УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
березня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого
- судді Дячука
В.М. ,

суддів Томенчука
Б.М. , Ладики Я.І.,

з участю:
прокурора Каспрук
О.В.,

засудженого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за апеляцією
прокурора м. Калуша на вирок Калуського
міськрайонного суду від 18 січня 2008 року, -

встановила:

Даним вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець
та житель с. Завадка Калуського району,
непрацюючий, одружений, раніше не судимий, засуджений за ч.2 ст. 368 Кримінального Кодексу України (далі
КК України) на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати
посади, пов"язані з
адміністративно-розпорядчими функціями на 2 (два) роки.

Відповідно до
ст. 75 КК
України його звільнено
від відбування основного призначеного покарання з випробуванням
на іспитовий строк 2 (два) роки.

Зобов"язано
ОСОБА_1 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію Калуського РВ УМВС про
зміну місця проживання чи роботи.

Справа
11-125/2008 р. Головуючий
у 1 інстанції Бойко М. Я.

Категорія ст. 368 ч.2 КК України Доповідач: Дячук В.М.

Запобіжний
захід засудженому залишено попередньо обраний - підписку про невиїзд до вступу
вироку в законну силу.

Вирішено питання
про речові докази.

Як встановлено
вироком суду ОСОБА_1 вчинив злочин за таких обставин.

ОСОБА_1, маючи спеціальне звання - старший лейтенант
податкової міліції наказом голови ДПА в Івано-Франківській області № ЮЗ-о від
4.04.2007 року призначений на посаду начальника відділення боротьби з
незаконним обігом підакцизних товарів та інших товарів відділу податкової
міліції Калуської ОДПА.

7.09.2007
року ОСОБА_1, з метою отримання
незаконної наживи та з метою створення умов,
за яких особа вимушена дати хабар,
без будь-яких законних підстав виїхав у с Старий Угринів Калуського району, де близько 15 години направив у
крамницю, належну підприємцю
ОСОБА_3, невстановлену слідством особу
для придбання підакцизних алкогольних напоїв,
на реалізацію яких у підприємця відсутній відповідний дозвіл - ліцензія.

Після
реалізації невстановленій слідством особі пляшки горілки, ОСОБА_1,
з метою створення умов, за яких
особа вимушена дати хабар та вимагання хабара,
виявлений факт реалізації підакцизних товарів без належного дозволу не
задокументував, про виявлене порушення
не повідомив керівництву відділу податкової міліції Калуської ОДПА в
області, відмовився здійснити запис про
перевірку в журналі перевірок суб"єкта підприємницької діяльності і
звернувся до продавця крамниці ОСОБА_4 з вимогою викликати власника крамниці.

Після
прибуття власника ОСОБА_5 ОСОБА_1,
знаходячись біля крамниці в с Старий Угринів, з метою отримання незаконної наживи висунув
вимогу приватному підприємцю дати йому хабар в сумі 150 доларів США за
приховання виявленого правопорушення,
при цьому повідомивши, що за
виявлене правопорушення він, як суб"єкт
підприємницької діяльності, заплатить
дуже великий штраф.

При
цьому ОСОБА_1 зобов"язав ОСОБА_5 надати йому 150 (сто п'ятдесят) доларів
США. У зв"язку з відсутністю на той час зазначеної суми, ОСОБА_1 сказав ОСОБА_5 зателефонувати йому в
понеділок, тобто 10.09.2007 року та дати
в якості хабара 150 доларів і надав номер свого телефону.

За таких
обставин ОСОБА_5, перш ніж дати
хабар, 10.09.2007 року звернувся в УБОЗ
УМВС в Івано-Франківській області з метою викрити хабарника.

10.09.2007
року об 11 годині 37 хвилин ОСОБА_5,
зателефонувавши на мобільний телефон ОСОБА_1, зустрівся з ним у кафе
„Анна-Марія", що в м. Калуші по вул. Січових Стрільців, 23, де
передав останньому в якості хабара 150 доларів США, що по курсу НБУ

становило
757, 5 грн., за звільнення від
відповідальності за виявлене 07.09.2007 року правопорушення - торгівлю
підакцизними товарами без відповідного дозволу.

В
апеляції прокурор м. Калуш, не оспорюючи вини та кваліфікації вчинених
неправомірних дій, вважає, призначене судом покарання надто
м"яким. Крім того, в доповненнях до апеляції прокурор
покликається також на неправильне призначення додаткового покарання у вигляді
позбавлення права займати певні посади та неправильне формулювання резолютивної
частини вироку щодо незастосування конфіскації майна.

Просить
вирок скасувати та постановити новий вирок,
призначивши більш суворе покарання.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив апеляцію прокурора та просив
залиши вирок без зміни.

Заслухавши
доповідь судді Дячука В.М. ,
прокурора, який підтримав
апеляцію, засудженого ОСОБА_1 та його
захисника про залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що воно підлягає до часткового задоволення з
таких підстав.

Суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок
про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні неправомірних дій, за які його засуджено, грунтується на досліджених по справі
доказах, та не оспорюється в апеляції.

Дії ОСОБА_1 за
ч.2 ст. 368 КК України кваліфіковано
правильно.

Покликання
в апеляції на м"якість призначеного ОСОБА_1 покарання не заслуговує на
увагу з таких підстав.

Суд
першої інстанції, призначаючи
засудженому покарання із застосуванням
ст. 75 КК України, належним чином мотивував прийняття такого
рішення. При цьому враховано як тяжкість вчиненого злочину і особу
винного, так і обставини справи. Зокрема
те, що ОСОБА_1 вперше притягується до
кримінальної відповідальності, щиро
покаявся, сприяв в розкритті
злочину, його стан здоров"я, а також думку потерпілого щодо покарання.

Крім
того, судом враховано, розмір хабара і те, що злочин вчинений засудженим внаслідок збігу
тяжких особистих та матеріальних обставин - смерті батька та хвороби дружини.

За таких
обставин рішення суду про звільнення ОСОБА_1 від відбуття покарання з
випробуванням є обгрунтованим.
Погоджуючись з таким рішенням і відмовляючи у задоволенні апеляції
прокурора в цій частині, колегія суддів
враховує і те, що прокурор, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, висловлював міркування
щодо необхідності застосування ст. 75 КК України.

Разом з тим, доводи прокурора щодо неправильного
призначення додаткових покарань грунтуються на вимогах закону.

Так
суд, призначаючи покарання ОСОБА_1 за
ч.2 ст. 368 КК України без конфіскації
майна не застосовував положення ч.2 ст.
69 КК України.

Крім
того, призначене судом додаткове
покарання у вигляді позбавлення права займати посади, пов"язані з адміністративно-розпорядчими
функціями є неконкретним і підлягає уточненню.

Відповідно
до ст.
55 КК України позбавлення права обіймати певні посади слід розуміти як
позбавлення права обіймати такі посади,
перебуваючи на яких винний вчинив злочин.

У даному
випадку йдеться про посаду начальника відділення податкової міліції, тобто правоохоронного органу, а в більш широкому розумінні - представника
влади.

Отже, необхідно внести відповідні уточнення у
резолютивну частину вироку.

Тому вирок
підлягає зміні.

На
підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365,
366, 367 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
прокурора м. Калуш задовольнити
частково.

Вирок
Калуського міськрайонного суду від 18 січня 2008 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати
ОСОБА_1 засудженим за ч.2 ст. 368 КК
України із застосуванням ч.2 ст. 69 КК
України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Уточнити
резолютивну частину вироку в частині додаткового покарання: ОСОБА_1 позбавити
права обіймати посади у правоохоронних органах,
пов"язані з функцією представника влади.

В решті
вирок залишити без зміни.