АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/428/15 Справа № 705/7419/14-к Категорія: ч. 1 ст. 115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси у приміщенні апеляційного суду Черкаської області кримінальне провадження за апеляційними скаргами старшого прокурора прокуратури Уманського району ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець смт. Поморяни Золочівського району Львівської області, освіта середня-спеціальна, вдівець, пенсіонер, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України на сім років шість місяців позбавлення волі.

Прийнято рішення про задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 та стягнення з ОСОБА_7 на його користь 23 088,38 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 676,39 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 04 жовтня 2014 року близько 15 год. 00 хв. знаходячись на території власного домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, що виникли під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_11 , з метою протиправного позбавлення життя іншої особи, тобто вбивства, діючи умисно і цілеспрямовано, наніс торцевою частиною сокири два удари в область голови останнього, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно - мозкової травми з ушкодженням кісток основи та склепіння черепа з крововиливом під м`яку та тверді мозкові оболонки, забоєм - розмізченням головного мозку та травматичним шоком, які згідно висновку експерта № 472 від 21.10.2014 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Після чого, ОСОБА_7 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тіло ОСОБА_11 відтягнув за приміщення підвалу, розташованого на території його домоволодіння, де, використовуючи сільськогосподарські металеві вила, пригорнув гіллям та намагався спалити.

У поданих апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання з урахуванням його щирого каяття у вчиненому та стану здоров`я, що погіршилося під час його перебування під вартою;

- прокурор у кримінальному провадженні, не заперечуючи доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, порушує питання про скасування вироку міськрайонного суду через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді 9 років позбавлення волі, мотивуючи тим, що судом порушено вимоги ст. 67 КК України та не визнано обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 вчинення злочину щодо особи похилого віку. Крім того, стверджує, що судом, при призначенні покарання, не врахована наявність в провадженні двох обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, його поведінка безпосередньо після вчинення злочину направлена на його приховання, особа винного, не надана правова оцінка ступеню тяжкості і характеру суспільної небезпечності вчиненого. Також, звертає увагу, що судом при винесенні вироку порушено вимоги п. 2 ч. 4 ст.374 КПК України, зокрема не зазначено порядок отримання копії вироку учасниками провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання та заперечили апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні, доводи прокурора, який вважає вирок суду законним і обґрунтованим, а апеляційні скарги як прокурора в кримінальному провадженні, так і обвинуваченого безпідставними, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за який він засуджений відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, та ніким не оспорюється.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України, в повній мірі врахував характер і ступень тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, данні про його особу, а саме: позитивні характеристики за місцем поживання, незадовільний стан здоров`я та вік, обставини, що пом`якшує покарання, зокрема щире каяття при наявності обставини, що його обтяжує - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння і обґрунтовано прийшов до висновку про призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, дійшовши правильного висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого лише при призначенні йому покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Твердження прокурора, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання не в повній мірі враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, спроба його приховання, тяжкість скоєного та особу обвинуваченого є безпідставними, оскільки дані обставини в повній мірі були враховані судом при винесенні вироку.

Не підлягають до задоволення як такі, що не відповідають вимогам процесуального закону і доводи прокурора про порушення судом першої інстанції вимог ст. 67 КК України та не визнання обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину щодо особи похилого віку, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 КК суд, установивши наявність зазначених у пунктах 2, 6, 7, 9, 10, 12 ч. 1 цієї статті обтяжуючих обставин, зобов`язаний навести їх у вироку та врахувати при призначенні покарання. Всупереч цього, у даному випадку, судом дійсно не визнано обставиною, що обтяжує покарання факт вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ч. 4 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

Як вбачається з обвинувального акта, що міститься в матеріалах кримінального провадження і яким пред`явлено обвинувачення ОСОБА_7 , органом досудового розслідування в якості обставини, що обтяжує покарання останнього враховано лише вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, не заперечуючи факту, що потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення злочину досяг похилого віку, колегія суддів вважає, що суд першої, як і суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти рішення про визнання в якості обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину стосовно особи похилого віку, оскільки врахування вказаної обставини в будь-якому разі погіршуватиме становище обвинуваченого, по відношенню до пред`явленого йому обвинувачення, що заборонено ст.ст. 337, 404 КПК України.

Крім того, сам обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також фактично є особою похилого віку. При цьому, стороною обвинувачення не наведено будь-яких підтверджень, що вчинення протиправних дій щодо потерпілого було пов`язано з використанням обвинуваченим саме цієї обставини для полегшення вчинюваного ним злочину. Згадана обставина, у даному провадженні, не має істотного значення та не впливає на призначене судом першої інстанції покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Не знаходить також колегія суддів підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, оскільки судом при його призначенні в повній мірі були враховані обставини, на які мається посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого, зокрема його щире каяття та незадовільний стан здоров`я, а тому, з урахуванням інших обставин зазначених у вироку, йому призначене наближене до мінімального покарання, передбаченого санкцією статті за яку він засуджений.

Даних про стан здоров`я, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_7 під вартою, не встановлено.

Щодо порушення п.2 ч.4 ст.374 КПК України при винесенні вироку, а саме не зазначення в його резолютивній частині порядку отримання копій судового рішення учасниками судового провадження, то вказане порушення, на яке мається посилання в апеляційній скарзі прокурора, не є підставою, передбаченою КПК України, для скасування або зміни судового рішення.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та старшого прокурора прокуратури Уманського району ОСОБА_9 - без задоволення

Ухвала суду апеляційної інстанції вступає в законну силу з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з моменту отримання її копії.

Головуючий :

Судді :