В И Р О К

іменем України

Справа № 1-90 /2008р.

28 лютого 2008 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в
складі : головуючого судді Чередникова С.М., при секретарі Ануфрієвій Н.М , з участю прокурора Савицького І.В.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця
АДРЕСА_1, громадянина України, не
працюючого, освіта середня, не
одруженого, не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 358 ч.1,3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В кінця
жовтня 2007 року ОСОБА_1, слідуючи в приміському електропоїзді сполученням
"Гребінка-Лубни", в одному з вагонів, під сидінням на якому він
сидів, знайшов посвідчення інваліда війни НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_2. Достовірно знаючи, що власник
знайденого ним посвідчення має право безкоштовного проїзду в приміському
залізничному транспорті, ОСОБА_1 вирішив вклеїти в нього свою фотокартку, з
метою використовувати його для
безкоштовного проїзду в приміських
поїздах. Діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його
суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір, направлений
на підроблення документу, який видається державною установою і надає певні
права, керуючись корисливими мотивами,
за своїм місцем проживання, в знайдене посвідчення інваліда війни
НОМЕР_1, яке видається державною установою, яке надає право на безкоштовний
проїзд на міському пасажирському
транспорті загального користування( крім метрополітену і таксі) та приміських маршрутах, прибувши додому
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вніс в документ неправдиві відомості, а саме,
провів заміну фотокарточки, вирвавши з посвідчення фотокарточку, яка в ньому
була і вклеїв на це місце свою
фотокарточку, з метою використовувати
його для поїздок в залізничному транспорті приміського сполучення.

06.01.2008
року о 18 год.09 хв ОСОБА_1, будучи в
стані сп”яніння, маючи підроблене посвідчення інваліда НОМЕР_1. пред"явив його у касу білетному касиру
залізничного вокзалу ст.Лубни Південної залізниці та придбав безкоштовний
квиток на електропоїзд приміського сполучення, а в 18 год.30 хв. 06 січня 2008
року на пероні ст. Лубни ОСОБА_1 був затриманий працівниками міліції ЛВ на
ст..Гребінка за порушення
адміністративного законодавства. Під час проведення особистого огляду у нього
було вилучене посвідчення інваліда війни НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_2, в якому були виявлені ознаки підробки та безкоштовний
квиток № 068293, отриманий на дане посвідчення.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе
в скоєному, при вищевикладених
обставинах, визнав повністю, дав покази, як вказано в описовій
частині вироку.

Згідно
ст.299 КПК України , судом не досліджувались докази вини підсудного
стосовно фактичних обставин справи.

Зважаючи на
послідовність показів ОСОБА_1 про обставини скоєння злочину, суд вважає ці
покази достовірними .

Таким
чином ОСОБА_1 підробив посвідчення, яке видається державною установою і яке
надає певні права, з метою його використання і дії його суд кваліфікує за ч.1 ст.358 КК України як підроблення посвідчення
або іншого документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, з
метою його використання.

Крім цього, підсудний ОСОБА_1 використав завідомо підроблене посвідчення і дії його суд
кваліфікує за ч.3 ст.358 КК України як
використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання підсудному, суд,
керуючись вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини що пом”якшують та обтяжують покараня.

В якості
обставин, які пом”якшують покарання підсудного суд визнає щире каяття та
сприяння розкриттю злочину, скрутний матеріальний стан, що підштовхнув до
скоєння злочину.

Обставиною, яка
обтяжує покарання підсудного суд визнає скоєння злочину в стані сп”яніння.

З урахуванням
характера та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи підсудного ОСОБА_1, який
характеризується посередньо, коштів для сплати штрафу не має, йому слід
призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи, що
ОСОБА_1 засуджується вперше до обмеження волі, його виправлення та перевиховання можливе без
ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити його від реального
відбуття покарання з іспитовим строком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,
324 КПК України , --

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1визнати
винним у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 358 ч.1 та 358 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 358 ч.1 КК України у вигляді 1 року обмеження
волі;

за ст. 358 ч.3 КК України у вигляді 1 року обмеження
волі.

У відповідності
до ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених судом покарань
остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 1 року 1 місяця обмеження
волі.

Згідно
ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 1 рік.

Зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, можливої роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в ці органи,
не виїздити за межі України на постійне місце проживання без згоди цих органів.

Міру
запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази по
справі: безкоштовний квиток № 068293 (а.с.11) та підроблене посвідчення НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_2 (а.с.35) знищити.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області в 15 добовий
термін з моменту його проголошення .

Суддя Лубенського
міськрайонного суду
С.М.Чередников