Справа № 461/8650/15-к
Провадження № 1-кс/461/4948/15
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна
06.08.2015 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

в провадженні СУ ГУ МВС України у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000258 від 17.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України.

Старший слідчий СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про арешт майна, а саме: автомобіль марки «Тойота Корола 1,6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , квартиру за адресою АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_3 гаражний бокс площею 26,8 кв.м., підвал площею 25,3 кв.м., підсобне приміщення майстерня 26,1 кв.м., загальною площею 78,2 кв.м., розташований у АДРЕСА_2 , гаражний кооператив «Меркурій».

У судове засідання слідчий не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання на підстав наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

У відповідності до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 170 КПК заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатись таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому не допускається заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи.

Дослідивши клопотання, оскільки обмеження права власності на майно, а саме його арешт, не відповідає вимогам розумності та не є співрозмірним з огляду на завдання кримінального провадження, санкція статей (ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК), за якими ОСОБА_4 повідомлено про підозру, не передбачає конфіскації майна, доказів подання цивільного позову в рамках кримінального провадження стороною обвинувачення не надано, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 про арешт майна, відмовити

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1