Справа № 338/335/14-к
Провадження № 11-кп/779/3/2015
Категорія ст. 187 ч. 4 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , представника потерпілої ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000344 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вирок Богородчанського районного суду від 03 липня 2014 року відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Назавизів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Надвірнянського районного суду від 16.05.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 69,70 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_4 , розлученого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Суворовського районного суду м. Херсон від 07.05.2002 року за ч. 2 ст. 141 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, вироком Апеляційного суду Херсонської області від 17.01.2006 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частки належного йому майна, вироком Комсомольського районного суду м. Херсон від 17.04.2007 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 8 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частки належного йому майна, обвинувачених за ч. 4 ст. 187 КК України,-

в с т а н о в и л а :
у поданій апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним за ч. 4 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 13 років позбавлення волі із конфіскацією майна; ОСОБА_11 визнати винним за ч. 4 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 11 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного майна.

Обвинувачений ОСОБА_11 у поданій апеляційній скарзі просить оскаржуваний ним вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок суду скасувати, ухвалити щодо нього виправдувальний вирок та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Вищевказаним вироком ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено йому покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 постановлено обчислювати з 13.11.2013 року із зарахуванням у строк покарання часу тримання під вартою.

ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 постановлено обчислювати з 13.11.2013 року із зарахуванням у строк покарання часу тримання під вартою.

Запобіжний захід обвинуваченим до набрання вироком законної сили залишено попередньо обраний тримання під вартою.

Вирішено питання про речові докази.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 18.11.2013 року на майно, вилучене під час обшуку житла за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_15 , а також ухвалою слідчого судді від 18.11.2013 року на майно, вилучене під час обшуку житла за місцем фактичного проживання ОСОБА_16 .

За вироком суду ОСОБА_11 вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

ОСОБА_10 вчинив розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

Так, 14 серпня 2013 року близько 21 години ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , скориставшись незачиненими вхідними дверима, проникли всередину приміщення літньої кухні ОСОБА_17 , що на АДРЕСА_5 . Після того, як в приміщення зайшла ОСОБА_17 , їй було нанесено удар в голову, внаслідок чого остання втратила свідомість. Коли потерпіла прийшла до свідомості, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 продовжували наносити їй удари в різні ділянки тіла з метою отримання інформації про місцезнаходження грошей та матеріальних цінностей.

Внаслідок нанесених ударів, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 21.01.2014 року №9/82-2013-Д, потерпілій заподіяно закриту черепно-мозкову травму з забоєм головного мозку середнього ступеня важкості; закритий перелом лівої виличної кістки зі зміщенням кісткових уламків, порушенням цілісності лівої гайморової пазухи, лівої орбіти, гематосинусом, пневмоцефалією лівого очного яблука, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; дві рани, синець та садно в ділянках обличчя, три рани та садно в ділянках лівої верхньої кінцівки, крововилив під сполучну оболонку лівого очного яблука, синець та два садна в ділянках грудної клітки, синець в ділянці шиї, синець в ділянці лівої нижньої кінцівки, два садна в ділянці живота, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В результаті вчинення розбійного нападу ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заволоділи коштами ОСОБА_17 , зокрема, 19850 Євро, 14975 доларів США, 2500 англійських фунтів стерлінгів, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 361337 грн., а також золотими виробами на загальну суму 12000 грн.

В доводах поданої апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи правильності кваліфікації дій та доведеності вини обвинувачених, вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених внаслідок м`якості.

Доводами апеляційної скарги обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є покликання на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість вироку суду першої інстанції, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, що призвело до помилкового висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції в повному обсязі дотримані.

Незважаючи на заперечення у поданих апеляційних скаргах обвинуваченими своєї вини, висновок суду про винуватість обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ґрунтується на належно досліджених й правильно оцінених доказах.

Так, зокрема їх вина доводиться показаннями потерпілої ОСОБА_17 , яка впізнала ОСОБА_10 як особу, яка вчинила розбійний напад при пред`явленні для впізнання осіб на досудовому слідстві ( Т.3 А.С. 74-76 ), а ОСОБА_11 - в судовому засіданні; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_11 від 15.11.2013 року, в ході якого останній підтвердив свою причетність та причетність ОСОБА_10 до заволодіння коштами потерпілої (т. 4 а.с. 147-151); витягами із моніторингів телефонних з`єднань, які підтверджують, показання ОСОБА_11 під час слідчого експерименту, про факт перебування обвинувачених в зоні місця вчинення злочину.

Доводи викладені в апеляційних скаргах обвинуваченими про непричетність до вчинення злочину були предметом дослідження в суді першої інстанції. Суд дав належну оцінку в сукупності досліджених та перевірених у справі доказах, зокрема послідовними показаннями потерпілої, роздруківками телефонних з`єднань номерів телефонів, придбаних у магазині «Жук», які на час придбання та їх активізації були в одній системі координат з номерами телефонів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яким зі слів останніх вони користувались постійно та 14.08.2013 року були разом з ними.

Суд першої інстанції дав оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_10 в тій частині, що слідча дія пред`явлення особи для впізнання проведена з ним в порушення норм КПК, спростувавши при цьому доводи обвинуваченого.

Також судом дана оцінка доводам обвинувачених щодо суперечливих показань потерпілої, даних на досудовому слідстві та в суді з посиланням на положення ст. 95 ч. 4 КПК України.

Відповідну оцінку також дав суд твердженням ОСОБА_11 про дачу ним зізнавальних показань під тиском працівників міліції, зазначаючи при цьому, що жодних звернень з його сторони з приводу неправомірних дій працівників міліції не було.

Дана оцінка Богородчинським районним судом доводам апеляційної скарги ОСОБА_11 про недопустимість як доказу впізнання його потерпілою в судовому засіданні.

Твердження обвинувачених про недопустимість такого доказу як моніторинг телефонних роздруківок є безпідставним. Даний доказ здобутий в порядку встановленому нормами КПК України, судом першої інстанції йому дана оцінка і він у сукупності із іншими здобутими доказами покладений в основу обвинувального вироку.

Посилання обвинувачених на те, що показання потерпілої можна покласти під сумнів із тих причин, що нею вони були дані із запізненням і не дуже впевнено, спростовуються показами свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які доглядали за потерпілою після вчинення на неї розбійного нападу, оскільки остання тривалий час була у важкому стані; висновками судово-медичної експертизи від 29.09.2013 року та додаткової судово-медичної експертизи від 21.01.2014 року, згідно з якими у ОСОБА_17 мались тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та легкі тілесні ушкодження, що говорить про її стан.

Посилання ОСОБА_11 на рапорт працівника міліції в якому зазначено гр. ОСОБА_16 як виконавця злочину, як на неповноту досудового розслідування належним чином не обґрунтовані. Органами досудового розслідування перевірялась причетність ОСОБА_16 до вчиненого злочину.

Заперечення вини обвинуваченими слід вважати способом захисту.

Щодо призначеного обвинуваченим покарання, то слід зазначити, що воно відповідає вимогам ст. 65 КК України. При цьому, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ними правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. Зокрема те, що дані злочини є тяжкими, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання.

Зазначене покарання є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

А тому апеляційна скарга прокурора на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених внаслідок м`якості не підлягає до задоволення.

За таких обставин колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування вироку.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 404, 405, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без задоволення, вирок Богородчанського районного суду від 03 липня 2014 відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 без зміни.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення через Апеляційний суд Івано-Франківської області, а обвинуваченими в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2