Провадження №1-кп/331/175/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, який офіційно не працює, має неповну середню освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженому:
21.11.2006 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, 70КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
17.04.2008 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
10.03.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.71 КК України приєднано до вироку від 17.04.2008 року і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 19.09.2012 року на підставі постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 11.09.2012 року. Невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців та 12 днів;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 будучи особою, яка раніше була засуджена за вчинення корисливих правопорушень, судимість за які не погашена, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив корисливе правопорушення за наступних обставин:
Так, 22 лютого 2015 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись по вул. Козачій 5 в м. Запоріжжя шляхом зламу замка за допомогою викрутки, яку заздалегідь підготував для вчинення кримінального правопорушення, проник у гараж, що належить ОСОБА_4 , звідки викрав:
- дві стійки з колесами вартістю 1000 гривень кожна на загальну суму 2000 гривен;
- сокиру вартістю 500 гривен.
У результаті чого ОСОБА_5 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 2500 гривні.
Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що 22.02.2015 року перебуваючи на заправці в районі трампарку на вул. Г. Сталінграду, вирішив вчинити крадіжку, оскільки у нього закінчилися гроші, взявши викрутку пішов до гаражів, які розташовані по вул. Козачій, обравши гараж із поганеньким замком, за допомогою викрутки відчинив його, в гаражі взяв стійку з колесами для човна та сокиру, які збирався продати, але не пройшовши і 20 метрів був затриманий працівниками міліції.
Будучи допитаним, у ході судового розгляду, потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що 22.02.2015 року рано вранці до нього в домофон зателефонували працівники міліції і повідомили, що його гараж зламали, грабіжника затримали разом з викраденим майном на місці, вийшовши на вулицю, побачив, що обвинувачений сидить в міліцейському автомобілі, поряд лежали його речі, а саме дві стійки з колесами, сокира.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням в приміщення.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, офіційно не працює,на обліку у психіатра і нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , відношення самого обвинуваченого до вчиненого, беручи до уваги думку потерпілого ОСОБА_4 , який просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і за цих обставин вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікується його діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 років не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набуття вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Речові докази:

- дві стійки з колесами, сокиру, передані на відповідальне зберігання старшині Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_4

- викрутку червону, навісний, гвинтовий замок, передані на відповідальне зберігання старшині Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1