В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2014 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Баку, Азербайджан, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, остання судимість: 31.10.2014 р., Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , 16 жовтня 2014 року приблизно о 12 годині 55 хвилин, проходив поруч магазина «Бонжур», розташованого по вулиці Тєрьошкіна в місті Павлограді Дніпропетровської області, де напроти вищевказаного магазину побачив автомобіль марки «ВАЗ-2106», державний номер НОМЕР_1 . В цей час у нього раптово виник злочинний намір направлений на таємне викрадення майна з вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 16 жовтня 2014 року приблизно о 13 годині 00 хвилин підійшов до вищевказаного автомобіля, шляхом відкриття водійських дверей, проник в автомобіль марки «ВАЗ-2106», державний номер НОМЕР_1 , звідки таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих спонукань викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме:
- автомагнітолу марки «Соні» модель «СDХ-ОТ3008», вартістю 390 гривень 00 копійок;
- автомобільний підлокітник, вартістю 77 гривень 50 копійок;
Своїми навмисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №328/38 від 14.11.2014 року, на загальну суму 467 гривень 50 копійок.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Дії ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Встановлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.
Показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який заявив про повне визнання вини і показав, що 16 жовтня 2014 року приблизно о 12 годині 55 хвилин, проходив поруч магазина «Бонжур», розташованого по вулиці Тєрьошкіна. Побачив автомобіль марки «ВАЗ-2106», в якому він відкрив двері, та проник до нього, звідки викрав автомагнітолу марки «Соні» та автомобільний підлокітник. Переніс додому, а наступного дня відніс до міліції. З вартістю викраденого згоден, та у вчиненому розкаюється.
Потерпілий надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також зазначив, що претензій до обвинуваченого він немає та покарання просив призначити на розсуд суду.
На підставі ст. 349 ч.3 КПК України, із згоди прокурора, обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням характеризуючих даних.
При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумніву в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному суді.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, з врахуванням положень ст.. 349 ч. 3 КПК України, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання суд, керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до злочину середньої тяжкості.
Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
В якості пом`якшувальних обставин, суд враховує визнання вини у вчиненому злочині, активне сприяння встановленню істини в справі, відшкодування завданих збитків.
Обтяжуючі обставини не встановлені.
Враховуючи викладене, зокрема позицію сторони обвинувачення, пом`якшуючі обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.
Також суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин до постановлення вироку Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до якого призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі та на підставі ст.. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на один рік, а також покладені обов`язки, передбачені ст.. 76 КК України. Таким чином, остаточне покарання необхідно призначити на підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року, більш суворим покаранням призначеним даним вироком.
Враховуючи позицію прокурора, який просив застосувати положення ст.. 75 КК України, враховуючи пом`якшуючі обставини справи, відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого, висловлену в письмовій заяві, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити його від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Судові витрати складають 393,12 грн., які витрачені на проведення товарознавчої експертизи, та підтвердженні довідкою про її вартість. Питання речових доказів у справі необхідно вирішити за правилами ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373,374 КПК України.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року, більш суворим покаранням призначеним даним вироком, остаточне покарання визначити в розмірі два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного остаточного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, зобов`язавши його, згідно п. 2,3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарозначвої експертизи в розмірі 393,12 грн.
Речові докази: автомагнітолу марки «Соні» модель «СDХ-ОТ3008 та автомобільний підлокітник, залишити за належністю ОСОБА_5 .
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1