Єдиний унікальний номер 1-72/2012
Номер провадження 1/2408/72/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2012 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Войтун О. Б.

при секретарі Чаглей Н.А.

Та прокурорі: Моргоч Н.В.

За участю захисників: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3.

Законних представників: ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та житель ІНФОРМАЦІЯ_2 кв.№67, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України

неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, студента ЧКЕП, неодруженого, раніше судимого, а саме 15 квітня 2009 року вироком Шевченківського районного суду міста Чернівців за ч.4 ст.187, 69 КК України до позбавлення

волі на строк 2 роки 6 місяців, 25.02.2010 року постановою Самборського міськрайонного суду Львівської області на підставі ст.107 КК України умовно-достроково звільнений, не відбутий строк 9 місяців 13 днів, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_6

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України

неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, українця, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, не працюючого, учня ІНФОРМАЦІЯ_10, неодруженого, раніше не судимого

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7, та неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 органом досудового слідства обвинувачуються в тому, що 09 вересня 2011 року, в період часу між 01 та 03 годинами, ОСОБА_7, а також неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_8, направлялися з вулиці Руської в місті Чернівцях в бік центру міста та проходили неподалік території ПАТ "Чернівецький цегельний завод №3", який розташований в місті Чернівці по вулиці Кармелюка, 78. В цей час ОСОБА_7, переслідуючи корисливий мотив, з метою крадіжки майна заводу, а саме алюмінієвих рамок, які знаходились в цеху підприємства, запропонував неповнолітнім ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проникнути на охоронювану територію заводу та до приміщення цеху, в якому зберігаються алюмінієві рамки, на що останні погодились. Після чого, ОСОБА_7 реалізуючи свій намір викрадення майна ПАТ " Чернівецький цегельний завод №3", за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зі сторони пр. Незалежності вільно проникли на охоронювану територію вказаного вище підприємства та піднялися на дах виробничо-формувального цеху, де з метою проникнення до приміщення цеху та подальшої крадіжки 30шт. алюмінієвих рамок, вартістю 39 гривень за шт. на загальну суму 1170 гривень, зняли з вікна цеху зовнішню дерев'яну рамку вікна зі склом, однак свій намір вчинити крадіжку до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки на даху цеху були затримані працівниками заводу.

Крім цього, 09 вересня 2011 року, в період часу між 01 та 03 годинами, ОСОБА_10, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення шляхом крадіжки майна ПАТ "Чернівецький цегельний завод №3", який розташований в місті Чернівці по вулиці Кармелюка, 78, достовірно знаючи, що його товариші ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є неповнолітніми, запропонував останнім вчинити крадіжку алюмінієвих рамок, на що отримав від них згоду, тобто завдяки переконанню у вигідності, а також легкості та доступності збагачення за рахунок крадіжки, своїми діями втягнув їх у злочинну діяльність. Після чого, ОСОБА_7 разом з неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_8, вільно проникли на охоронювану територію вказаного вище підприємства та піднялися на дах виробничо-формувального цеху, звідки мали намір вчинити крадіжку 30шт. алюмінієвих рамок на загальну суму 1170 гривень, однак свій намір вчинити крадіжку до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки на даху цеху були затримані працівниками заводу.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиросердно розкаявся, та повністю підтвердив обставини викладені в обвинуваченні, просив суд суворо не карати.

ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся, просив суд суворо не карати та повністю підтвердив обставини, що викладенні в обвинуваченні.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_9 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиросердно розкаявся, та повністю підтвердив обставини викладені в обвинуваченні, просив суд суворо не карати.

Вина підсудного ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України та підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України також повністю доведено крім показів підсудних, в яких вони визнають свою вину повністю та показали обставини при яких вчинили ці злочини, також і допитаними в судовому засіданні свідками, а саме:

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснив наступне, що 08.09.2011р. він працював в третю зміну з 22год. вечора до 07год. ранку на заводі і при обході він побачив, що була знята деревяна рама, у звязку з чим він та, ще двоє працівників піднялись на дах і побачили хлопців (підсудних), які сиділи на цеглі, вони не тікали, на його запитання вони відповіли, що ховаються від вітру. Він викликав ОСОБА_12, який працює начальником охорони, який пізніше викликав міліцію.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що він у серпні - вересні 2011 року тимчасово виконував обов'язки начальника охорони ПАТ "Чернівецький цегельний завод №3". Охорона заводу здійснюється цілодобово через три пости, однак огорожа території є не всюди в зв'язку з економічними труднощами. 09 вересня 2011 року, о 03 годині 30 хвилин, в той час коли він знаходився вдома, йому зателефонував майстер виробничого цеху ОСОБА_11 та повідомив, що на даху виробничого цеху вони помітили трьох невідомих осіб. Він сказав їм, що вони їх затримали та чекали на нього, а сам відразу ж поїхав на завод. Коли він приїхав на завод, то всередині виробничого цеху побачив трьох молодих хлопців, яких запитав для чого вони вилізли на дах цеху. Вони відповіли, що вирішили заховатися від вітру та зігрітися. Тоді він вийшов на дах приміщення і побачив, що дерев'яна рамка одного з вікон, що ведуть до цеху була знята, а решітка, яка є під рамою, була на місці. Тоді він спустився до цеху та зателефонував виконавчому директору, доповів обставини події і той сказав викликати міліцію. Коли приїхали працівники міліції, то оглянули територію та дах цеху і забрали хлопців з собою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він працює охоронником заводу, в ночі коли виник даний інцидент він заступив на добове чергування в період часу між 3 годиною та 3 годиною 30 хвилин до нього підійшов на пост ОСОБА_11 та повідомив, що можливо хтось є на даху. Коли вони почали обстежувати дах то виявили в куті даху біля стіни зі спорткомплексом трьох молодих хлопців, які сиділи на цеглі та гралися телефонами. Вони запитали хлопців, що ті роблять, на що ті відповіли, що не мають де заночувати, тому вирішили переночувати тут. Тоді вони завели їх до цеху, ОСОБА_11 викликав Андроника, який приїхав та викликав міліцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що в вересні 2011 року він працював виконавчим директором. 09.09.2011 року була вказівка, щодо зняття рам, оскільки на вулиці було дуже жарко. Решітки залишалися, а рама була знята. Вони прийняли рішення поставити рами, тому що виникали крадіжки. Зі сторони даху була можливість залізти до цеху. Він не може точно стверджувати, що в ніч з 8.09.11 по 9.09.11 були зняті рами. З травня місяця і до пізньої осені були зняті рами та залишались лише решітки. До цієї ситуації у них було багато випадків, коли люди залізали до цеху. Свідок ОСОБА_11 побачив, як була увігнута в середину решітка. Також пояснив, що решітки поставили більше ніж пів року назад від дати скоєння злочину. Раніше рами вибивали повністю, тому вони поставили решітки. Весь цегельний завод обгородити в решітки не можливо, вони ставили решітки тільки там де були виявлені проникнення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що 22.10.2011 року проводилося відтворення подій. Чи були зняті віконні рами він не може сказати, тому, що він був на той час у відпустці. Коли працівники жалілися, що дуже жарко в приміщенні, то вони знімали віконні рами, була така практика. Також пояснив, що вночі охорони в цеху немає, вони стоять біля контролю. Люди через територію заводу проходять вільно, лише машини не їздять. Підсудній ОСОБА_9 сказав на відтворенні подій, що вони троє йшли додому, а потім з хлопцями звернули на завод і вилізли на дах. Він сказав, що з Проспекту Незалежності пройшли на територію заводу, але він не пояснив, чому вони зайшли на територію заводу. Також зазначив, що люди з сіл Чагор, Коровія, Молодія постійно вдень проходять через територію заводу, тому що таким чином можна скоротити шлях.

Вина підсудного ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України та підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України також повністю підтверджується іншими зібраними по справі доказами, а саме:

-рапортом старшого слідчого СВ Першотравневого РВ УМВС ОСОБА_17 про те, що 09 вересня 2011 року, приблизно о 03 годині ночі на території ПАТ " Чернівецький

цегельний завод №3 " були затримані ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9,

які шляхом зняття рами намагалися викрасти з формувального цеху алюмінієві рамки /а.с.13/;

-протоколом усної заяви виконавчого директора ОСОБА_15 про те, що

охороною заводу на даху виробничого цеху були затримані троє невідомих осіб, які

намагалися вчинити крадіжку алюмінієвих рамок /а.с.14-15/;

-протоколом огляду місця події від 09 вересня 2011 року, під час якого встановлено, що в одному з вікон на даху виробничо-формувального цеху знята зовнішня рама вікна /а.с.21-24/;

-протоколом явки з повинною від 09 вересня 2011 року ОСОБА_7, згідно якої останній підтвердив факт вчинення злочину /а.с.38/;

-протоколом явки з повинною від 09 вересня 2011 року ОСОБА_8, згідно якої останній підтвердив факт вчинення злочину /а.с.40/;

-протоколом явки з повинною від 09 вересня 2011 року ОСОБА_9, згідно якої останній підтвердив факт вчинення злочину /а.с.42/.

Суд, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, вислухавши покази підсудних та свідків, вважає, що дії підсудного ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 та ч.3 ст.185КК України, оскільки він своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням в інше приміщення чи сховище, однак не доведеними до кінця з причин, що не залежали від волі винної особи вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України, тобто замах на крадіжку чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням в сховище.

Крім того суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.304 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у втягненні неповнолітніх у злочинну діяльність, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.304 КК України, тобто втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність.

Суд, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, вислухавши покази підсудних та свідків, вважає, що дії підсудного ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 та ч.3 ст.185КК України, оскільки він своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням в інше приміщення чи сховище, однак не доведеними до кінця з причин, що не залежали від волі винної особи вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України, тобто замах на крадіжку чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням в сховище.

Суд, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, вислухавши покази підсудних та свідків, вважає, що дії підсудного ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 та ч.3 ст.185КК України, оскільки він своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням в інше приміщення чи сховище, однак не доведеними до кінця з причин, що не залежали від волі винної особи вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 та ч.3 ст.185 КК України, тобто замах на крадіжку чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням в сховище.

При визначенні виду і міри покарання підсудному ОСОБА_7, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що помякшують так і обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує, що підсудний ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, притягувався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, відсутні збитки від злочину, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку Чернівецькій обласній психіатричній лікарні не перебуває, при цьому перебуває на обліку в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері з 2009 року з діагнозом зловживання алкоголем з шкідливими наслідками.

До обставин помякшуючих покарання ОСОБА_7, суд враховує щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, суд вважає за необхідне, віднести до обставини, яка помякшує покарання ОСОБА_7 молодий вік підсудного, відсутність збитків від злочину.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_7 судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин по справі, особи винного суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

За наявності кількох обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_7, а саме те, що підсудний щиро розкаявся, усвідомив протизаконність своїх дій, молодий вік підсудного, відсутність збитків від злочину, суд приходить до висновку, що ці обставини помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів і вважає, що слід призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.185 ч.3 та ч.1 ст.304 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

При визначенні виду і міри покарання підсудному ОСОБА_8, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що помякшують так і обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує, що підсудний ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, раніше судимий, щиро розкаявся, вчинив злочин будучи неповнолітнім, відсутні збитки від злочину, по місцю проживання характеризується позитивно, за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку Чернівецькій обласній психіатричній лікарні та в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері не перебуває.

До обставин помякшуючих покарання ОСОБА_8, суд враховує щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, вчинив злочин будучи неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_8 судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин по справі, особи винного суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тому суд не вбачає підстав для застосування ст.104 КК України.

За наявності кількох обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_8, а саме те, що підсудний щиро розкаявся, вчинив злочин будучи неповнолітнім, усвідомив протизаконність своїх дій, суд приходить до висновку, що ці обставини помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і вважає, що слід призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.185 ч.3 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

При визначенні виду і міри покарання підсудному ОСОБА_9, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що помякшують так і обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує, що підсудний ОСОБА_9 свою вину визнав повністю, раніше не судимий, щиро розкаявся, вчинив злочин будучи неповнолітнім, відсутні збитки від злочину, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку Чернівецькій обласній психіатричній лікарні та в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері не перебуває.

До обставин помякшуючих покарання ОСОБА_9, суд враховує щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, вчинив злочин будучи неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_9 судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_9 злочину, його суспільну небезпечність, відношення підсудного до вчиненого, суд вважає, що виправлення та перевиховання можливе без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст.104 КК України.

За наявності кількох обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_9, а саме те, що підсудний щиро розкаявся, усвідомив протизаконність своїх дій, вчинив злочин будучи неповнолітнім, суд приходить до висновку, що ці обставини помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і вважає, що слід призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.185 ч.3 КК України, застосувавши ст. 69 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.69,70 КК України, ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 (одного) року 5 (місяців) місяців позбавлення волі.

-за ч.1 ст.304 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити обрану тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обраховувати з моменту його затримання, тобто з 09 вересня 2011 року.

Визнати винним ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити обрану тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обраховувати з моменту його затримання, тобто з 09 вересня 2011 року.

Визнати винним ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.104,75-78 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням якщо він на період призначеного судом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладенні на нього обовязки.

На період призначеного судом іспитового строку зобовязати засудженого ОСОБА_9: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженому в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун