ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року місто Київ

Військовий
місцевий суд Київського гарнізону у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду у складі: головуючого підполковника юстиції РИМАРА Є.П., при секретарі ШЕРЕМЕТ О.Ю., за участю державного
обвинувача - заступника військового прокурора Сумського гарнізону майора
юстиції БАКАЛА Р.А., розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню
військовослужбовця військової частини 3036 внутрішніх військ МВС України,
лейтенанта

ОСОБА_1, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.м.т. Срібне Чернігівської обл., українця,
громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, такого, що не має
судимості, перебуває на військовій службі з липня 2003 року, в тому числі у
званні лейтенанта з червня 2007 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

в скоєні злочину, передбаченого ч.
2 ст. 424 КК України. Судовим слідством військовий суд, -

ВСТАНОВИВ:

Лейтенант
ОСОБА_1, після святкування випуску з військового інституту ракетних військ і
артилерії Сумського Державного університету (далі - ВІРВіА СДУ), бажаючи пройти
на територію ВІРВіА СДУ, контроль проходу до якої здійснював молодший сержант
ОСОБА_2, внаслідок отримання відмови останнього у дозволі та забезпеченні
проходу на зазначену територію, являючись для нього начальником за військовим
званням, в порушенні положень ст. ст. 11, 59 Статуту внутрішньої служби
Збройних Сил України, застосовував до ОСОБА_2 фізичне насильство при наступних
обставинах.

Так, 24 червня
2007 року, приблизно о 5-ій годині, біля контрольно-пропускного пункту №2 (далі
- КПП №2)
ВІРВіА СДУ, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та маючи намір потрапити на територію ВІРВіА СДУ, висловив
вимогу ОСОБА_2, який ніс чергування на зазначеному пункті, про дозвіл та
забезпечення проходу, на що отримав відмову. Після цього, будучи обуреним даною
поведінкою ОСОБА_2, ОСОБА_1, переліз через ворота КПП №2, підійшов до ОСОБА_2
та наніс останньому п'ять ударів кулаками обох рук у груди, потім заламавши
йому руку забрав у нього ключі від воріт КПП №2 та відкрив їх. Зазначеними
діями ОСОБА_1 заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді забою
грудної клітини з правої сторони.

Допитаний у
судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні вказаних злочинних дій визнав
повністю і про обставини скоєного дав покази цілком відповідні викладеному
вище, пояснивши, що він дійсно, будучи обуреним поведінкою чергового по КПП №2 ОСОБА_2, який
не дозволив пройти на територію ВІРВіА СДУ, застосовував фізичне насильство до
останнього з метою його виховання. Особистих рахунків з потерпілими він до того
не мав, більше ніяких ударів не наносив.

Крім особистого
визнання, вина підсудного ОСОБА_1 в скоєному злочині підтверджується добутими
під час досудового слідства та розглянутими у судовому засіданні іншими
доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, підсудним та іншими
учасниками процесу не заперечуються і
підтверджуються в повному обсязі. За клопотанням ОСОБА_1, яке підтримали інші учасники
процесу, судове слідство судом проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.299
КПК України. При цьому судом їм роз'яснено, що в цьому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Згідно висновку
судово-медичного експерта ОСОБА_2 було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді
забою грудної клітини з правої сторони.

Таким чином,
оскільки ОСОБА_1, являючись військовою службовою особою, застосував щодо
підлеглого фізичне насильство, що виразилося в завданні ОСОБА_2 легких тілесних

2

ушкоджень, то суд такі дії ОСОБА_1 кваліфікує за ч.2 ст.
424 КК України.

При призначенні покарання підсудному суд визнає і враховує, як обставини,
які пом'якшують покарання, те, що підсудний, активно сприяв розкриттю
злочину, щиро розкаявся у вчиненому злочині, по службі, в тому числі і після закінчення
навчання, характеризується виключно позитивно.

З урахуванням
обставин справи, вищевказаних пом'якшуючих обставин, особи винного, а також
того, що підсудний на час скоєння злочину фактично мав незначний життєвий
досвід, відсутність з боку потерпілого будь-яких претензій до ОСОБА_1, що в
сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, то суд
знаходить можливим при призначенні йому покарання, не застосовувати до
підсудного позбавлення волі, а застосувати до підсудного ст.ст. 69 та 58 КК
України і перейти до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не
зазначеного в санкції ч. 2 ст. 424 КК України - службового обмеження для
військовослужбовця, оскільки саме такий вид та розмір покарання за даних умов,
на думку суду, є справедливим а також необхідним і достатнім для виправлення
підсудного.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст. 299, 323, 324, 328, 332 КПК України, військовий
суд,-

ЗАС У Д И
В :

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 424 КК України, за якою із
застосуванням ст.ст.69 та 58 КК України призначити йому покарання у вигляді
службового обмеження для військовослужбовця на строк 1 (один) рік з
відрахуванням 15 (п'ятнадцяти) % із суми грошового забезпечення ОСОБА_1. в
доход держави.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 - підписку про
невиїзд - скасувати.

Вирок може бути
оскаржений в апеляційному порядку у військовий апеляційний суд Центрального
регіону України через військовий місцевий суд Київського гарнізону протягом 15
діб з моменту його проголошення, а засудженим протягом того ж строку, з моменту
вручення йому копії вироку.