Справа № 761/5958/15-к
Провадження №1-кп/761/495/2015
В И Р О К
іменем України
19 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0014175 від 19.12.2014 р. відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, працюючої бухгалтером у ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , 18 грудня 2014 року приблизно о 22 годині, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків вступила в конфлікт зі своїм співмешканцем ОСОБА_4 . Під час даного конфлікту ОСОБА_4 , маючи перевагу у фізичній силі, став наносити ОСОБА_6 удари в різні частини тіла та стискав їй шию руками, внаслідок чого заподіяв останній згідно висновку експерта №3522 від 19.12.2014 р. легке тілесне ушкодження у вигляді синця на лівій боковій поверхні шиї в верхній третині. В цей час ОСОБА_6 , яка зазнала протиправного посягання з боку ОСОБА_4 і отримала в результаті цього тілесні ушкодження, діючи в умовах необхідної оборони з метою захисту свого здоров`я, усвідомлюючи, що іншим чином, ніж заподіяння шкоди особі, яка на неї посягає, неможливо, схопила кухонний ніж з метою самозахисту. Після цього ОСОБА_6 , сприймаючи подальші дії ОСОБА_4 , що продовжував поводити себе агресивно, як такі, що становлять реальну небезпеку для свого здоров`я, однак діючи з перевищенням меж необхідної оборони, оскільки обстановка захисту, а саме: відсутність безпосередньої прямої загрози для свого життя або здоров`я, не відповідала необхідності заподіяння тяжкого тілесного ушкодження особі, яка здійснювала напад, і дозволяла відвернути небезпеку іншим способом, тримаючи в своїй руці ніж, нанесла ним умисно один удар ОСОБА_4 в груди, чим спричинила останньому, згідно висновку експерта №185/Е від 24.02.2015р. «тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки в проекції 10 міжреберія по середнє-аксилярній лінії, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає у ліву порожнину, з явищами пневмотораксу (наявність повітря в плевральній порожнині)».
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, вчиненому у разі перевищення меж необхідної оборони, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26 лютого 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, із змісту якої вбачається, що сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт примирення між потерпілим та підозрюваним, а також відсутність з боку потерпілого ОСОБА_4 претензій майнового або іншого характеру до ОСОБА_6 ; узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік, та на підставі ст. 75 КК України звільнення її від кримінальної відповідальності із встановленням іспитового строку 1 рік; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 за ст.124 КК України, віднесено до злочинів невеликої тяжкості.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє положення п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди з потерпілим, передбачені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, характер обвинувачення за ст. 124 КК України, вид покарання, який буде застосований в разі затвердження угоди.

Також, судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Крім того, як обвинувачена, так і потерпілий суду повідомили, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, перевіривши угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що умови угоди: не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено ними в судовому засіданні, та погодили вид покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст.314, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Затвердити угоду, укладену 26.02.2015 р. у кримінальному провадженні №0014175 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України, та призначити покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1-го /одного/ року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази у кримінальному провадженні №014175, а саме: ніж, вата зі слідами речовини бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Шевченківського РУГУ МВС України в м. Києві знищити.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя