

розуміти події, що
відбувалися та може давати показання про ці події. ( т.З,

а.с. 73-74).

Посилання
підсудного на ту обставину, що під час
досудового слідства у справі на нього чинився психічний тиск зі сторони
працівників прокуратури,

міліції, в зв»язку з чим він
змушений був написати явку з повинною та дати визнавальні покази, суд розцінює як спосіб захисту, обраний самим підсудним, і відноситься до них критично.

Так, допитані в якості свідків
слідчі ОСОБА_14 та ОСОБА_15ствердили, що
в ході досудового слідства ніякого тиску на підсудного не чинилось. Явку з
повинною він написав добровільно, без
примусу, визнавальні покази давав
добровільно в присутності запрошеного ним захисника - адвоката ОСОБА_2 Взагалі
у всіх слідчих діях брав участь захисник.

Посилання підсудного на скаргу його дружини, адресовану на ім»я прокурора Волинської
області, про незаконні методи
слідства, суд розцінює теж критично, оскільки відповіддю на цю скаргу заступника
прокурора Волинської області, повністю
спростовуються викладені у ній обставини,
як безпідставні.

Таким чином, в
судовому засіданні повністю доведено вину підсудного у вчиненому і його дії суд
кваліфікує наступним чином.

По епізоду незаконного одержання коштів у вигляді премій та допомог дії
підсудного органами досудового слідства кваліфіковано за ст. 191 ч.3 КК України як привласнення
бюджетних коштів, вчинене з корисливих
мотивів, шляхом зловживання своїм
службовим становищем, вчинене повторно.

Суд вважає, що підсудний ОСОБА_1 на
протязі тривалого періоду,
незаконно, всупереч вимогам
положень ч. 1 п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.1999 року №
2288 "Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів
виконавчої влади, місцевого
самоврядування та їх виконавчих органів,
прокуратури, судів та інших органів", одноособово видавав накази про своє
преміювання та виплату матеріальних допомог та отримував нараховані кошти, тобто неодноразово вчиняв тотожні діяння, об»єднані єдиним умислом, направленим на незаконне заволодіння
бюджетними коштами, а тому даний
злочин, відповідно до ч.2 ст. 32 КК України суд визнає
продовжуваним, а таку кваліфікуючу
обставину, як повторність, виключає з обвинувачення.

Суд вважає, що в діях підсудного
відсутня така кваліфікуюча ознака, як
привласнення, оскільки кошти, якими він заволодів, не були йому ввірені і не перебували у його
володінні, натомість він з використанням
свого службового становища, діючи
всупереч інтересам служби, незаконно
видавав накази про своє преміювання та виплату матеріальних допомог та
незаконно одержував ці кошти, а тому дії
підсудного суд кваліфікує за ст. 191
ч.2 КК

України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою
своїм службовим становищем.

По епізоду одержання хабарів від ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дії підсудного
суд кваліфікує за ст. 368 ч.2 КК України
як одержання хабара, вчинене повторно та
поєднане з вимаганням хабара.

По епізоду внесення до офіційних документів - приписів, завідомо неправдивих відомостей, дії підсудного суд кваліфікує за ст. 366 ч.1 КК України як службове
підроблення, тобто внесення службовою
особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

По епізоду дачі завідомо неправдивих показань під час досудового слідства у
кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 з метою його
захисту, дії підсудного суд кваліфікує
за ст. 384 ч.2 КК України як завідомо
неправдиве показання свідка під час провадження досудового слідства, поєднане зі штучним створенням доказів
захисту.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого та дані про його особу. Злочини, які вчинив підсудний, відноситься до категорії тяжких злочинів, злочинів середньої та невеликої тяжкості.

Підсудний ОСОБА_1 вчинив злочини вперше,
за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Оскільки підсудний вчинив декілька злочинів, призначаючи йому покарання суд
застосовує ст. 70 КК України.

З врахуванням даних про особу підсудного,
про стан його здоров»я та характеризуючих даних, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від
суспільства, а тому призначає йому
покарання в межах санкції закону, за
яким він притягується до відповідальності,
із застосуванням ст. ст. 75,
76 КК України, що буде необхідним
та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним нових злочинів.

Обставинами, що пом»якшують
покарання підсудного, є з»явлення зі
зізнанням та активне сприяння розкриттю злочину на стадії досудового слідства.

Зазначену в обвинувальному висновку таку обставину, як щире каяття, суд не визнає пом»якшуючою, оскільки в суді підсудний не розкаявся у
вчиненому та винним себе не визнав.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

10

Цивільний позов, заявлений Володимир-Волинським
міжрайонним прокурором в інтересах держави в особі управління ветеринарної
медицини у м. Володимир-Волинський про стягнення незаконно одержаних коштів на
суму 10 385 грн. 59 коп., відповідно до ст.
ст. 22, 1166 ЦК України, підлягає до задоволення повністю, оскільки підстави, з яких він був заявлений, повністю знайшли своє підтвердження в суді, а розмір цивільного позову визначений актом
контрольно-ревізійного відділу та не спростований підсудним.

Речові докази по справі: відеокасети,
приписи - слід залишити при справі,
журнал реєстрації вихідної документації - повернути управлінню
ветеринарної медицини у м. Володимир-Волинський.

Судові
витрати по справі покласти на підсудного.

Керуючись ст.
ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1
визнати винним у
вчиненні злочинів, передбачених
ст. ст. 191
ч.2, 368 ч.2,
384 ч.2, Зббч.1
КК України,

призначивши
покарання:

·
за ст. 191 ч.2 КК
України - у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права займати
посади, пов»язані з
організаційно-розпорядчими функціями, на
строк три роки;

·
за ст. 368 ч.2 КК України - у виді п»яти років
позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов»язані з організаційно-розпорядчими функціями, на строк три роки;

·
за ст. 384 ч.2 КК
України - у виді двох років шести місяців обмеження волі;

·
за ст. 366 ч.1 КК
України - у виді одного року обмеження волі з позбавленням права займати
посади, пов»язані з
організаційно-розпорядчими функціями, на
строк один рік.

На
підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим, остаточно визначити за цим
вироком покарання у виді позбавлення волі на строк п»ять років з позбавленням
права займати посади, пов»язані з
організаційно-розпорядчими функціями, на
строк три роки.

На підставі ст.
ст. 75, 76
КК України, ОСОБА_1

звільнити від
відбування основного виду покарання,
якщо він протягом

трьох
років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки:
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи та періодично
з»являтися для реєстрації* в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередню
- підписку про невиїзд.

Речові
докази по справі: відеокасети, приписи -
залишити при справі, журнал реєстрації
вихідної документації - повернути управлінню ветеринарної медицини у м.
Володимир-Волинський.

Цивільний позов задовільнити повністю. Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави
в особі управління ветеринарної медицини у м. Володимир-Волинський 10 385
(десять тисяч триста вісімдесят п»ять) грн. 59 коп.3авданих злочином збитків.

Судові
витрати покласти на підсудного. Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави витрати за
проведення комп»ютерно-технічної експертизи в сумі 581 (п»ятьсот вісімдесят
одну) грн. 20 коп.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом
15 діб з моменту його проголошення.