Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5463/14-к
Провадження № 1-кп/644/108/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

За участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

законного представника потерпілого- ОСОБА_4

представника потерпілого- ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001552 , по обвинуваченню :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, освіта вища,одруженого , має неповнолітню доньку ОСОБА_8 , 2011 року народження, працюючого інженером в ТОВ «Механіка інжінірінг», проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В :

8 травня 2013 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на подвір*ї біля будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязне них відносин, діючи з умислом, направленим на завдання фізичного болю, навмисно завдав удару ногою малолітньому ОСОБА_9 по ногам, від чого останній впав на лівий бік на землю, а ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 ще один удар ногою в область живота, чим завдав потерпілому фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та пояснив, що виховує неповнолітнього сина своєї дружини - ОСОБА_10 , який 08.05.2013 року десь о 15 год.30хв. прийшов додому та поскаржився, що його колишні друзі його б`ють на вулиці і це було неодноразово. В результаті, він вирішив вийти на вулицю і побачив, що була драка між ОСОБА_11 та ще декількома хлопцями, одним з яких був ОСОБА_9 . Щоб захистити сина своєї дружини, він підійшов до хлопців, та відштовхнув корпусом ОСОБА_9 , від чого хлопець упав на землю і він його попередив, щоб не чіплявся до його сина. Навмисно ніяких ударів потерпілому не наносив. Цивільний позов про відшкодування 10000 грн. моральної шкоди не визнав.

Не дивлячись на те, що обвинувачений не визнав своєї провини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його вина підтверджується наступними доказами:

- показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 08.05.2013 року гуляв із друзями в дворі будинку АДРЕСА_2 з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та Рітою, коли до них підійшов ОСОБА_7 , якого він раніше не знав та вдарив його ногою по нозі. Він впав, а ОСОБА_7 вдарив його ногою в живіт. За що він його вдарив, йому не відомо. Він плакав, нервував, боявся виходити на вулицю, погано почувався.

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що потерпілий товаришує з його сином ОСОБА_15 . 08.05.2013 року вони гуляли на вулиці на подвір*ї будинку АДРЕСА_2 , сиділи на лавочці разом з ОСОБА_16 та його дружиною, а їх діти гуляли в пісочниці. Його увагу привернув ОСОБА_7 , який ходив по двору туди та сюди, як начебто когось шукав. Після чого він побачив, як ОСОБА_7 збив з ніг ОСОБА_17 ударом ноги по ногам, від чого той упав на землю, а ОСОБА_7 наніс удар ногою в живіт хлопчику. Він сказав батькам ОСОБА_17 , що їх сина б*є ОСОБА_7 , вони відразу ж підійшли до ОСОБА_7 вияснити причину його поведінки, але останній мовчав та пішов додому, а вони викликали міліцію.

- показаннями свідка ОСОБА_18 матері потерпілого, про те, що 08.05.2013 року вони разом з чоловіком гуляли в дворі будинку, де живуть. Там же з дітьми гуляв їх син ОСОБА_19 . ОСОБА_20 крикнув їм, що їх сина б*є чоловік, яким виявився ОСОБА_7 . Вони підійшли, але ОСОБА_7 пішов від них без пояснення причин.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , яка підтвердила той факт, що її чоловік ОСОБА_7 08.05.2013 року ввечері вийшов на вулицю, щоб розібратися з хлопцями, які ображали її сина ОСОБА_10 .

- протоколами пред*явлення особи для впізнання від 20.05.2014 року підтверджується той факт, що ОСОБА_9 та ОСОБА_22 впізнали ОСОБА_7 , як особу, що наносила удари потерпілому ОСОБА_9

- з протоколів слідчих експериментів від 21.05.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_22 встановлено, що вони на місці розказали та показали механізм та обставини отримання ударів потерпілим так, як в подальшому дали свідчення в суді.

Оцінивши надані докази в їх сукупності та проаналізувавши їх суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України- тобто умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Суд не приймає до уваги надані стороною обвинувачення висновки судово-медичних експертиз №760-с від 04.06.2013 року та 439-с від 17.03.2014 року, оскільки з них вбачається, що тілесні ушкодження у потерпілого не виявлено. Разом з тим, спричинення потерпілому тілесних ушкоджень стороною обвинувачення обвинуваченому не інкримінується, а інкримінується умисне завдання побоїв, що завдали фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень. Тобто вказані висновки не доказують та не спростовують пред*явлене обвинувачення.

Суд критично відноситься до показань малолітнього свідка ОСОБА_10 , який є сином дружини обвинуваченого ОСОБА_21 від попереднього шлюбу і який виховується обвинуваченим ОСОБА_7 в тій частині, що ОСОБА_7 не наносив удари ОСОБА_9 , а лише відштовхнув його, від чого ОСОБА_19 упав на землю. Зробив це ОСОБА_7 тому, що ОСОБА_23 та ОСОБА_24 його били, ОСОБА_19 душив його. Саме з урахуванням віку дитини, її положення в сім*ї, того, що вона знаходиться в повній залежності від ОСОБА_7 , з яким проживає однією сім*єю та виховується, суд вважає показання в цій частині такими, що не відповідають дійсності та направлені на те, щоб вигородити ОСОБА_7 .

Доводи обвинуваченого в тій частині, що він не наносив умисних ударів потерпілому, а лише відштовхнув його від ОСОБА_10 , від чого потерпілий впав на землю, спростовуються вище приведеними доказами по справі та спрямовані, на погляд суду, на зменшення чи уникнення від відповідальності.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, одружений, має неповнолітню доньку ОСОБА_8 , 2011 року народження, працює, по місцю роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом не встановлено, а, обставиною, що обтяжує покарання, є скоєння злочину відносно малолітньої особи

З урахуванням ступеню тяжкості та ступеню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 приймаючи до уваги відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставин, конкретні обставини справи, суд вважає, що покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ст..126 ч.1 КК України, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів.

Зважаючи на те, що обвинувачений вперше вчинив злочин, який відповідно до ст..12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, має неповнолітню дитину ОСОБА_8 , 2011 року народження, відносно якої не позбавлявся батьківських прав, вчинив злочин до набрання чинності Законом України «Про амністію в 2014 році», то його заява про застосування Закону України «Про амністію в 2014 році» підлягає задоволенню, а він звільненню від відбуття призначеного покарання на підставі ст..1п.в цього Закону. Заборони на застосування до нього закону України «Про амністію в 2014 році» судом не виявлено.

Цивільний позов, заявлений законним представником потерпілого ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_9 про відшкодування 10000 грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст..1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діяннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою даної статті.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди п.9 розмір відшкодування моральної/майнової/ шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, душевних, психічних тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат /їх тривалості, можливості відновлення/ та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні встановлено, що винними діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_9 були завдані побої, що спричинили фізичний біль.

Поясненнями потерпілого, його законного представника ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_22 підтверджується той факт, що ОСОБА_19 неправомірними діями ОСОБА_7 був напуганий, плакав, нервував, його психічний стан в подальшому був пригнічений, він тривалий час боявся виходити на вулицю.

Таким чином суд вважає доказаним факт спричинення винними діями обвинуваченого моральної шкоди малолітньому потерпілому, яка виразилася в перенесеному фізичному болю, нанесенні морально-психологічної травми, зміні нормального привичного способу життя та душевних хвилюваннях.

Разом з тим, з урахуванням характеру та обсягу страждань, їх нетривалого часу та можливості відновлення, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд приходить до висновку, що заявлена сума моральної шкоди в 10000 грн. ніякими доказами не доведена, є завищеною і визначає суму моральної шкоди у розмірі двох мінімальних заробітних плат, що становить 2436 грн. та вважає її такою, що буде відповідати глибині та характеру моральних страждань потерпілого і достатньою для відновлення його психологічного стану.

Речових доказів та судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.1 ст.126 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді 200 годин громадський робіт.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст..1п.в Закону України «Про амністію в 2014 році».

Цивільний позов ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_7 10000 грн. моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2436 ( дві тисячі чотириста тридцять шість) грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: