У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Жука В.Г., Канигіної Г.В.

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 1 листопада 2007 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2006 року
та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Київської області від 21 червня 2006 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 15,
ч. 4 ст. 27 та ч. 2 ст. 369 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України на 1
рік 9 місяців 8 днів позбавлення волі без конфіскації майна, за ч. 2 ст. 143 КК
України 1960 року на 1 рік 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.. 70 КК
України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено 1 рік 9 місяців 8 днів
позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від
21 червня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Як визнав встановленим
суд, ОСОБА_1, будучи адвокатом, уклавши 28 вересня 1999 року з обвинуваченою
ОСОБА_2 угоду на представництво її інтересів на досудовому слідстві і суді, 10
листопада 1999 року в період розгляду кримінальної справи щодо неї у
Вишгородському районному суді, став схиляти ОСОБА_2 дати йому 800 доларів США
нібито для передачі судді в якості хабара з метою пом'якшити покарання, на що
ОСОБА_2 погодилась і 19 листопада 1999 року близько 13-ї години біля приміщення
районного суду передала ОСОБА_1 800 доларів США для передачі судді, що
становить 3722,32грн. Схиливши ОСОБА_2 до замаху на дачу хабара судді, ОСОБА_1
отримані гроші привласнив.

24 січня 2000 року ОСОБА_1
уклав нову угоду з ОСОБА_2 про захист її інтересів по кримінальній справі. 24
квітня 2000 року під час розгляду даної справи судом, у приміщенні
Вишгородського районного суду ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2, що вона може бути
засудженою до 7 років позбавлення волі і став схиляти її до передачі йому 7000
доларів США начебто для передачі судді як хабара за призначення їй покарання,
не пов'язаного із позбавленням волі.

5 червня 2000 року в
кабінеті магазину по вул.. В. Василевської, 11 м. Києва ОСОБА_1 отримав від
ОСОБА_2 частину зазначеної суми, а саме 1000доларів США, що становить
5429,3грн., а 9 грудня 2000 року близько 20-ї години у кафе “Махаон” по вул..
Межгірського Спасу, 6 м. Вишгорода, ОСОБА_1 отримав від неї решту суму -
30000грн. При цьому ОСОБА_1 не мав наміру виконувати свої зобов'язання і
привласнив гроші. У цей же день ОСОБА_1 на місці події було затримано
працівниками міліції.

У касаційній скарзі засуджений
зазначає, що досудове та судове слідство по справі проведено неповно та
однобічно, з порушенням норм кримінально-процесуального закону, а висновки
суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, що 800
та 1000 доларів США ОСОБА_2 йому не передавала, а 30000грн. він отримав від неї
в борг. Просить скасувати постановлені по справі судові рішення, а кримінальну
справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу злочинів.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, міркування прокурора про часткове задоволення
касаційної скарги, обговоривши її доводи та перевіривши кримінальну справу,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду про
доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованих йому злочинів підтверджується
сукупністю доказів, зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні у
встановленому кримінально-процесуальним законом порядку, зокрема, показаннями
свідка ОСОБА_2 про те, що адвокат ОСОБА_1 вимагав від неї передачі через нього
грошей для посадових осіб за позитивне вирішення її справ і які він отримав від
неї, а також про те, що ніякої розмови з ОСОБА_1 щодо надання грошей в борг не
було; свідка ОСОБА_3, з яких видно, що зі слів ОСОБА_2 їй було відомо про ці
обставини, для чого ОСОБА_2 просила у неї позичити гроші; заявою ОСОБА_2 у
правоохоронні органи; даними протоколу огляду та вилучення грошей у ОСОБА_1,
іншими протоколами слідчих дій; свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у провадженні яких
знаходились кримінальні справи щодо ОСОБА_2 і які показали, що ОСОБА_1 ніяких
грошей їм не пропонував та не передавав, з останнім вони спілкувалися виключно
в рамках процесу.

Наведені, а також інші наявні у справі докази, яким суд
дав належну оцінку свідчать про обґрунтованість висновків суду щодо доведеності
вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів і водночас спростовують
його доводи у касаційній скарзі з цього приводу.

Дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст.
15, ч. 4 ст. 27 та ч. 2 ст. 369 КК України кваліфіковані правильно, а покарання
йому за цим законом призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Проте, дії ОСОБА_1,
кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 143 КК України 1960 року на підставі ст. 5 КК
України підлягають перекваліфікації на ч. 2 ст. 190 КК України 2001 року та
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_1 підлягає звільненню від
кримінальної відповідальності за цим законом у зв'язку із закінченням строків
давності.

Таким чином судові рішення
у цій частині підлягають зміні.

Будь-яких інших підстав
для зміни або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

касаційну
скарг засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 28 лютого 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Київської області від 21 червня 2006
року щодо ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 143 КК України
1960 року на ч. 2 ст. 190 КК України 2001 року.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_1
від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України 2001 року у
зв'язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу у цій частині
провадженням закрити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 та
ч. 2 ст. 369 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 9 місяців 8
днів позбавлення волі без конфіскації майна.

В решті судові рішення щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

С у д д і :

Коновалов В.М. Жук
В.Г.
Канигіна Г.В.