Справа № 11-702 2007 року Головуючий в 1-й інстанції: Дручкова
Категорія: постанова суду Доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2007 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді
Шершуна В.В.,

суддів Майданюк
К.І., Козачка С.В.,

з участю прокурора Бардецького О.І.,

потерпілої
ОСОБА_2.,

обвинуваченого ОСОБА_1.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому скаргу ОСОБА_2. на постанову Теофіпольського
районного суду від 3 жовтня 2007 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, проживаючого по АДРЕСА_1, з середньою спеціальною освітою,
приватного підприємця, українця, громадянина України, одруженого,
військовозобов'язаного, раніше не судимого, на підставі ст. 49 КК України
звільнено від кримінальної відповідальності.

Як видно з постанови суду, ОСОБА_1.
обвинувачувався в тому, що 24 грудня 2004 року, отримавши на відповідальне
зберігання від державного виконавця 168 мішків цукру-піску на загальну суму 21
000 гривень, який належав ОСОБА_2., в березні 2005 року самовільно, всупереч
встановленому законом порядку, розпорядився цукром, який реалізував, чим завдав
потерпілій значної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2.
просить постанову місцевого суду про застосування до ОСОБА_1. ст. 49 КК України
та звільнення його від кримінальної відповідальності скасувати, справу
направити на новий судовий розгляд в інший суд, оскільки сумнівається в
об'єктивності Теофіпольського райсуду.

Крім того, вказує, що суд
необгрунтовано дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1можливе застосування закону
про звільнення від кримінальної відповідальності в звязку із закінченням
строків давності, оскільки його неодноразові неявки до органів досудового
слідства вказують на те, що він є особою, яка ухилялась від слідства і суду.

Звертає увагу на те, що суд при
розгляді справи незаконно обійшов увагою її цивільний позов про стягнення
вартості цукру, яким ОСОБА_1самовільно розпорядився.

Заслухавши доповідача, прокурора
про обгрунтованість постанови, доводи ОСОБА_2. на підтримку апеляції, ОСОБА_1.
проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія
суддів не знаходить підстав для задоволення останньої.

Встановивши під час розгляду справи вину ОСОБА_1. у самовільному
розпорядженні 160 мішками цукру на загальну суму 21000 гривень, які йому було
передано на збереження державною виконавчою службою, суд вірно на підставі
досліджених матеріалів кримінальної справи дійшов висновку про доведеність його
вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Такі висновки місцевого суду перш за все грунтуються на показах потерпілої
ОСОБА_2., свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4., згідно яких ОСОБА_1за актом опису і
арешту майна від 24 грудня 2004 року дійсно були передані на відповідальне
зберігання 168 мішків цукру, належних ОСОБА_2. При цьому згідно вказаного акту
державною виконавчою службою була встановлена заборона реалізації вказаного
цукру до вирішення спору між ОСОБА_2та ОСОБА_1. Останнього було попереджено про
кримінальну та матеріальну відповідальність у разі розтрати, відчуження,
приховування чи підміни майна, яке знаходилось на збереженні.

Як свідчить підпис ОСОБА_1особисто отримав копію акта, про що розписався.

Між тим за відповідним актом державної виконавчої служби від 17 березня
2005 року переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_1цукор в кількості 168
мішків по місцю його збереження не було виявлено.

Тому оцінивши зібрані по справі докази суд дійшов обгрунтованого висновку
про доведеність вини ОСОБА_1у самоправному розпорядженні 168 мішками цукру,
належного ОСОБА_2., вірно кваліфікувавши його злочинні дії за ст. 356 КК
України.

Разом з тим встановивши, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, що
вчинений ОСОБА_1 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а з початкового
моменту протиправних дій ОСОБА_1пройшло більше двох років, місцевий суд
обгрунтовано і відповідно до вимог ст. 49 КК України звільнив його від
кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України у звязку із закінченням
строків давності, правомірно закривши кримінальну справу проти нього.

Доводи ОСОБА_2. про те, що ОСОБА_1під час розслідування кримінальної справи
умисно декілька разів ухилявся від слідства, через що є особою, до якої ст. 49
не застосовується, оскільки вказана вище обставина виключала благополучне
закінчення строків давності не увагу не заслуговують.

Як встановила колегія суддів, в матеріалах кримінальної справи відсутні
будь-які дані про те, що ОСОБА_1. умисно ухилявся від слідства, тим чи іншим
чином перешкоджав йому. Розшук відносно нього не оголошувався, умови
запобіжного заходу ним дотримувались. Тому його за вказаних обставин не можна
вважати особою, що умисно ухилялась від слідства і суду.

Обгрунтованим також є рішення щодо залишення без розгляду цивільного позову
ОСОБА_2., оскільки процедура застосування ст. 49 КК України такого не
передбачає, а подальше вирішення випливає з умов застосування цивільного
судочинства.

З врахуванням викладеного та
керуючись ст.ст. 365, 382 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а
:

Постанову Теофіпольського районного
суду від 3 жовтня 2007 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, апеляційну
скаргу ОСОБА_2. - без задоволення.

Головуючий-суддя /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна: суддя
апеляційного суду С.В. Козачок