Провадження: № 1-кп/484/31/15
Справа: № 484/42/15-к
Вирок

Іменем України

16.01.2015 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальне провадження № 0002480 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мигія Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

за участю сторін кримінального провадження:

· прокурора ОСОБА_4

· обвинуваченого ОСОБА_3

· представника потерпілого ФГ «Нектар»

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

13.11.2014 року близько 18-00 години обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись на території фермерського господарства «Нектар», яке розташоване вул.. Первомайська,150 с.м.т. Підгородня Первомайського району Миколаївської області, де він працював різноробочим на свинофермі, вирішив умисно, таємно викрасти двох поросят породи «свиня біла українська». Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до загону з чотирма поросятами породи «свиня біла українська», шляхом вільного доступу, таємно викрав двох поросят віком 2 місяці вартістю по 700 грн. на загальну суму 1400 грн. Викрадених поросят обвинувачений ОСОБА_3 помістив до мішка з полімерного матеріалу та виніс за межі свиноферми фермерського господарства «Нектар» .

23.11.2014 року близько 17 години обвинувачений ОСОБА_3 працюючи на фермі фермерського господарства «Нектар» різноробочим перебуваючи на території даного господарства вирішив повторно викрасти двох поросят. Реалізуючи задумане, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до загону з двома поросятами породи «свиня біла українська» шляхом вільного доступу, таємно викрав двох поросят віком по 2 місяці, вартістю по 700 грн., загальною вартістю 1400 грн. Викрадених поросят обвинувачений ОСОБА_3 помістив до мішка з полімерного матеріалу та виніс за межі території свиноферми, та в подальшому викраденими поросятами розпорядився на власний розсуд.

Загальна сума завданих збитків фермерському господарству «Нектар» складає 2 тис. 800 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України. Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення між фермерським господарством «Нектар» та обвинуваченим ОСОБА_3 від 12 січня 2015 року згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та представник потерпілого просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та представника потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Також, судом з`ясовано, що представнику потерпілого зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та даних про його особу, викладених вище, застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ст.185 ч.2 КК України.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд -

Ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 12 січня 2014 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та представником потерпілого фермерського господарства «Нектар».

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди застосовуючи ст.. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 850 грн.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: