Справа №1-136/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2007
року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді Охременко В.А.

при
секретарі Сеник
О.Л.

З участю
прокурора Чорного В.В.

Адвоката ОСОБА_1,
ОСОБА_2

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоукраїнка справу про

обвинувачення ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

українця,
гр.України, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, освіта середня, не працюючого,
не одруженого, раніше судимого:

1)
Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області 24
грудня 1999 року по ст. 140 ч.2 КК
України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

2)
06.07.2000 року Новоукраїнським районним судом
Кіровоградської області по ст. ст. 140 ч.2, 81 ч.2 КК України до трьох років
позбавлення волі, ст. 75 КК України
умовно строком на два роки;

3)
05.03.2003 року Новоукраїнським районним судом
Кіровоградської області по ст. 185 ч.3,
121 ч.1 КК України, в силу ст. 70 КК України до п"яти років шести
місяців позбавлення волі;

-в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28
березня 2007 року близько двох годин підсудний будучи в нетверезому стані
незаконно заволодів транспортним засобом з насильством, що не є небезпечним для життя та
здоров"я потерпілого.

Злочин було
вчинено при слідуючих обставинах.

28
березня 2007 року підсудній разом зі своїми знайомими знаходилися біля ставка
розташованого поблизу АДРЕСА_2 де вживали спиртні напої. Близько двох годин
туди автомобілем ВАЗ-2106 приїхав потерпілий,
разом зі своїм знайомим на ім"я "ОСОБА_4". Через деякий
час у підсудного з пасажиром з автомобіля потерпілого виникла сварка. Підсудній
наніс йому один удар рукою в обличчя. Потерпілий закрився в машині. Так як
підсудний почав стукати по машині потерпілий відчинив двері в автомобілі.
Підсудний в свою чергу наніс потерпілому удар рукою в обличчя. Потерпілий
боячись побиття втік. Коли він відбіг від місця події то почув, що завівся автомобіль та дівчата які були в
компанії підсудного почали кричати.

Підсудний
свою вину в скоєнні злочину передбаченого
ст. 289 ч.2 КК України не визнав пояснивши, що 28 квітня 2007 року близько двох годин він
разом зі своїми знайомими біля ставка в АДРЕСА_2 святкували день народження.
Близько двох годин до ставка приїхали потерпілий з якимсь хлопцем, автомобілем ВАЗ-2106. Вони підійшли до їх
компанії. Він попрохав потерпілого поїхати до магазину, на що останній погодився. Коли повернулися то
товариш потерпілого наніс йому удар в обличчя. Він також його вдарив.
Потерпілий зачинився в автомобілі. Коли потерпілий відчинив двері водія він
наніс йому один удар ракою
в обличчя. Потерпілий від автомобіля втік. Так як в машині залишилися ключі
від автомобіля він сів за кермо та виїхав на дорогу. Але автомобіль заглох. Коли він вдруге завів
двигун він знову "заглох".
Тоді він разом зі своїми знайомими заштовхали автомобіль спочатку на
заправочну станцію. Але там залишати його не дозволили. Після цього закотили
автомобіль на подвір"я до жительки АДРЕСА_2 ОСОБА_5

Вину
свою не визнає так як заволодівати транспортним засобом не хотів, автомобіль закотили на подвір"я, щоб з ним нічого не трапилося.

проїхавши деяку
відстань двигун заглох. А вже
після цього вони всі разом почали штовхати автомобіль.

Тому всі
дії підсудного до скоєння злочину, а
саме забрав у потерпілого ключі від автомобіля,
наніс тілесні ушкодження,
свідчать про те, що підсудний мав
намір незаконно заволодіти транспортним засобом та заволодів ним з
насильством, що не є небезпечним для
здоров"я потерпілого. Тому органами досудового слідства дії підсудного
по ст. 289 ч.2 КК України кваліфіковані
з урахуванням добутих доказів.

Суд вважає, що змінюючи свої покази підсудний бажає
уникнути відповідальності.

Обираючи
міру покарання підсудному, суд враховує
характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, раніше неодноразово судимий, характеризується негативно, обставини обтяжуючі відповідальність, злочин вчинено у нетверезому стані, приходить до висновку, що виправлення підсудного не можливе без
ізолювання від суспільства.

Крім
того суд вважає за необхідне приєднати засудженому, частково покарання невідбуте згідно вироку
Новоукраїнського райсуду
від 05 березня 2003 року.

По
справі заявлений цивільний позов. Суд вважає,
що в частині моральної шкоди він підлягає частковому задоволенню в
розмірі тисячі гривень. Так як потерпілому були спричинені тілесні
ушкодження, що негативно вплинуло на
його стан здоров"я.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним по ст. 289 ч.2 КК України
і призначити покарання п"ять років позбавлення волі.

В
силу ст. 71 КК України приєднати
засудженому частково покарання невідбуте згідно вироку Новоукраїнського райсуду Кіровоградської
області від 05 березня 2003 року, і
остаточну міру покарання призначити п"ять років шість місяців позбавлення
волі.

Строк відбування
покарання обчислювати з 13 травня 2007 року.

Стягнути з засудженого на користь потерпілого ОСОБА_6 исячу гривень, розмір

моральної шкоди. /

Вирок
може бути оскаржено до Кіровоградського
апеляційного суду протягом 15-ти діб з часу оголошення, засудженому в той же строк з часу отримання
копії вироку.