Справа № 454/1499/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/565/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року м.Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі - МАЗУР- ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 12 травня 1982 року вироком Кримського обласного суду за ч.3 ст. 142 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 15 жовтня 1991 року вироком Джанкойського міського суду АР Крим за ч.2 ст. 141 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 28 жовтня 1996 року вироком Ленінського районного суду м.Севастополя за ч.2 ст. 215-3, ч.1 ст. 222, ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 183, ст. ст. 42, 43 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 21 березня 2003 року вироком Джанкойського міського суду АР Крим за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі;

5) 25 жовтня 2005 року вироком Джанкойського міського суду АР Крим за ч.2 ст. 189 КК України на 3 роки позбавлення волі;

6) 12 листопада 2010 року вироком Джанкойського міського суду АР Крим за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 311, ст. 70 КК України на 2 роки обмеження волі;

7) 05 квітня 2011 року вироком Джанкойського міського суду АР Крим за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 311, ст. ст. 70, 71, 72 КК України на 5 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його майна,

про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року,

з участю прокурора - ОСОБА_8

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 13 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_9 , який на даний час відбуває покарання у Сокальській виправній колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України у Львівській області № 47 за вироком Джанкойського міського суду АК Крим від 05 квітня 2011 року, звернувся до Сокальського районного суду Львівської області з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2004 році» від 08 квітня 2014 року.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 13 червня 2014 року ОСОБА_9 відмовлено у застосуванні амністії на підставі ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та п.«в» ч.1 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року.

На ухвалу суду ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», мотивуючи тим, що стаття, за якою він засуджений і відбуває покарання, підпадає під дію згаданого Закону, має матір, 1941 року народження, яка є інвалідом другої групи і нікого, крім нього, не має, оскільки з донькою не проживає та стосунків з нею не підтримує. Крім того, відбув 2/3 частин призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року.

Відповідно до п.«в» ч.1 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_9 раніше неодноразово притягався за вчинення умисних тяжких злочинів, а саме: 12 травня 1982 року вироком Кримського обласного суду за ч.3 ст. 142 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 15 жовтня 1991 року вироком Джанкойського міського суду АР Крим за ч.2 ст. 141 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 28 жовтня 1996 року вироком Ленінського районного суду м.Севастополя за ч.2 ст. 215-3, ч.1 ст. 222, ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 183 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; 05 квітня 2011 року вироком Джанкойського міського суду АР Крим за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 311 КК України на 5 років та 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його майна.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, встановивши наявність двох і більше судимостей у ОСОБА_9 за вчинення тяжких злочинів, судимість за які не погашена, правильно та обґрунтовано прийшов до висновку про неможливість застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачає, а покликання ОСОБА_9 , що має матір, 1941 року народження, яка є інвалідом другої групи, та відбув 2/3 частини призначеного покарання, не можуть визнаватися підставами для застосування акту амністії щодо нього.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 13 червня 2014 року про відмову у застосуванні до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2014 році» без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :

ОСОБА_3 ОСОБА_10 ОСОБА_11