йСправа № 529/533/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Опішня Зіньківського району Полтавської області, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24. 04. 2002 року Диканським районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до одного року позбавлення волі;

07. 10. 2003 року Диканським районним судом за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 1-го року позбавлення волі;

19. 09. 2005 року Диканським районним судом за ст. 309 ч. 1 КК України до 2-х місяців арешту;

28. 02. 2007 року Диканським районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

17. 10. 2010 року Ленінським районним судом м. Полтава за ст. 309 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільненого від покарання із випробуванням строком на 2 роки;

15. 10. 2013 року Краснокутським районним судом Харківської області за ст. 309 ч. 2 КК України із затосуванням ст. 70 КК України до 2-х років 1 місяця позбавлення волі;

24. 11. 2014 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчук на підставі ст. 81 КК України звільненого з місць позбавлення волі на невідбутий строк 3 місяці 3 дні, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи ряд непогашених судимостей в тому числі за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, а знову вчинив аналогічний злочин.

Так, обвинувачений 07. 05. 2015 року, близько 08 год. 00 хв. знаходячись у межах свого господарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 , з господарством належним потерпілій ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 , керуючись корисливими мотивами, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно за допомогою належної йому лопати, викопав металевий стовпчик вагою 43 кг 300 грам вартістю 151 грн. 55 коп., який викрав та продав як металобрухт, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди у вказаній сумі. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України спочатку не визнав пояснив суду, що металевий стовпчик належить йому. Він дійсно 07. 05. 2015 року близько 08 год. перебуваючи в себе вдома, за адресою АДРЕСА_1 , на межі з його господарством та господарством потерпілої ОСОБА_6 , що розташоване поруч, помітив металевий стовпчик, який потім за допомогою лопати викопав та за допомогою візку повіз та здав на приймальний пункт металобрухту. За зданий стовпчик йому дали 107 грн., котрі він витратив на власні потреби. В кінці судового розгляду справи обвинувачений підтримав показання, які він давав на досудовому слідстві про те, що саме він вчинив крадіжку металевого стовпчика, що належав потерпілій ОСОБА_6 та в останньої попросив вибачення. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється.

Незважаючи на те , що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні належними доказами, а саме:

-заявою потерпілої ОСОБА_6 , з якої вбачається, що вранці 07.05.2015 року з її дерев"яної огорожі, яка розподіляє її територію господарства з територією господарства де проживає обвинувачений ОСОБА_4 була вчинена крадіжка металевого стопчинка ;

-протоколом огляду від 13 травня 2015 року, дослідженого в судовому засіданні з ( а.с. № 9-11), з якого вбачається, що був оглянутий паркан, який розділяє господарства позивача ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_4 , які знаходяться по АДРЕСА_2 . встановлено , що біля забору з боку розташування лаг мається яма та відсутній металевий стовпчик. Яма розташована з богу господарства ОСОБА_4 ;

-протоколом огляду місця події від 13. 05. 2015 року дослідженого в судовому засіданні ( а.с. № 14-17), з якого вбачається, що був проведений огляд місця де був виявлений металевий стовпчик довжиною 2м. 10 см., діаметром 86 мм та двома кутниками для прикручування лаг. Встановлено , що вага вказаного стовпчика становить 43,3 кг;

-показаннями в суді потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що її господарство знаходиться поблизу господарства обвинуваченого ОСОБА_4 та їхні земельні ділянки розділені парканом, який був побудований в 1994 році. Металеві стовпчики були розташовані з боку господарства ОСОБА_4 . Коли вона 07 травня 2015 року вранці перебувала на роботі до неї зателефонувала невідома їй жінка та повідомила про те , що її сусід, обвинувачений ОСОБА_4 з її огорожі викопує один з наявних там металевих стовпчиків. 13. 05.2015 року вона звернулася до Диканського РВ УМВС України в Полтавській області з заявою про крадіжку обвинуваченим ОСОБА_4 її металевого стовпчика. Вказаного дня працівники міліції знайшли та повернули викрадений у неї металевий стовпчик, тому вона відмовляється заявляти цивільний позов до обвинуваченого;

-показаннями в суді свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в судовому засіданні підтвердили той факт, що вранці 07 травня 2015 року на територію підприємства РАЙАГРО ПРОМ-ЕНЕРО обвинувачений ОСОБА_4 на возику привіз металевий стовпчик , який мав довжину близько двох метрів і вагу близько 43 кг. За вказаний стовпчик як за брухт чорних металів обвинуваченому були заплачені кошти в сумі 107. грн 50 коп.;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , який в суді пояснив, що він працює слідчим в Диканському РВ УМВС України в Полтавській області. В травні 2015 року в нього на розгляді знаходилося кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який на досудовому слідстві розповідав яким чином при яких обставинах ним було вчинено крадіжку металевого стовпчика з дерев"яного паркану потерпілої ОСОБА_6 , яка мешкає по АДРЕСА_3 . З його боку будь-яких дій як морального так і фізичного характеру на обвинуваченого ОСОБА_11 не чинилося, всі показання які наявні в кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 давав добровільно;

-довідкою про вартість дослідженої в судовому засіданні, (а.с.№ 7), з якої вбачається, що ціна на брухт чорних металів станом на травень місяць 2015 року за 1 кг становить 3 грн. 50 коп.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно є вірною, так як обвинувачений ОСОБА_4 маючи ряд непогашених судимостей за крадіжку чужого майна 07. 05. 2015 року близько 08 години керуючись корисливими спонуканнями з метою наживи, знаходячись у межах свого господарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 , з господарством належним потерпілій ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 таємно, повторно викрав металевий стовпчик вагою 43,3 кг, завдавши таким чином майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 151 грн. 55 коп.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за статтею 185 ч. 2 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує відсутність тяжких наслідків та щире каяття, стан здоров"я обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вбачає рецидив злочинів.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин умисно під час не погашеної судимості , суспільно-корисною діяльністю не займається, а систематично умисно вчиняє нові злочини, суд не вбачає підстав для застосування до цього підсудного положень ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання, а вважає, що необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання у вигляді арешту, що передбачено ч.2 ст. 185 КК України.

Речовий доказ по справі в вигляді металевого стовпчика, що належить потерпілій ОСОБА_6 та знаходиться в неї на зберіганні залишити останній як її власність.

Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді арешту, а під час досудового слідства до нього запобіжний захід застосовано не було, тому до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно обрати запобіжний захід у виді триманні під вартою, із взяттям обвинуваченого під варту із зали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати у виді взяття під варту, взявши засудженого під варту із зали суду, і строк відбування покарання йому обчислювати з 17 червня 2015 року.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який утримується під вартою, в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Головуючий: