Справа №592/9427/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/67/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Ухилення від сплати аліментів на утримання дітей
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00004065 від 5 серпня 2014 року за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 8 грудня 2014 року яким,

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, українець,

уродженець та проживає в м. Суми,

раніше засуджувався: 20.02.2009 року

за ст. 164 ч.1 КК України до штрафу

в розмірі 2000 гривень в дохід держави.

визнаний винним за ст. 164 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_8 призначити остаточне покарання у виді 240 годин громадських робіт та за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2009 року в виді штрафу в розмірі 2000 гривень в дохід держави. Покарання за кожним вироком виконувати самостійно.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 7 травня 2007 року ОСОБА_8 житель м. Суми зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно на утримання дочки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 до її повноліття на користь матері ОСОБА_10 і виконавчий лист про стягнення аліментів був направлений до Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2009 року ОСОБА_8 був визнаний винним за ст.. 164 ч.1 КК України та призначено покарання 2000 гривень в дохід держави, за злісне ухилення від сплати аліментів за період з 3 березня 2007 року по 21 січня 2009 року, але штраф призначений за вироком суду він не сплатив.

Проживаючи в АДРЕСА_1 ОСОБА_8 офіційно ніде не працював, і будучи раніше засудженим за злісне ухилення від сплати аліментів, не виконував рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 7 травня 2007 року і злісно ухилявся від сплати аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на утримання дочки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 . За період з 1 січня по 13 вересня 2014 року ОСОБА_8 має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 4694 грн. 88 коп, що складає суму виплат більш ніж шість місяців відповідних платежів.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Сумської області зазначає, що суд першої інстанції не навів доказів, що переконливо свідчили б про ухилення ОСОБА_8 від сплати штрафу, а також не зазначив інших обставин, які б зупиняли чи переривали перебіг давності виконання попереднього вироку і безпідставно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 164 КК України та призначив покарання із застосуванням вимог ст. 71 КК України, а тому на його думку вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з виключенням з резолютивної частини вироку вказівку суду про призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ст. 71 КК України. Також він просить перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.2 на ч.1 ст. 164 КК України і вважати його засудженим за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Заслухавши суддю доповідача про обставини кримінального провадження та зміст поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_7 ,вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції згідно до вимог ст. 404 ч.1 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Висновки суду щодо злісного ухилення ОСОБА_8 від сплати встановлених рішенням коштів на утримання дочки 2002 року народження за обставин встановлених судом підтверджуються сукупністю зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів.

Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді, відповідно до ч.2 ст. 409 КПК України є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає згідно п.2 ч.1 ст. 413 КПК України у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню.

Так, як убачається з матеріалів кримінального провадження 20 лютого 2009 року ОСОБА_8 за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми був визнаний винним за ч.1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 2000 гривень.

На момент ухвалення вироку Ковпаківським районним судом м. Суми 8 грудня 2014 року, штраф як покарання за попереднім вироком ОСОБА_8 не сплатив, а тому його дії були кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати аліментів встановлених рішенням суду коштів та утримання дитини, особою, яка раніше судима за злочин, передбачений цією статтею.

Призначаючи ОСОБА_8 , остаточне покарання із застосуванням вимог ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, суд не звернув уваги, на те, що відповідно до ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

У частинах 3 та 4 ст. 80 КК України зазначено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання та переривається, якщо до закінчення строків, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливе тяжкий злочин.

Таким чином, строк давності виконання вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2009 року за ст. 164 ч.1 КК України за яким ОСОБА_8 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 2000 гривень, сплинув 7 березня 2011 року.

Державною виконавчою службою Сумського міського управління юстиції 17 березня 2013 року виконавчий лист, № 1-184 виданий 20 лютого 2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_8 штрафу в сумі 2000 гривень на користь держави за вироком цього суду від 20 лютого 2009 року був повернутий до суду у зв`язку з відсутністю у боржника, тобто ОСОБА_8 , коштів, іншого майна, і повторно для виконання не надходив.

Таким чином станом на 7 березня 2011 року та 17 березня 2012 року вирок суду в частині стягнення з ОСОБА_8 штрафу виконаний не був.

Частиною другою ст. 90 КК України передбачено, що до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася.

У зв`язку з цим, якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.

Розглядаючи справу та ухвалюючи вирок суд першої інстанції на вказані вимоги закону уваги не звернув, а також не навів доказів, які б з достовірністю свідчили про ухилення ОСОБА_8 від виконання вироку суду від 20 лютого 2009 року в частині сплати штрафу, а також не зазначив обставин, які б зупиняли чи переривали перебіг давності виконання попереднього вироку, та безпідставно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст. 164 КК України та призначив йому покарання з застосуванням ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку суд першої інстанції допустив порушення вимог ст. 412 та 413 КПК України, а саме неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, застосувавши закон який не підлягав застосуванню та істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, які перешкоджали йому ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, і вирок суду першої інстанції змінити, та виключити з його резолютивної частини вказівку суду про призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, а злочинні дії ОСОБА_8 перекваліфікувати з частини другої ст.164 КК України на частину першу ст. 164 КК України, так як він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дочки.

При призначенні обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 164 КК України, колегія суддів на виконання вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вказаних судом першої інстанції, як таких, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме визнання у повному обсязі вини, посередню характеристику.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначене в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Інших істотних порушень вимог кримінального чи кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування вироку щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 412, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 8 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку при призначенні покарання посилання на ст. 71 КК України.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.2 ст. 164 КК України на ч.1 ст. 164 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт.

В інший частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4