Провадження № 1-кп/761/982/2015
У Х В А Л А
Іменем України
29 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

провівши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001454 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2015 року відносно обвинувачених:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (згідно акту), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340; ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст. 115; ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.122 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Могилів-Подільськ, Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340; ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст. 115; ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.122 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Ніжин, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340; ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340; ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст. 115; ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.122 КК України та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340; ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст. 115 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва 24 липня 2015 року.
Сторона обвинувачення у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Представник потерпілого та потерпілі підтримали думку сторони обвинувачення.

Захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вважають, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з невиконанням положень ст.384 КПК України, невідповідності обвинувального акту ст. 291 КПК України, крім того заявили клопотання щодо зміни запобіжного заходу їх підзахисним з тримання під вартою на домашній арешт, обґрунтовуючи свої доводи тим, що підозра повідомлена їх підзахисним є необґрунтованою, ризики наведені формально, належним чином не підтверджені, останні мають сталі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, місце роботи та позитивні характеристики.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_16 підтримали захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , при вирішенні питання щодо запобіжного заходу у виді домашнього арешту застосованого до обвинуваченого ОСОБА_16 поклались на розсуд суду.

Заслухавши прокурора, обвинувачених, їх захисників, представника потерпілого та потерпілих, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та додатки долучені до обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватись вимоги Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимоги інших актів законодавства.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК.

Критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені нормою статті 31 КПК. Залежно від ступеня тяжкості злочину та (або) виду суб`єкта злочину провадження у суді першої інстанції здійснюється: професійним суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів, судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

Правова природа інституту суду присяжних суттєво відрізняється від інших двох складів суду. Такий висновок підтверджується наступними чинниками:

а) віднесенням провадження в суді присяжних до особливого порядку провадження в суді першої інстанції (параграф 2 глави 30 Розділу IV КПК);

б) спеціальним порядком формування суду присяжних;

в) наділенням присяжних при відправленні правосуддя широким колом прав.

У зв`язку із наведеним закономірним виглядає те, що саме до компетенції суду присяжних законодавець відніс розгляд особливо тяжких злочинів, за які передбачено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі, а також встановив інший, відмінний від загального, порядок роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних.

Так, статтею 384 КПК визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.

Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 25 червня 2015 року у справі № 5-111кс15, якою фактично, у зв`язку з недотриманням саме положень ст.384 КПК України, було скасовано вирок суду 1-ої інстанції та ухвали апеляційної та касаційної інстанції, якими даний вирок було залишено без змін.

Разом з тим, відповідно до ч.4, 5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-V із змінами, внесеними згідно із Законом № 213-VIII від 02.03.2015 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.
Як вбачається з обвинувального акту та долучених до нього додатків, прокурор, висунувши обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 , в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у виді довічного позбавлення волі, не роз`яснив ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перед направленням обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на адресу суду, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних та не долучив відповідні письмові роз`яснення до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування при направленні його до суду.

Така дія відбулася безпосередньо під час підготовчого судового засідання.

Зазначене колегією суддів розцінюється як формальне виконання норм ст. 384 КПК України, оскільки вчинення такої дії безпосередньо перед початком судового засідання має обмежений та не достатній час необхідний для усвідомлення й можливості прийняття виваженого рішення обвинуваченими, що являється суттєвим порушення їх права на захист, а тому є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Окрім того текст доданих роз`яснень не відображає повний зміст прав, особливостей і правових наслідків розгляду кримінального провадження судом присяжних.
Доводи захисника ОСОБА_8 щодо допущення стороною обвинувачення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з приводу не конкретно викладених фактичних обставин кримінальних правопорушень у обвинувальному акті, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що прокурором вказане положення КПК України дотримано, оскільки в обвинувальному акті, наведено фактичні обставини, вчинених кримінальних правопорушень, так як він вважає їх встановленими. При цьому, викладене формулювання обвинувачення по всім кримінальним правопорушенням, вчинення яких інкримінується обвинуваченим.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань, суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Клопотання захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_17 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, задоволенню не підлягає, у зв`язку з ненаданням стороною захисту на обґрунтування своїх доводів будь-яких даних.

Разом з тим, враховуючи, що клопотань про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_14 та ОСОБА_17 під час підготовчого судового засідання не заявлено, суд вважає за необхідне строк дії даного запобіжного заходу продовжити до 60 днів.

Що ж стосується запобіжного заходу у виді домашнього арешту застосованого до обвинуваченого ОСОБА_16 , колегія суддів також не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Таке рішення колегії суддів обґрунтовується тим, що як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувачення у даному кримінальному провадженні висунуте в тому числі і в особливо тяжкому злочині, відповідно до ст.12 КК України, перелік доказів наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування свідчить про їх вагомість, більш детальну оцінку даним обставинам суд буде мати змогу надати в ході судового розгляду під час вивчення змісту цих доказів.

При застосуванні запобіжних заходів до обвинувачених та вирішенні питань щодо продовження строку їх дії, слідчими суддями, враховувались обставини наведені у ст.178 КПК України, однак під час підготовчого судового розгляду даній колегії суду не надано жодних даних, на обґрунтування зазначених клопотань сторони захисту, які б вказували на наявність нових суттєвих обставин, які б свідчили про суттєве зменшення ризиків, встановлених попередніми судовими рішеннями.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.314 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001454 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2015 відносно обвинувачених ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340; ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст. 115; ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.122 КК України, ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340; ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст. 115; ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.122 КК України, ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ст.340; ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст. 115 КК України, повернути Генеральному прокурору України.
Запобіжний захід ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до 26 вересня 2015 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до 26 вересня 2015 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_16 у вигляді домашнього арешту продовжити до 29 вересня 2015 року включно.

Строк дії ухвали в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановити строком на 60 днів, тобто до 26 вересня 2015 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3