пр. № 1-кп/759/84/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_9 , потерпіла ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0010008 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мостище Макарівського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середньо-технічна, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 27.11.2013 року Макарівським районним судом Київської області за ч.1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 11.09.2014 року Макарівським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 08.11.2014 року приблизно о 20-20 год., знаходячись біля будинку №54 по вул. Зодчих в м. Києві помітив раніше незнайому йому жінку ОСОБА_10 , яка направлялась в бік зазначеного будинку, тримаючи в руках належну їй жіночу сумочку, та вирішив повторно відкрито викрасти чуже майно.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 прослідував за ОСОБА_10 та, зайшовши за нею до під`їзду №2 вказаного будинку, схопив останню руками за шию, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, чим спричинив фізичний біль, та з метою обернення на свою користь та особистого збагачення почав виривати з рук останньої належну їй жіночу сумочку, внаслідок чого потерпіла не втрималась на ногах та впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_10 лежала на підлозі та фізичного опору не чинила, заволодів майном останньої, а саме: жіночою сумочкою, вартістю 100 грн., в якій знаходився гаманець, вартістю 50 грн., з грошовими коштами в сумі 1450 грн., а всього чужим майном на суму 1600 грн. Заволодівши чужим майном, ОСОБА_8 намагався з місця вчинення злочину разом з викраденим майном втекти, проте не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий мешканцем вказаного будинку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав повністю та показав, що 08.11.2014 року приблизно о 20-00 год. він стояв із товаришем біля будинку №54 по вул. Зодчих в м. Києві, побачив потерпілу, яка йшла до будинку, пішов за нею у під`їзд. Там він схопився за сумочку, належну потерпілій, та намагався її забрати. Дівчина впала, почала кликати по допомогу. Він злякався та почав тікати, проте його затримали якісь хлопці.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина в інкримінованому злочині підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що 08.11.2014 року приблизно о 20-00 год. вона поверталась з роботи додому за адресою: АДРЕСА_2 . Її чоловік чекав на неї вдома та відкрив їй двері під`їзду через домофон. Разом з нею до під`їзду зайшов раніше не знайомий їй ОСОБА_8 , який натягнув кепку на очі. Вона вирішила, що це сусід. В під`їзді ОСОБА_8 почав смикати її за сумку, вона почала кричати. Тоді обвинувачений схопив її за горло рукою та почав тягнути сумочку. Вона впала на підлогу, продовжуючи кричати, а обвинувачений виривав сумочку. Потім хтось намагався відкрити з вулиці двері під`їзду, обвинувачений злякався та намагався втекти.

Показання обвинуваченого та потерпілої узгоджуються з даними дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події з фототаблицею від 08.11.2014 року, відповідно до яких вхід до під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 обладнано металевими дверима з домофоном (а.с. 86-90).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3133 від 10.11.2014 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_10 виявлені ушкодження: синці на передньо-зовнішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині. Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились від не менш 2 (двох) травматичних дій тупим (тупими) предметом (предметами), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати даті 08.11.2014 року, не були небезпечними для життя та як у сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Морфологія та локалізація виявлених тілесних ушкоджень дозволяє спростовувати можливість їх утворення внаслідок паління з вертикального положення, або близького до нього (а.с. 91-93).

Згідно висновку судово-психіатричного експертизи №998 від 20.11.2014 року ОСОБА_8 на момент скоєння правопорушення будь-яким стійким хронічним чи тимчасовим хворобливим психічним розладом не страждав, а страждав іншим психологічним порушенням у вигляді Резидуально-органічного ураження головного мозку з емоційно-вольовою нестійкістю; за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_8 за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати по них свідчення; може приймати участь у судових засіданнях; не потребує застосування до нього будь-яких примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_8 будь-якою наркотичною і алкогольною залежністю не страждає, виявляє ознаки епізодичного зловживання спиртними напоями і не потребує проведення йому протинаркоманічного чи протиалкогольного лікування. ОСОБА_8 за своїм психічним станом не потребує застосування до нього будь-яких примусових заходів медичного характеру (а.с. 99-100).

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчених замах на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра з 2001 року з діагнозом: розлад особистості та поведінки на резидуально-органічному фоні, раніше засуджений, по місцю реєстрації характеризується посередньо, не працює.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, які унеможливлюють його тримання під вартою, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_8 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, обравши щодо нього при призначенні покарання за сукупністю вироків принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-377 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_8 покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 11.09.2014 року у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 09.11.2014 року з урахуванням строку його фактичного затримання та тримання під вартою у зв`язку з даною справою.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1