АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 491/195/15-к
ВИРОК
Іменем України
06 березня 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьєві кримінальне провадження , внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 30.01.2015 року відносно громадянина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, спів мешкає, має на утриманні малолітню дитину, тимчасово не працює, раніше судимий: 08.10.2007 році Ананьївським районним судом Одеської області за ст..289 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.69,75,76 КК України з іспитовим строком 1 рік; 16.09.2008 році Ананьївським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст..71 КК України , стан здоров`я добрий, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч. 1 КК України, за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2015 року близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в будинку який належить його знайомому ОСОБА_6 , розташованому в АДРЕСА_1 під час сварки зі свою співмешканкою ОСОБА_7 , та її подругою ОСОБА_5 із за виниклих неприязнених відносин до ОСОБА_5 з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останній один удар лобом в обличчя , спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани в області правої брови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №16 від 31.01.2015 року у відповідності з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» віднесені до легких тілесних ушкоджень.
В зв`язку з вище наведеним дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 125 ч. 1 КК України, оскільки він умисно наніс легкі тілесні ушкодження потерпілому.
Під час досудового слідства між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , 09 лютого 2015 року було укладено угоду згідно з якою відшкодування матеріальної шкоди вирішено, збитки відшкодовані потерпілій в повному обсязі, питання про відшкодування моральної шкоди з боку ОСОБА_5 не ставилось.
При узгодженні питання про покарання за вчинене правопорушення, сторони дійшли згоди та клопочуть про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання : за ст. 125 ч.1 КК України у вигляді громадських робіт строком на 60 годин.
Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні передбачено ч. 1 ст. 468 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України на підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ч. 2 ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості. В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди згідно ст. 476 КПК України, а потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема не суперечать вимогам ст. ст. 65, 69 КК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи, чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, вивчені судом документи кримінального провадження свідчать про наявність підстав для визначення винуватості.
На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення від 09 лютого 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування для проведення судово-медичної експертизи не встановлено.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 468 ч.1 п.1,475 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 від 09 лютого 2015 року.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ст.125 ч.1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт строком на 60 годин по місцю проживання.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ананьївський районний суд Одеської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_8