Справа № 11-751 2007 р. Головуючий
в 1-й інстанції Гавриленко В.Г.
ст. 121 ч.2 Доповідач Авраменко М.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007
року колегія судців судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Київської області в складі: головуючого - Орла А.І. суддів - Ященко І.Ю.,
Авраменка М.Г. з участю прокурора - Бобко І. та адвоката - ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією
захисника ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_2

на вирок
Іванківського районного суду Київської області від 23 травня 2007 року,

яким
засуджено ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1.,
уродж. м. Житомира, українця, гр. України, з неповною середньою освітою, не
працюючого, раніше не судимого, прож. в АДРЕСА_1
за ч. 2 ст. 121 КК України до семи років позбавлення волі. Частково задоволено
цивільний позов. Стягнуто
на користь потерпілої ОСОБА_3
927 грн. 36 коп. матеріальної та 50 000 грн. моральної шкоди,

Встановила :

ОСОБА_2. визнано
винним та засуджено за те, що він 23 липня 2006 p., близько 20
годин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, біля магазину-бару в с. Леонівка
Іванківського району по вул. Леніна, 15, на грунті особистих неприязних
стосунків наніс ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 удари руками та ногами по тілу та в
голову, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній
помер в ніч на ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем свого проживання.

Захисник
засудженого та сам засуджений подали апеляції на вирок суду першої інстанції,
просять його скасувати.

Засуджений
зазначає у своїй апеляції, що він не скоював цього злочину. Він наніс лише один
удар. Ніхто з свідків не бачив більше двох

2

ударів. Бійки
фактично не було. Потерпілий помер від більш ніж чотирьох ударів в голову. Він
цілий день 23.07.2006 р. був у нетверезому стані і тілесні ушкодження міг
отримати будь-де. Сам потерпілий повідомив сину, що його били якісь хлопці.

Захисник
свою апеляцію обґрунтував тим, що в діях ОСОБА_2. відсутнє будь-яке діяння,
передбачене нормами Кримінального кодексу України. Визнання його підзахисного
винним в скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України
є безпідставним та таким, що не відповідає встановленим під час досудового
слідства обставинам.

Згідно
висновків судово-медичних експертиз смерть ОСОБА_4. наступила не менш ніж 4-х
дій травмуючої сили, а органами досудового слідства безспірно встановлено, що
ОСОБА_2. наніс йому лише один удар в область перенісся, але це не є смертельним
тілесним ушкодженням.

В цілом
ж з урахуванням всіх показів свідків, в тому числі й суперечливих, таких ударів
було два, але смерть потерпілого настала не менш ніж від чотирьох травмуючи
ударів, але коли вони були нанесені ще два удари цього не встановлено.

Зібраними
матеріалами справи вина ОСОБА_2. не доказана і він не є винуватим в
інкримінованому йому злочині.

Ні
судом, ні досудовим слідством не перевірялася версія про можливе побиття
потерпілого декількома особами.

Як
висновок суд безпідставно зазначив у вироку, що винність ОСОБА_2. в
інкримінованому йому злочині доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 2
ст. 121 КК України.

Суд лише
перерахував та навів покази свідків допитаних під час судового слідства та інші
дані, які кваліфікував, як доказ вини ОСОБА_2.

Як суд,
так і органи досудового слідства не провели перевірки, що робив ОСОБА_4.
протягом всього дня 23.07.2006 р.

Суд
повинен винести своє рішення, спираючись виключно на встановлені по справі
докази, які знайшли своє підтвердження під час досудового слідства і не можуть
бути інтерпретовані ніяким іншим, як тільки таким чином, який підтверджує
винуватість особи в скоєному злочині.

По
справі немає ніяких доказів, що внаслідок саме дій ОСОБА_2. настали такі тяжкі
наслідки, а тому винесений щодо нього вирок є безпідставним і незаконним.

Просить
вирок суду першої інстанції скасувати та постановити свій вирок яким ОСОБА_2.
виправдати за пред'явленим йому обвинуваченням.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого та захисника, які просили виправдати
засудженого та підтримали свої апеляції, міркування

3

прокурора про законність і обґрунтованість вироку
суду, доведеність обвинувачення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню, а вирок суду скасуванню з направленням справи на новий судовий
розгляд, виходячи з наступного.

Відповідно
до вимог ст. 332 КПК України вирок суду повинен бути вмотивованим.

Ст. 334
КПК України передбачено, що мотивувальна частина обвинувального висновку має
містити чітке формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із
зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і
мотивів злочину.

Вирок
суду відповідно до ст. 323 КПК України має бути законним і обґрунтованим. Суд
обґрунтовує вирок лише тими доказами, які були розглянуті в судовому засіданні,
та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що базується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді справи у їх сукупності.

Суд при
винесенні вироку по справі не дотримався цих вимог. У вироку фактично наведені
лише покази свідків та маються стислі посилання на інші докази, однак відсутній
їх аналіз у сукупності з усіма обставинами справи.

Вирок
суду не відповідає вимогам ст.ст. 332-335 КПК України, а тому підлягає
скасуванню.

Новий
розгляд справи слід провести з дотриманням положень процесуального закону, а
вирок повинен відповідати вимогам ст. 332-335 КПК України.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2. та його захисника задовольнити частково.

Скасувати
вирок Іванківського районного суду Київської області від 23 травня 2007 р. щодо
ОСОБА_2.

Справу
направити на новий судовий розгляд у той же суд, іншим суддею.