Справа № 1-60/2011 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2011 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ГЕТЬМАНЕНКО А.І.

при секретарі КУБИЦЬКІЙ Р.Д.

з участю прокурора САПОН Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові справу про обвинувачення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

- 27.04.2010 року Глухівським міськрайонним судом за ст. 185 ч.1 КК України до одного року виправних робіт з відрахуванням в прибуток держави 10% із суми заробітку.

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1, скоїв ухилення від відбування покарання, яке йому було призначене вироком Глухівського міськрайонного суду від 27 квітня 2010 року у вигляді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням в прибуток держави 10% із суми заробітку.

Злочин скоєний при слідуючих обставинах:

Так, 27 квітня 2010 року ОСОБА_1 був засуджений Глухівським міськрайонним судом за ст. 185 ч.1 КК України до відбуття покарання за місцем роботи у вигляді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням в прибуток держави 10% із суми заробітку.

Відбування виправних робіт підсудний ОСОБА_1 розпочав на Глухівському підприємстві ТОВ «Велетень», де працював на момент засудження.

На облік до підрозділу Кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_1 був поставлений 17 травня 2010 року.

25 травня 2010 року підсудний ОСОБА_1 зявився до інспекції, де під розписку був ознайомлений з умовами відбування покарання. Засудженому було розяснено, що згідно ст.. 34 Кримінально-виконавчого кодексу України він зобовязаний виконувати вимоги вироку Глухівського міськрайонного суду від 27 квітня 2010 року, а також попереджений, що у разі ухилення ним від відбування покарання він буде притягнутий до кримінальної відповідальності на підставі ст. 389 ч.2 КК України.

Однак, незважаючи на попередження з боку працівників Глухівської інспекції кримінально-виконавчих робіт, ОСОБА_1 і в подальшому допускав порушення встановленого відносно нього порядку відбування покарання та його умов.

Так, 30 липня 2010 року підсудний ОСОБА_1 без поважних причин не зявився до інспекції для проведення реєстрації і даний факт свідчить про порушення умов відбування покарання, то на підставі ст.. 46 ч.4 Кримінально-виконавчого Кодексу України працівниками Глухівської кримінально-виконавчої інспекції 27 серпня 2010 року було винесено перше офіційне застереження щодо недопущення в подальшому порушень відбування виправних робіт.

Незважаючи на проведену в кримінально-виконавчій інспекції бесіду, підсудний ОСОБА_1 також протягом вересня 2010 року допустив порушення трудової дисципліни у вигляді прогулів, тобто з 26 робочих днів відробив лише 10, з 15 вересня 2010 року не виходив на роботу.

Так, з моменту постановки підсудного ОСОБА_1 на облік в Глухівській інспекції виправних робіт згідно вироку суду від 27 квітня 2010 року він допустив два прогули, а саме 1 вересня 2010 року та 15 вересня 2010 року, а з 15 вересня 2010 року взагалі не виходив на роботу, в звязку з чим наказом керівництва ТОВ «Велетень»№81 від 30 листопада 2010 року за допущені зазначені прогули та невиконання покладених на нього трудових обовязків був звільнений з підприємства з 15 вересня 2010 року за ст.. 40 п.4 КЗОТ України.

2 листопада 2010 року працівниками Глухівської кримінально-виконавчої інспекції підсудному ОСОБА_1 було винесено друге офіційне застереження, щодо допущених ним порушень відбування виправних робіт, а також розяснено, що якщо ним і надалі буде порушуватись порядок та умови відбування покарання, то відносно нього буде порушена кримінальна справа.

Однак, незважаючи на проведену роботу кримінально-виконавчої інспекції з підсудним ОСОБА_1, на роботу він та і не вийшов.

Продовжуючи порушення правил відбування покарання у вигляді виправних робіт підсудний ОСОБА_1 10 грудня 2010 року та 24 грудня 2010 року на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції не зявився, в тому числі і за викликами, після письмових зобовязань.

На даний час підсудний ОСОБА_1, з призначених судом виправних робіт відбув 3 місяці і 10 днів.

Бувши допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 27 квітня 2010 року він був засуджений Глухівським міськрайонним судом за ст. 185 ч.1 КК України до виправних робіт строком на 1 рік з відрахуванням в прибуток держави 10% із суми заробітку. 17 травня 2010 року його поставлено на облік до Глухівського КВІ та де під розписку ознайомлено з умовами відбування покарання.

Він відпрацював три місяці а потім він травмував око, і не виходив на роботу, в лікарні він не лікувався бо не було грошей, тому лікарняного листа у нього немає, і підтвердити те, що він був хворий він не міг. Потім його викликали до бухгалтерії ТОВ «Велетень»і повідомили, що з 15 вересня 2010 року за прогули його було звільнено з роботи. Він намагався влаштуватись до іншого місця роботи, але його ніде не працевлаштували.

В скоєному злочині розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_1

Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає, що факт скоєння злочину підсудним ОСОБА_1 доказаний повністю.

Дії підсудного ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ст. 389 ч.2 КК України, поскільки він скоїв ухилення від відбування покарання, яке йому було призначене за вироком Глухівського міськрайонного суду від 27 квітня 2010 року у вигляді виправних робіт строком на один рік з відрахуванням в прибуток держави 10% із суми заробітку.

Обговорюючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Як пом'якшуючими обставинами покарання, суд визнає щире каяття підсудного ОСОБА_1, те, що позитивно характеризується за місцем проживання.

Обтяжуючих покарання обставин по справі суд не вбачає.

Виправлення та перевиховування підсудного ОСОБА_1, суд вважає, можливо в умовах без ізоляції його від суспільства та призначив йому покарання у вигляді обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 КК України суд вважає необхідно приєднати частково невідбуте покарання за попереднім вироком Глухівського міськрайонного суду від 27 квітня 2010 року три місяці громадських робіт що відповідно до вимог ст.. 72 КК України відповідають одному місяцю обмеження волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироку законної сили необхідно залишити підписку про невиїзд.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суддя,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України та призначити йому по цьому закону покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Згідно ст. 71 КК України приєднати частково невідбуте покарання за попереднім вироком Глухівського міськрайонного суду від 27 квітня 2010 року, один місяць обмеження волі та остаточно призначити йому покарання за сукупністю вироків у вигляді одного року одного місяця обмеження волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироку законної сили залишити підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайсуд протягом 15 діб з часу його проголошення.

Вирок суду виконано суддею на комп'ютері в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ