Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
11-454/11: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян та злочини проти журналістів; Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, а також збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.
Надіслано судом: 17.07.2015. Зареєстровано: 17.07.2015. Забезпечено надання загального доступу: 27.07.2015.
Дата набрання законної сили: 03.06.2011
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
Справа № 11-454/11 Головуючий у 1 інстанції: Копняк С.М.
Категорія ст. 358 ч.1, ст..358 ч.3 Доповідач : Романюк М. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Романюка М.Ф.

суддів - Макойди З.М., Стельмаха І.О.

з участю прокурора - Пітка А.Я.

захисника - Телішевського І.Д.

засудженого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, засудженого ОСОБА_1 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 11 лютого 2011 року, -

встановила:

Цим вироком :

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гійче, Жовківського району Львівської області, мешканець с. Волиця Жовківського району Львівської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 1998 та 2002 років народження, військовозобов`язаний, на військовому обліку перебуває у ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючий, раніше не судимий, -

Виправданий за ч.1 ст.201 КК України

Засуджений за ст. 358 ч.1 КК України до 2 (двох) років обмеження волі;

за ст. 358 ч.3 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_1 обрано у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишено раніше обраний підписку про невиїзд.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засудженим за те, що перебуваючи в зоні митного контролю МП Рава-РуськаЛьвівської митниці, 27 лютого 2009 року підробив документи, а саме: договір купівлі-продажу (Kaufvertag) від 10.01.2009 року на автомобілі марки Mercedes-Benz Actros 2541, шасі № НОМЕР_1 , 2003 року випуску, договір купівлі-продажу (Kaufvertag) від 10.01.2009р. на причеп марки MV LUEBTHEEN WZJ20шасі № НОМЕР_2 , 2003 року випуску, договір купівлі-продажу (Kaufvertag) від 10.01.2009р. на автомобіль марки Mercedes-Benz Actros 2541, шасі № НОМЕР_3 , 2003 року виписку, договір купівлі-продажу (Kaufvertag) від 10.01.2009р. на причеп марки WECON AWZ220LZшасі № НОМЕР_4 , 2003 року випуску, заповнивши відповідні бланки власноручно іноземною мовою та внісши у них неправдиві відомості, щодо фірми продавця, а також вартості кожного із вказаних транспортних засобів.

У цей же день, маючи на меті зменшення суми обов`язкових митних зборів та платежів при митному оформленні автомобіля марки Mercedes-Benz Actros 2541, шасі № НОМЕР_1 , 2003 року випуску, з причепом марки MV LUEBTHEEN WZJ20шасі № НОМЕР_2 , 2003 року випуску, та автомобіля марки Mercedes-Benz Actros 2541, шасі № НОМЕР_3 , 2003 року випуску, з причепом марки WECON AWZ220LZшасі № НОМЕР_4 , 2003 року випуску підсудний ОСОБА_1 , під час проходження митного оформлення подав, як підставу для переміщення даних транспортних засобів вищезазначені завідомо підроблені документи, а саме: договори купівлі продажу (Kaufvertag) від 10.01.2009р.

Крім цього 2 березня 2009 року підсудний ОСОБА_1 з метою отримання сертифікатів відповідності на ДП Житомирдержстандартметрологія(м. Житомир) знову ж подав, поряд з іншими документами, завідомо підроблені договори купівлі-продажу (Kaufvertag) від 10.01.2009р.

З метою завершення митного оформлення згаданих вище транспортних засобів, підсудний ОСОБА_1 04 березня 2009 року у ВМО №5 Львівської митниці подав разом з іншими документами завідомо підроблені договори купівлі-продажу (Kaufvertag) від 10.01.2009р., однак, був затриманий працівниками УСБУ у Львівській області.

На вирок суду прокурором подано апеляцію в якій він просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 11.02.2011р. відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1,2 ст.358 КК України скасувати через однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотне порушення кримінально-процесуального закону, та повернути справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, який постановив вирок, у іншому складі суду.

Засуджений ОСОБА_1 в своїй апеляції просить винести ухвалу, якою вирок Жовківського районного суду Львівської області від 11 лютого 2011 року змінити в частині обвинувачення його за ст. 358 ч.1, ч.3 КК України вирок скасувати і справу в цій частині закрити, в решті вирок залишити без змін.

Адвокатом Телішевським І.Д. подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора в якому просить апеляцію прокурора залишити без задоволення. Зазначає, що в апеляції прокурора взагалі не вказано про будь-які істотні чи неістотні порушення судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального закону, не зазначено жодної норми КПК України, в тому числі і ст. 370 КПК України, які на думку прокурора, були порушені судом першої інстанції, і це виключало можливість постановлення вироку.

26.05.2011р. від засудженого ОСОБА_1 поступила заява про відкликання його апеляції на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 11 лютого 2011 року у кримінальній справі про обвинувачення його за ст.ст. 201, 358 КК України.

Вислухавши доповідача, думку прокурора, який свою апеляцію підтримав, думку засудженого, який заперечив апеляцію прокурора, думку захисника, який заперечив апеляцію прокурора, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і ніким не оспорюється.

Висновок суду про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій, передбачених ч.1 ст.201 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обгрунтованим.

Як на докази винуватості засудженого ОСОБА_1 за ч.1 ст.201 КК України орган досудового слідства посилається на копії німецьких експортних декларацій та рахунків, покази свідка ОСОБА_2 та висновки експерта Львівської торгово-промислової палати.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що копії іноземних експортних декларацій та рахунків, не можуть слугувати доказом у даній кримінальній справі, що органом досудового слідства не вжито всіх можливих та необхідних заходів спрямованих на встановлення дійсних обставин справи щодо встановлення обставин придбання ОСОБА_2 транспортних засобів в Німеччині, обставини складання договорів купівлі-продажу та рахунків, та вартості транспортних засобів, яка дійсно була сплачена при їх придбанні. Дані обставини з`ясовано неповно та поверхнево, а висновки досудового слідства та державного звинувачення ґрунтуються на ксерокопіях документів. Ці ксерокопії зроблені невідомими особами, авторство яких органом досудового слідства не встановлено. Таким чином, ці дані подані невідомим органом чи фізичною особою, будь-яким чином не перевірялись, не оцінювались та не піддавались аналізу на предмет їх автентичності. Посилання на копії німецьких експортних декларацій та рахунків, судом оцінено критично, так як такі не містять належних для документів реквізитів, як штампи , бланки, печатки, підписи.

Також судом вірно надано перевагу даним висновку експертизи №2258/2259/2260/2261 від 31 серпня 2011 року згідно, якого загальна вартість переміщуваних через кордон транспортних засобів складала 288714,24 грн., із наступних підстав.

В матеріалах справи відсутній спеціальний дозвіл (ліцензія) експерта оцінювача Торгово-промислової палати, який би посвідчував присвоєння йому кваліфікації судового експерта за відповідною спеціальністю. Також, в резолютивній частині висновків експерта оцінювача Львівської Торгово-промислової палати вказана орієнтовна вартість транспортних засобів та зазначено, що оцінювач працює у відповідності з припущенням, що цінові дані отримані з доступних джерел інформації використані ним в експертизі є достатньо правдивими, однак оцінювач не гарантує у будь якій формі факт їх достовірності.

Згідно документів митних органів також визначено орієнтовну вартість транспортних засобів.

За наявності вказаних припущень, за клопотанням ОСОБА_1 судом першої інстанції в судовому засіданні було призначено судову авто-товарознавчу експертизу, в якій експерта попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. На виконання постанови суду експертом складено висновок експертизи №2258/2259/2260/2261 від 31 серпня 2011 року під час складання, якого експертом було оглянуто транспортні засоби.

Згідно протоколу судового засідання від 22.12.2010 року в судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_3 ствердив висновки викладені в експертизі №2258/2259/2260/2261 від 31 серпня 2011 року, та додатково пояснив, що в при оцінці транспортних засобів, на відміну від попередніх оцінок, ним було оглянуто транспортні засоби, також оглянуто первинні документи про стан транспортних засобів, та при визначенні вартості таких він використовував як дані про їх технічний стан на момент ввезення, описані в матеріалах справи, так і інформаційно-довідкову цінову інформацію про вартість аналогічних транспортних засобів на вказаний період часу, яка розміщена в певних виданнях.

Наведене спростовує покликання прокурора про необхідність проведення ще одної експертизи, оскільки причини розбіжностей в оцінці транспортних засобів згідно висновків експертиз, з"ясовано шляхом допиту експерта в суді.

Отже, за наявності суттєвих розбіжностей вартості транспортних засобів, дані обставини свідчать про більш точну оцінку вартості транспортних засобів викладену у висновку експертизи №2258/2259/2260/2261 від 31 серпня 2011 року, якому суд першої інстанції вірно надав перевагу.

За таких обставин висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу злочину передбаченого ст. 201 ч.1 є ґрунтовними та відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вартість предметів контрабанди, є меншою ніж та, яка є кваліфікуючою для даного складу злочину станом на 2009 рік.

Відповідно до ст. 93 КПК України судові витрати покладаються на засудженого. Експертизи ЛТТП та судово-автотоварознавча експертиза проводились з метою з"ясування наявності в діях ОСОБА_1 ознак злочину передбаченого ч.1 ст. 201 КК України, проте судом за вказаною статтею КК України ОСОБА_1 виправдано. Відтак, суд підставно поклав судові витрати за вказані експертизи на рахунок держави.

Обираючи засудженому ОСОБА_1 покарання, суд першої інстанції у відповідності до ст.ст. 65-66 КК України врахував тяжкість скоєних ним злочинів, обставини справи та дані, що характеризують особу засудженого, що засуджений раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також те, що засуджений у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Таким чином, при обранні покарання ОСОБА_1 , суд врахував усі встановлені слідством і судом дані, щодо особи засудженого та обставини встановлені ст.65 КК України.

При перевірці матеріалів справи колегія суддів не встановила обставин, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку.

Колегія суддів, вважає призначене судом покарання таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу винуватого і є необхідним для його виправлення та запобігання новим злочинам.

Керуючись ст.ст. 365,366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора - залишити без задоволення, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 11 лютого 2011 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Головуючий :

Судді :

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...