У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючої

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Таран Т.С., Федченка О.С.

за участю прокурора

Колесниченка О.В.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 04 березня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора АР Крим на рішення суду щодо ОСОБА_1

За вироком Красноперекопського міськрайонного суду АР
Крим від 15 червня 2007 року

ОСОБА_1, ОСОБА_1, громадянин
України, судимий: 28.05.2000 р. за ст. 81 ч.2 КК України на 2 роки виправних
робіт; 26.09.2003 р. за ст. 185 ч.2 КК України на 3 роки і 4 місяці
позбавлення волі із звільненням від відбування покарання та іспитовим строком
на 2 роки і 6 місяців згідно ст. 75 КК України,

засуджений
за ст. 185 ч.1 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків суд призначив
ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 6 місяців.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 11 лютого 2004 року, приблизно о 12
год. дня, на території ПСП «Нива» в с. Сватово Красноперекопського району АР
Крим, він вчинив крадіжку майна цього підприємства: демонтував десять пристроїв
до зрошувальної системи рисових чеків на загальну вартість 3 078 грн. і вивіз
їх з території ПСП на автомобілі під керуванням ОСОБА_2.

У касаційному поданні прокурор, не оскаржуючи правильності висновків суду
щодо доведеності вини засудженого, кваліфікації його неправомірних дій та
розміру призначеного за вчинений злочин покарання, указує на неправильне
застосування судом кримінального закону при вирішенні питання призначення
остаточного покарання за сукупністю вироків, у зв'язку з чим просить внести у
рішення суду відповідні зміни.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подання, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у касаційному поданні,
колегія суддів вважає, що це подання слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до положень, закріплених у ст. 9 Конституції України, чинні
міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою
України, є частиною національного законодавства України, і застосовуються у
порядку визначеному Законом України від 29 червня 2004 року “Про міжнародні
договори”.

У ст. 14 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня
1957 року, ратифікованої Законом України від 16 січня 1998 року, передбачено,
що видана особа не може переслідуватись, засуджуватись або затримуватись з метою
виконання вироку чи постанови про утримання під вартою ні за яке
правопорушення, вчинене до її видачі, крім правопорушення, за яке вона була
видана.

В результаті перевірки матеріалів справи встановлено, що 20 квітня 2004
року ОСОБА_1 було оголошено в розшук. Зміст долученого до справи клопотання
слідчого управління ГУ МВС України до Генеральної прокуратури Російської
Федерації про видачу особи від 20 вересня 2006 року свідчить, що видача
ОСОБА_1, якого 05 вересня 2006 року затримали на станції Брянськ у Російській
Федерації, була пов'язана саме із розслідуванням даної кримінальної справи по
факту крадіжки майна.

Генеральною прокуратурою Російської Федерації указане клопотання було
задоволено і прийнято рішення про видачу ОСОБА_1 лише для притягнення до
кримінальної відповідальності за крадіжку.

Згідно оскаржуваного вироку від 15 червня 2007 року суд, визнавши ОСОБА_1
винуватим за ст. 185 ч.1 КК України, призначив йому покарання не тільки за цією
статтею, а й за сукупністю вироків.

Але, приймаючи до уваги перелічені положення нормативних актів, і
враховуючи те, що перед Генеральною прокуратурою Російської Федерації не було
поставлено питання про необхідність призначення ОСОБА_1 покарання за сукупністю
вироків, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що
призначивши засудженому остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, суд
допустив неправильне застосування кримінального закону, у зв'язку з чим до
вироку необхідно внести відповідні зміни.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора АР Крим
задовольнити.

Вирок Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від
15 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити: виключити із вироку рішення про
призначення засудженому остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі
ст. 71 КК України і вважати ОСОБА_1 засудженим за ст. 185 ч.1 КК України на 1
рік і 6 місяців позбавлення волі.

Судді:

Присяжнюк Т.І. Таран
Т.С. Федченко О.С.