Дата документу 09.03.2013
Справа № 334/2083/13-к
Провадження № 1-кс/334/442/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2013 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Козлова Н.Ю., за участю секретаря Васильєвої Ю.В., прокурора прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя Шпоньки Н.В., адвоката Дзьобко В.О., розглянув подання слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області Дейнега Д.В. у кримінальному провадженні №0000761 від " 08" березня 2013 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця Дніпропетровської області, Томаківського району, с. Вищетарасівка, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимий в порядку ст.. 89 КК України,-

ВС Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, вчинив ряд умисних тяжких та особливо тяжких злочинів при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_4, достовірно знаючи про те, що щорічно упродовж 2000-х років, в період з весни по осінь в селище Томаківського району, Дніпропетровської області, з метою продажу різних будівельних матеріалів, приїжджає житель АДРЕСА_2 - ОСОБА_5, який у денний час, в межах вищевказаних населених пунктів, здійснював реалізацію товару з належного йому автомобіля "Краз 250-а", реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, а в нічний час залишав автомобіль з матеріальними цінностями на ділянках території, що не охороняються.

Проаналізувавши дану інформацію, ОСОБА_4, вирішив вбити ОСОБА_5 і заволодіти, належними йому коштами, товаром і транспортним засобом. Викрадений товар, ОСОБА_4, мав намір в подальшому реалізувати у віддаленому від його місця проживання м. Запоріжжя.

Для реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 вирішив залучити невстановлених досудовим слідством осіб, які надали свою згоду на участь у злочинній групі і вчинення корисливих злочинів.

Готуючись до вчинення злочинів, в червні 2011 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_6 документи, реєстраційні номери НОМЕР_3, технічний паспорт на автомобіль "Краз 250", шильду і фрагмент шасі з номерним позначенням, які мав намір встановити на викрадений у ОСОБА_5 автомобіль "Краз 250-а", з метою видати його за належне йому транспортний засіб і замаскувати злочинне походження автомобіля.

У ході планування злочину, ОСОБА_4 і невстановлені досудовим слідством особи, проаналізувавши зібрану інформацію про майбутню жертву, встановили, що грошові кошти і цінності, останній зберігає безпосередньо в автомобілі "Краз 250-а" реєстраційний номер НОМЕР_1, у зв'язку з чим, здійснювати розбійний напад у відношенні потерпілого вирішили в темний час доби, в безлюдному місці - на ділянці місцевості, розташованому поблизу селища Стрюковка, Томаківського району, Дніпропетровської області, де ОСОБА_5 ночував в салоні свого автомобіля.

Для додання мобільності при вчиненні злочинів, перевезення майна, здобутого злочинним шляхом та забезпечення безпеки при пересуванні автомобіля "Краз", ОСОБА_4 вирішив використовувати належний йому автомобіль "УАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2.

Для вчинення злочину, ОСОБА_4 вирішив використовувати, набутий при невстановлених досудовим слідством обставин, обріз мисливської рушниці "Іж-58М",

Так, ОСОБА_4, реалізуючи свій злочинний намір, в ніч з 5 на 6 жовтня 2011 року, спільно з невстановленими досудовим слідством особами, прибув до місця стоянки автомобіля ОСОБА_5 - "Краз 250-а", реєстраційний номер НОМЕР_1, розташованого на ділянці місцевості у перетині дороги на с. Беленькое - м. Марганець та с. Томаківка -с. Вишетарасовка поблизу с.Стрюковка, Томаківського району, Дніпропетровської області, де, діючи з корисливих мотивів, з метою вбивства ОСОБА_5 і заволодіння його майном, зробив постріл з обрізу мисливської рушниці в ОСОБА_5, заподіявши останньому тілесні ушкодження не сумісні з життям. Придушивши, таким чином, волю потерпілого до опору, ОСОБА_4, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, заволодів грошовими коштами в сумі 100000 гривень та будматеріалами, які належали ОСОБА_5, які знаходилися у вантажному відсіку вищевказаного автомобіля, обладнаному замикаючими пристроями і використовуваному потерпілим, як сховище матеріальних цінностей.

У процесі розбійного нападу і вбивства ОСОБА_5, ОСОБА_4 і невстановлені досудовим слідством особи, заволоділи майном та матеріальними цінностями на загальну суму 148 454 гривні, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є великим розміром, чим заподіяли ОСОБА_5 і ОСОБА_7 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Після скоєння вищевказаних злочинів, ОСОБА_4 і невстановлені особи вжили заходів до приховування трупа ОСОБА_5, а також маскування його автомобіля "Краз 250-а".

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, що дає підстави досудовому слідству вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може перешкодити встановленню істини по справі, оскільки намагався приховати сліди злочинів безпосередньо після їх вчинення, збути викрадене майно і дає свідчення, що суперечать матеріалам справи та зібраним у справі доказам. На теперішній час невстановлене місця знаходження трупа потерпілого та не встановлено коло співучасників злочину.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просить клопотання задовольнити.

Адвокат підозрюваного проти застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою заперечував у повному обсязі. Вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки у досудового слідства не має жодного доказу причетності ОСОБА_4 до споєння даних злочинів. Також, у досудового слідства не має доказів та не підтверджений той факт, що ОСОБА_4 може сховатися від слідства або суду. Крім того, адвокат доводив суду, що на підставі ст..197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. Оскільки його підзахисний знаходиться під вартою з жовтня 2011 року, то усі розумні строки тримання під вартою минули. Просив суд звільнити ОСОБА_4 з під варти та не застосовувати відносно нього відповідний запобіжний захід.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, а також доводи та пояснення адвоката підозрюваного, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого за наступними підставами:

Метою застосування запобіжного заходу є не ухильне виконання підозрюваним покладених на нього обов'язків, передбачених ст. 42 КПК України, а також, унеможливити перешкоджанню досудового розслідування та переховуванню від нього своєю не явкою до слідчого чи прокурора.

Підставою для застосування запобіжного заходу, не пов'язаного з триманням під вартою унеможливлює покладення на ОСОБА_4 обов'язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки ОСОБА_4 є особою яка, є жителем Дніпропетровської області, родичів і місця проживання в м. Запоріжжя не має, не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, тобто має реальну можливість сховатися від слідства або суду, продовжити займатися злочинною діяльністю, чинити тиск на свідків, і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальній справі.

Посилання адвоката ОСОБА_4 стосовно того факту, що справа відносно його підзахисного направлено на додаткове розслідування, і тому є досить підстав для звільнення його з-під варти не приймається судом до уваги, оскільки дійсно на даний час кримінальна справа відносно ОСОБА_4 направлена на додаткове розслідування та обвинувачений рахується за прокуратурою Ленінського району м.Запоріжжя, тому подача клопотань щодо зміни або скасування запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування покладена на прокурора.

Крім того, відповідно до положень п. 9 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК, запобіжні заходи, що були обрані до 19 листопада включно, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_4 повинен відбувати винятковий запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст.183 КПК України.

Керуючись ст.ст.32,110,176-179,193,194,196 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Дейнеги Д.В., погоджене із прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя Шпоньки М.В. у кримінальному провадженні № 0000761 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтСУ сроком на 60 (шістдесят) днів з моменту взяття під варту.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Ленінського РВ зМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Строк тримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, під вартою відрахувати з 08 березня 2013 року з 14 години 17 хвилин.

Термін дії ухвали закінчується 06 травня 2013 року об 14 години 17 хвилин.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Слідчий судді: Н.Ю.Козлова