№ 336/2381/15-к
Пр. 1-кп/336/297/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(НА ПІДСТАВІ УГОДИ ПРО ПРИМИРЕННЯ)

29 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, батька сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , і доньки, ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого в товаристві з обмеженою відповідальністю «Співдружність Буд» бетонником, що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

з угодою про примирення, укладеною 28 березня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 про узгоджене покарання за ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Близько 21-00 години 8 березня 2015 року обвинувачений, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в квартирі АДРЕСА_2 , де він постійно проживає, під час конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 застосував до останньої насильство, яке виразилось в завданні не менш ніж чотирьох ударів долонями обох рук по обличчю, передпліччю та правій стопі потерпілої, які заподіяли крововилив навколо лівого ока, у внутрішнього кута правого ока, правого передпліччя, правої стопи, закритий перелом кісток носу зі зміщенням кісткових фрагментів без порушення функції носового дихання. Крововилив з набряком м`яких тканин в області спинки носа, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

28 березня 2015 року між потерпілою та підозрюваним укладено угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості за ч. 2 ст. 125 КК України, та погодження на призначення покарання, відповідно до якої:

- підозрюваний визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, які викладені у письмовому повідомленні про підозру та в обвинувальному акті;

- потерпіла ОСОБА_5 претензій майнового та будь-якого іншого характеру до підозрюваного не має;

- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони просять про затвердження угоди.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 471, 472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати, що укладення угоди не було добровільним і сторони не примирилися, а також припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє:

- що він має право на справедливий судовий розгляді, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про допит свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України;

- характер обвинувачення;

- вид і розмір покарання.

Перед прийняттям рішення про затвердженням угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання обвинуваченим, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд погоджується з правильністю кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України як спричинення навмисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та сприяння суду у встановленні істини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Відомостей про речові докази суду не надано.

Процесуальних витрат в провадженні немає.

У зв`язку з належною процесуальною поведінкою обвинуваченого суд не вбачає підстав для застосування відносно нього до набрання вироком законної сили запобіжного заходу, який на стадії досудового розслідування не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення за ч. 2 ст. 125 КК України, укладену 28 березня 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді ста п`ятдесяти годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонам и угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою, сьомою ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1