Провадження № 1-в/537/366/2015
Справа № 537/3325/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 , представника Кременчуцької виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№69) ОСОБА_3 , при секретарі - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Полтавська обл., м. Кременчук, мешканця: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на невідбуту частину покарання, -
В С Т А Н О В И В:
До Крюківського районного суду м. Кременчука надійшла заява засудженого ОСОБА_5 згідно якої останній прохає застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України. Не заперечує проти розгляду заяви без його участі.
Суд, враховуючи клопотання засудженого, відсутність заперечень прокурора та представника колонії, ухвалив справу розглядати за відсутності засудженого.
В судовому засіданні представник Кременчуцької виправної колонії УДПС України в Полтавській області (№69) ОСОБА_3 висловив думку, що заява подана передчасно так, як засуджений ще не довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав на відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого.
Суд, заслухавши думку прокурора та представника Кременчуцької виправної колонії УДПС України в Полтавській області (№69), дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 по даній справі засуджений 21.06.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 307 ч.2, ст. 69, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна, що є його власністю. Початок строку покарання 26.04.2012 року, кінець 26.05.2016 року.
Відповідно до ст. 537, ст. 539 КПК України, за клопотанням засудженого місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання під час виконання вироків має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, чи необережний особливо тяжкий, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення чи зняття судимості, знову вчинила умисний злочин, за який засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , на час звернення до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення, фактично відбув більше 2/3 частини строку призначеного покарання.
Однак, як вбачається з матеріалів особової справи засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, допустив одне порушення режиму відбування покарання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у 2014 році, має одне заохочення яке оголошене у липні 2015 року. Комісією установи від 21.05.2015 року засудженому відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України у зв`язку з недоведеністю виправлення. Працевлаштовуватись засуджений бажання не має.
Таким чином з поведінки засудженого ОСОБА_5 не вбачається, що він став на шлях виправлення, так, як висновок про виправлення особи не може ґрунтуватись на поведінці особи в період, що передує безпосередньому зверненню з заявою про застосування пільги, зважаючи, що під час відбування 2/3 частини покарання засуджений заохочень не отримував. При цьому, небажання засудженого працевлаштовуватись свідчить про відсутність не лише сумлінного, а й будь-якого іншого позитивного ставлення до праці.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, а тому у задоволенні заяви засудженого слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537,539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1