АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/538/15 Справа № 200/83/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003577 від 20 серпня 2014 року, відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Арменія, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15 серпня 2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2, 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням, терміном 3 роки;

- 10 січня 2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 198 КК, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 .

В апеляції прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на те, що обвинувальний акт складений з урахуванням вимог ст. 291 КПК України, а викладені в ухвалі суду мотиви, побудовані на аналізі прогнозованих доказів і містять оцінку обставин, викладених в обвинувальному акті, що, на його думку, вказує на заздалегідь передбачуване рішення суду в разі не направлення обвинувального акту прокурору без дослідження доказів по справі. На переконання прокурора, встановлення причинного зв`язку між діями ОСОБА_6 та наслідками, що настали, належить до обставин, які з`ясовують в ході проведення судового слідства. Разом з тим, прокурор також вказує й на те, що суд не дотримався вимог ст. 372 КПК України, а саме не зазначив в ухвалі номер кримінального провадження та місце проживання обвинуваченого. Крім того, прокурор також зазначає, що у зв`язку тим, що ухвала суду не містить посилань на продовження строку досудового розслідування, проведення процесуальних дій органами досудового розслідування буде вимушено поза його межами, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону та може призвести до винесення судом несправедливого рішення та в подальшому слугувати підставою для його скасування.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003577 від 20 серпня 2014 року, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197 КК України, повернено прокурору для приведення у відповідність до чинного законодавства. Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції посилався на невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. Так, на переконання суду, в обвинувальному акті не зазначена об`єктивна сторона вчинення злочину, а саме в чому полягало неналежне виконання ОСОБА_6 , своїх обов`язків по збереженню чужого майна, що передувало настанню тяжких наслідків, а саме його заволодінню невстановленими особами. Крім того, суд вказав на те, що органами досудового розслідування не встановлений причинний зв`язок між діями обвинуваченого та настанням тяжких наслідків.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, що підтримує державне обвинувачення у суді апеляційної інстанції, який підтримав апеляцію прокурора у кримінальному обвинуваченого, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію прокурора, позицію потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали обвинувального акту в межах апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Перевіркою матеріалів обвинувального акту встановлено порушення органами досудового розслідування зазначених вимог кримінального процесуального закону, а тому висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту з цих підстав є обґрунтованим.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197 КК України.

Виходячи з приписів зазначеної норми закону України про кримінальну відповідальність, об`єктивна сторона злочину полягає у порушенні винним обов`язку забезпечити збереження майна, тобто у невиконанні або неналежному виконанні особі, якій доручено зберігання чи охорону чужого майна, своїх обов`язків. Невиконання особою свої обов`язків охорони чужого майна полягає як у діях, так й у бездіяльності. Об`єктивна сторона злочину відсутня, якщо у особи не було можливості забезпечити охорону майна.

Для наявності об`єктивної сторони необхідне настання, внаслідок порушення особою обов`язків щодо охорони майна, тяжких наслідків, які мають перебувати в причинному зв`язку з цим порушенням.

Як вбачається з обвинувального акту, останній не містить посилань на обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, зокрема відомостей про те, в чому саме полягало неналежне виконання обвинуваченим своїх обов`язків по збереженню майна.

На переконання колегії суддів, вказані недоліки перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, а тому висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору є обґрунтованим.

Крім того, колегією суддів встановлено, що органами досудового розслідування також порушено вимоги ст. 290 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному та його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до частини другої вказаної статті, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Колегією суддів встановлено, що в порушення вимог ст. 109 КПК України, ані в обвинувальному акті, ані в реєстрі матеріалів досудового розслідування, відсутні дані про проведення обов`язкової процесуальної дії відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження після оголошення про завершення досудового розслідування.

З огляду на те, що ч. 12 ст. 290 КПК України передбачено, що в разі, невиконання стороною вимог ч. 2 ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази, колегія суддів вважає, що допущене органами досудового слідства порушення перешкоджає призначенню провадження до розгляду.

Крім того, у відповідності з вимогами п. 6 ч.2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутні будь-які дані щодо визначення розміру тяжких наслідків, а саме у розмірі 100000 грн., у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині невідповідності обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та погоджується з ним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляцію прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2015 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4