№ 209/6475/14-к
№ 1-кп/209/58/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
29 січня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1кп-209/58/15 відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка Донецької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30 червня 2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 03 листопада 2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська по ст. ст. 185 ч.2, 198, 70 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України частково приєднане невідбуте покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 червня 2009 року, остаточно до відбуття призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився із місць позбавлення волі 09 квітня 2012 року по відбуттю строку покарання

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 повторно, 26 жовтня 2014 року, о 09.00 годині, прийшов у гості до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , до потерпілої ОСОБА_5 . Після того, як потерпіла ОСОБА_5 почала виганяти ОСОБА_4 із квартири, він попрямував до кімнати, де побачив, що у потерпілої знаходиться сумка, в якій він побачив гаманець чорного кольору, і вирішив незаконно, відкрито викрасти його. Реалізуючі свої злочинні наміри, ОСОБА_4 відштовхнув потерпілу з метою придушення можливого опору, тобто застосував насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я, і коли вона відійшла, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 сприймає його дії як злочинні, відкрито, з корисливих мотивів, викрав гаманець чорного кольору, в якому знаходились гроші в сумі 670 грн., заподіявши потерпілій матеріальний збиток на вказану суму. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця злочину втік, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно ОСОБА_4 08 листопада 2014 року, о 04.45 годині, знаходився по пр. Металургів в м. Дніпродзержинськ, біля магазину Велес, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння і в руках у якого знаходився мобільний телефон білого кольору. Після чого у ОСОБА_4 одразу виник умисел на відкрите заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 .. Далі, реалізуючі свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_7 та вдарив його рукою один раз по потилиці, тобто застосував насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, і від удару ОСОБА_7 впав на землю, а ОСОБА_4 у цей час відкрито заволодів його мобільним телефоном марки Леново, вартістю 1474 грн., та із кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 витяг шкіряний гаманець коричневого кольору, у якому знаходилися гроші в сумі 220 грн., чи завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1694 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця злочину втік, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України тобто відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину в заволодінні майном потерпілих, підтвердив обсяг викраденого майна, місце та час скоєння кримінальних правопорушень, визнав цивільні позови потерпілих та пояснив суду, що гроші потерпілим він повернув, тобто відшкодував матеріальні збитки, кримінальні правопорушення скоїв із корисливих мотивів, з`явився із зізнанням, щиро кається у скоєному, просить застосувати до нього ст. 69 КК України.

Просив суд розглянути справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене йому обвинувачення та розмір завданої злочином шкоди, йому зрозумілі, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна і дійсна позиція.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, який не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною та істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи та розмір завданої матеріальної шкоди в апеляційному порядку, про що в справі є розписка обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази суд вважає що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, з`явлення із зізнанням, відшкодування збитків потерпілим згідно розписки, яка мається в справі.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, що передбачена ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд, враховує, що вчинені ним кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами, враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, але повністю визнав свою вину, розкаявся у скоєному, має на утриманні неповнолітню дитину, перебуває у лікаря нарколога під профілактичним наглядом, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, який відшкодував потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду, і з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, вважає, що подальше виправлення і перевиховання обвинуваченого не може бути досягнуто без ізоляції від суспільства, і йому належить призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, але з застосуванням ст.69 КК України, враховуючи помьякшуючими такі обставини: щире каяття, з`явлення із зізнанням, відшкодування збитків потерпілим згідно розписки, яка мається в справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 11 листопада 2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - тримання під вартою залишити таким же до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - мобільний телефон марки Леново повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Речовий доказ гаманець чорного кольору повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 3 ст. 376 КПК України обвинувачений, його захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити після оголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1