Справа № 1-117/2012
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2014 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретаряОСОБА_2
за участі прокурорапрокурора ОСОБА_3 підсудного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни кримінальну справу про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
01 жовтня 2012 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , під час словесної суперечки з ОСОБА_5 , яка відбулася між ними на вулиці с. Коросно Перемишлянського району Львівської області, підійшов до ОСОБА_6 , який стояв біля брами господарства ОСОБА_7 , та умисно наніс два удари кулаком в груди ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_5 впав на металевий кутник біля цегляного стовпа брами, та отримав перелом дев`ятого ребра справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесного пошкодження середнього ступеня важкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав та пояснив, що 01 жовтня 2012 року він заганяв ОСОБА_8 , ОСОБА_6 він не бачив і йому ударів не наносив. Між ними існують неприязні відносини через огорожу між їх господарствами.
Підсудний своєї вини у вчиненому злочині не визнав, проте його вина доведена у судовому засіданні та стверджується як показами потерпілого і свідка так і матеріалами справи, які були дослідженні та перевірені у судовому засіданні.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що 01.10.2012 року біля 13.00 між ним і ОСОБА_4 виникла словесна суперечка, яка відбулася на вулиці с. Коросно Перемишлянського району Львівської області, під час якої ОСОБА_4 підійшов до нього та умисно наніс два удари кулаком в груди, внаслідок чого він впав на металевий кутник біля цегляного стовпа брами. Потім підбіг його син ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 пішов до свого господарства.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 01.10.2012 року біля 13.00 був вдома і до нього прийшов його батько ОСОБА_6 , в цей час йшла худоба з пасовища і він пішов її припинати, коли виходив із стайні почув суперечку і побачив що ОСОБА_4 наніс один удар кулаком в груди батькові, внаслідок чого батько впав на металевий кутник біля цегляного стовпа брами. Потім він підбіг до батька, а ОСОБА_4 пішов до свого господарства.
Згідно акту судово-медичного дослідження №118 від 04.10.2012 року в ОСОБА_5 виявлено перелом дев`ятого ребра справа, який виник від тупого твердого предмету та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.
По місцю проживання підсудний характеризується негативно, по характеру не врівноважений (а.с. 84).
Таким чином, аналізуючи зібрані та перевірені у судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що вина підсудного у нанесенні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження доведена повністю.
Суд вважає, що дії підсудного вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він наніс умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При обрані виду і міри покарання підсудному суд враховує ступень суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин його вчинення, форми вини, мотивів, способу, обстановки та стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, особу винного, негативно характеризується по місцю проживання, його вік, поведінку. Пом`якшуючих та обтяжуючих його вину обставин суд не знаходить.
А тому суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, суд вважає, що така міра покарання буде відповідати тяжкості злочину та особі підсудного. Крім того, суд вважає, що, враховуючи обставини вчинених злочинів, до підсудного можливо застосувати ст.75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції його від суспільства
Керуючись ст.ст. 323, 324, 349 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
У відповідності до ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України у вигляді не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично, двічі на місяць буде з`являтись в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, залишити без змін підписку про невиїзд.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1