Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
24 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 12.03.2015 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0000010, з участю:

прокурора ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 12.03.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 та обрано останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 23 січня 2015 року близько 12 години, перебуваючи поблизу будинку №2 по вул. 6-та Гвардійська в м.Рівне, незаконно збув за 1300 грн. покупцю оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1, а також 90 бойових патронів калібру 5,45 до автомата Калашнікова АК-74 та його модифікацій, з яких 76 патронів із сталевими сердечниками та 14 патронів з трасуючою кулею, які незаконно привласнив та привіз до м.Рівне із зони проведення АТО та в подальшому без передбаченого законом дозволу зберігав при собі та за місцем свого проживання.

23 січня 2015 року близько 12 години ОСОБА_5 в порушення Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незанонного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», перебуваючи біля будинку №2 по вул. 6-та Гвардійська в м.Рівне, незаконно збув покупцю паперовий згорток із сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №69 від 6.02.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс загальною масою 0,825 гр. В перерахунку на висушену речовину.

26 січня 2015 року близько 13 години ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №2 по вул. 6-та Гвардійська в м.Рівне, незаконно збув за 800 грн. покупцю 120 бойових патронів калібру 5,45, з яких 90 патронів із сталевими сердечниками та 14 патронів з трасуючою кулею, які незаконно привласнив та привіз до м.Рівне із зони проведення АТО та в подальшому без передбаченого законом дозволу зберігав при собі та за місцем свого проживання.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, може чинити тиск на свідків, зокрема на особу, яка сприяла органу досудового розслідування у викритті злочинної діяльності підозрюваного та переховуватися від органу досудового розслідування і суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання та викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 слідчим суддею вірно встановлено, що останній підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннь, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, не судимий, має на утриманні бальків похилого віку та малолітнього сина, має постійне місце проживання, є учасником АТО, був поранений та потребує реабілітації після пораненн, є майстром спорту.

Як вірно встановлено слідчим суддею, ні слідчим, ні прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у ст. 177 КПК України.

Припущення, висловлені прокурором про те, що підозрюваний ОСОБА_5 буде вчиняти тиск на свідка та продовжити вчиняти злочини не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються доказами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відносно ОСОБА_5 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Рівненського міського суду від 12.03.2015 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

с у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3