Справа № 509/847/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, матеріали кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пасічне, Саратського району, Одеської області, вірменина, громадянина України, холостого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого у 2008 р. Ізмаїльським райсудом Одеської області за ст. 186 ч. 2 КК України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 396 ч. 1 КК України разом із угодою про визнання винуватості -

ВСТАНОВИВ :

24 листопада 2014 року, в вечірній час, коли ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та особою, матеріали досудового розслідування у відношенні якого виділені в окреме провадження, перебували в районі ринку «Привоз» у м. Одесі, останньому, на мобільний телефон зателефонувала їх спільна знайома ОСОБА_7 , матеріали досудового розслідування у відношенні якої виділені в окреме провадження після чого, особа, матеріали досудового розслідування у відношенні якої виділені в окреме провадження, запропонував ОСОБА_5 проїхати до багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 під приводом забрати їх спільних знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на що ОСОБА_5 погодився та разом із особою, матеріали досудового розслідування у відношенні якого виділені в окреме провадження та ОСОБА_6 , на власному автомобілі марки ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_1 приїхали за вказаною вище адресою, де вони побачили ОСОБА_7 , яка очікувала їх біля під`їзду вказаного будинку. Після короткострокової розмови, ОСОБА_7 сіла в салон вказаного автомобілю та певний час переписувалася з кимось по мобільному телефону за допомогою СМС-повідомлень, після чого, разом із ОСОБА_6 разом вийшли із салону машини та зайшли в під`їзд вказаного будину, а ОСОБА_5 та особа, матеріали досудового розслідування у відношенні якої виділені в окреме провадження залишилися їх чекати в автомобілі.

Приблизно через 30 хв., ОСОБА_6 вибіг з під`їзду будинку та побіг за будинок, після чого, через 5 хв., з боку сусіднього будинку вийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та сіли у зазначений вище автомобіль ОСОБА_5 , тримаючи при собі невідомі йому речі : верхній одяг, ювелірні вироби та два мобільних телефони. Після чого, ОСОБА_5 , особа, матеріали досудового розслідування у відношенні якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 поїхали на автомобілі в сторону м. Одеси, де на вул. Овідіопольська дорога забрали ОСОБА_6 .

По дорозі до м. Одеси, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 почали розповідати, що вони, перебуваючи у квартирі потерпілого ОСОБА_9 застосували до нього снодійний сильнодіючий лікарський препарат, який він вжив разом з алкоголем, під дією якого заснув. Після того, коли у вказану квартиру зайшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вони всі втрьох обшукали квартиру потерпілого ОСОБА_9 , де знайшли гроші у сумі 100 грн., шубу чоловічу з хутра норки фірми «Aoxue», дублянку чоловічу, весняно-осінню спортивну куртку фірми «Puma», шапку зимову з хутра чорнобурки, мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі С-4» та мобільний телефон марки «Нокіа». В той момент, коли з шиї сплячого потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 вкрав золотий ланцюжок з хрестиком, потерпілий прокинувшись та усвідомивши, що його грабують, піднявся з ліжка. В цей момент, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , розуміючи, що їх неправомірні дії були помічені потерпілим ОСОБА_9 , схопивши речі останнього та вибігли з квартири потерпілого, тим самим відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_9 .

При чому, особа, матеріали досудового розслідування у відношенні якого виділені в окреме провадження підтвердила ОСОБА_5 , що він знав про скоєння вказаного злочину та пояснив ОСОБА_5 , що якщо він не повідомить до органів внутрішніх справ про вказаний злочин, тобто приховає злочин, він отримує грошову винагороду. Після чого, ОСОБА_5 , на власному автомобілі марки ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та особою, матеріали досудового розслідування у відношенні якого виділені в окреме провадження, приїхали в м. Одесу, де останній незаконно збув два вищевказаних мобільних телефона та золотий ланцюжок з хрестиком, що належать потерпілому ОСОБА_9 та виручені від реалізації викраденого майна грошові кошти були розділені між ними та ОСОБА_5 , який за дану грошову винагороду зобов`язався не розголошувати відому йому інформацію про скоєння вказаного злочину, тим самим скоївши злочин, передбачений ст. 396 ч. 1 КК України, а саме заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, занесеної до відповідного журналу повідомлень Овідіопольського райсуду Одеської області.

Як вказано в Реєстрі матеріалів досудового розслідування потерпілими від кримінального правопорушення є ОСОБА_9 , від якого надійшла відповідна заява про вчинене у відношенні нього злочину, яка була зареєстрована в ЖЕО № 9726 від 25.11.2014 р. в рамках ЄРДР № 0002893.

Свою вину ОСОБА_5 визнав повністю, показав, що скоїв злочин при викладених вище обставинах, матеріали справи не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини скоєного ним злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 396 КК України заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Суд встановив, що під час досудового розслідування, 26.02.2015 р., між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, які разом із обвинувальним актом та Реєстром матеріалів досудового розслідування були направлені до суду 27.02.2015 р. для затвердження її судом.

На думку суду в затверджені вищевказаної угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 - слід відмовити і повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, виходячи з наступного.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення : зокрема відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий не допускається.

Слідчий, прокурор зобов`язані проінформувати підозрюваного та потерпілого про їхнє право на примирення, роз`яснити механізм його реалізації та не чинити перешкод в укладенні угоди про примирення.

Суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості не може бути укладено у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, тобто щодо злочинів чи кримінальних проступків, внаслідок вчинення яких було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян (в даному випадку потерпілому ОСОБА_9 ) та/або інтересам юридичних осіб, а також у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Крім того, використане у ч. 4 ст. 469 КПК України формулювання «у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий» - означає, що коли в одному кримінальному провадженні особа підозрюється, обвинувачується у вчиненні кількох пов`язаних між собою кримінальних правопорушень і внаслідок вчинення яких було заподіяно шкоди правам та інтересам окремих громадян чи інтересам юридичної особи (тобто є потерпілий, який бере участь у кримінальному провадженні) угода про визнання винуватості щодо кримінальних правопорушень у такому разі укладатися не може.

Керуючись ст.ст. 314,469 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 26.02.2015 р. між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 і повернути кримінальне провадження № 509/847/15 старшому прокурору Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування в порядку ст.ст. 468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1