справа № 208/4764/15-к
№ провадження 1-кп/208/400/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000957 від 13.05.2015 р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, працюючого в ТОВ «Мендол» виробником обмазки, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 не проходив строкову військову службу у Збройних Силах України, 19.04.2011 р. зарахований у запас Збройних Сил України. З 02.04.2012 р. перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язаний.

Згідно ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); чоловіки, на утриманні яких перебувають п`ять і більше дітей віком до 16 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання); жінки, на утриманні яких перебувають діти віком до 16 років (такі жінки можуть бути призвані на військову службу в разі їх згоди і тільки за місцем проживання); зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим; інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.

06.05.2015 р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 на виконання Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» для пдроведєння призову за мобілізацією, проходження медичного огляду та відправлення у ВОС № 998 прибув ОСОБА_4 .

Однак, усупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , 11.06.2015 року, приблизно о 10.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ), з метою ухилення від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відкрито відмовився від отримання повістки про прибуття для відправлення у ВОС № 998 до військової частини та від подальшого призову за мобілізацією.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 11.06.2015 року, приблизно о 10.00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) усупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України " Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію ", Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року "Про часткову мобілізацію", з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від подальшого призову за мобілізацією відмовився .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та зазначив, що після отримання повістки від співробітника військкомату, пройшов медичний огляд, за наслідками якого був визнаний придатним до служби. 13.05.2015 р. за повісткою ОСОБА_4 з`явився до військкомату для отримання результатів аналізів. 11.06.2015 р. у приміщені військкомату співробітниками військкомату ОСОБА_4 було запропоновано отримати повістку для призову та проходження подальшої служби у військовій частині, від чого останній відмовився.
Крім визнання вини ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 336 КК України, його вина підтверджується також наступними доказами.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка співробітник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 пояснив суду, що 11.06.2015 р. у зв`язку з відмовою ОСОБА_4 від отримання повістки та подальшого проходження військової служби у присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було складено акт про відмову. Вголос ОСОБА_4 було роз`яснено про обов`язок з`явитись до військового комісаріату для подальшого проходження військової служби, однак, всупереч даному обов`язку в наступні дні ОСОБА_4 більше не з`являвся. Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_5 .

Окрім того вина ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами, наявними в матеріалах справи:
копія тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 02.04.2012 р., згідно якої ОСОБА_4 взятий на облік ЗСУ 19.04.2011 р. (т. ІІ, а.с.9);
копією картки дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного від 08.05.2015 р., згідно якої ОСОБА_4 визнано здоровим та придатним до військової служби (т. ІІ, а.с.10);
заявою ОСОБА_4 від 13.05.2015 р. про відмову від проходження служби в ЗС України за мобілізацією (т. ІІ, а.с.12);
копією повістки (т. ІІ а.с.13);
довідкою від 15.06.2015 р. (т. ІІ, а.с.14);
актом від 11.06.2015 р., згідно якого ОСОБА_4 відмовився бути призваним по частковій мобілізації (т. ІІ, а.с. 21);
копією повістки (т. І, а.с.32).
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_4 своїми навмисними діями, які виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, вчинив злочин, який слід правильно кваліфікувати за ст.336 КК України, як ухилення від призову.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, всі обставини справи, враховуючи обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обвинуваченому обставини.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує наступне: ОСОБА_4 раніше не судимий, згідно характеристики, виданої за місцем мешкання, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, щиро кається у здійснені кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжує покарання, в силу ст.67 КК України судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі. В той же час, беручи до уваги особу обвинуваченого, його заняття, майновий та сімейний стан, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк.
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов по справі заявлено не було. Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.
На підставі викладеного та керуючись ст.65, 66, 75, 76, 336 КК України, ст.ст. 368, 370,371, 374, 376 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.336 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до положень п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 в період випробувального терміну такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1