АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/192/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі : ОСОБА_5

з участю - прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 20 березня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озеряни Бучацького району Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником начальника БУ №2 Львівської залізниці, який проживає у АДРЕСА_1 , не судимого

засуджено за ч.1 ст.125 КК України (по епізоду від 05 липня 2014 року та по епізоду від 14 серпня 2014 року) та призначено йому покарання у виді 6(шести) місяців виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 10 % його заробітку.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково, стягнуто на її користь з ОСОБА_7 957 грн.83 коп. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди.

Згідно з вироком 5 липня 2014 року, близько 19 год. 30 хв., у ОСОБА_7 , який перебував за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт із своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, направлений на спричинення їй тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 5 липня 2014 року, близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту із ОСОБА_9 , умисно наніс їй декілька ударів руками в голову, шию та праве плече, внаслідок чого спричинив їй синці волосяної частини голови, шиї і правого плеча, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 14 серпня 2014 року, близько 17 год. 45 хв., у ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні аптеки Економ аптека, що належить ФОП ОСОБА_10 , яка знаходиться по АДРЕСА_3 , на грунті особистих неприязних відносин, виник конфлікт із своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, направлений на спричинення їй тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14 серпня 2014 року, близько 17 год.45 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні аптеки ІНФОРМАЦІЯ_2 ФОП ОСОБА_10 , яка знаходиться по АДРЕСА_3 , під час конфлікту із ОСОБА_9 умисно наніс їй декілька ударів правою ногою в ділянку правої ноги та у ділянку лівого ліктя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_11 забої (набряк, синець, крововилив у слизову оболонку) верхньої губи, синці носа і лівої щоки, садно ділянки лівого ліктьового суглобу, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким його виправдати і в задоволенні цивільного позову відмовити. Апелянт вважає, що вирок суду постановлено з значним порушенням кримінального процесуального закону, без належної оцінки доказів. Стверджує, що показання потерпілої і свідків слід було оцінити критично. Так, потерпіла пояснювала, що зайшовши в квартиру 05.07.2014 року, вона побачила дерев`яний ковбан, сокиру та свій порубаний одяг і пішла митися у ванну. Виходячи з цього, обвинувачений показання потерпілої вважає сумнівними. Свідок ОСОБА_12 на допиті вперше в судовому засіданні пояснював, що він не бачив побиття матері 05 липня 2014 року і на слідуючий день не бачив на її тілі синців чи інших тілесних ушкоджень, та не бачив порубаного одягу. На додатковому допиті вказаний свідок згадав про ковбан із сокирою і про порубані речі. Обвинувачений вважає, що суд додатково допитав цього свідка з порушенням вимог ч.13 ст.353 КПК України. Аналогічно допитувався і свідок ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 працівник міліції, котрий по виклику потерпілої прибув на місце через 20-30 хвилин, показав, що тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, дерев`яного ковбана, сокири і порубаних речей в кімнаті він не бачив. Вказаний свідок говорив, що він бачив пошарпаний одяг, а не порубаний, як вказано в вироку. В вироку суд не дав оцінки показанням працівника міліції ОСОБА_15 , який разом з ОСОБА_14 були на місці пригоди. Факт побиття ОСОБА_9 14 серпня 2014 року доказується лише її показаннями та показаннями синів ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .. Всі вони хочуть від нього грошей, а тому оговорили його. Апелянт не згідний із цивільним позовом, оскільки вважає, що кошти, стягнуті на лікування в сумі 957 грн. 83 коп., не доведені. Товарний чек №75 від 15 серпня 2014 року викликає сумніви і не може бути належним доказом, так як він виданий невідомою особою та ніким не підписаний. Крім того, це мало бути підтверджено рецептом лікаря чи випискою із історії хвороби. Також суд безпідставно відхилив клопотання захисника про оголошення перерви для підготовки до виступу в судових дебатах. Цим, вважає апелянт, було порушено його право на захист.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та думку його захисника ОСОБА_8 , які просять вимоги та доводи поданої ними апеляційної скарги задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який вирок суду вважає законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень своїй колишній дружині ОСОБА_11 05 липня та 14 серпня 2014 року за обставин, вказаних в вироку, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є правильними.

Сам обвинувачений ОСОБА_7 нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 заперечує, але факт конфліктів з потерпілою в ці дні, 5 липня 2014 року, на квартирі, де вони проживали, та 14 серпня 2014 року в приміщенні аптеки, де працювала потерпіла, визнав і дав конкретні пояснення з приводу причин виникнення та обставин, за яких вони відбувалися.

У показаннях потерпіла ОСОБА_9 стверджує, що саме ОСОБА_7 5 липня та 14 серпня 2014 року умисно наносив їй удари руками та ногами в різні частини тіла, внаслідок чого їй були спричинені легкі тілесні ушкодження.

Ці показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_14 , який як працівник міліції виїжджав 05 липня 2014 року на виклик по місцю проживання обвинуваченого та потерпілої, і остання повідомила, що ОСОБА_7 побив її, наносячи удари в задню частину голови та шиї, та скаржилася на головний біль. Тоді ж вона виявила бажання звернутися з заявою про побиття і вони разом поїхали в слідчий відділ.

Ці показання ОСОБА_9 підтвердила в процесі проведення слідчого експерименту 1 липня 2014 року та 24 жовтня 2014 року.

Показання потерпілої ОСОБА_9 щодо спричинення їй тілесних ушкоджень є послідовними, переконливими і вони узгоджуються з іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, показання потерпілої ОСОБА_9 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яким потерпіла на слідуючий день 06 липня 2014 року, коли вони приїхали додому розказала, що 05 липня 2014 року її побив їх батько ОСОБА_7 14 серпня 2014 року про побиття батьком мами вони дізналися по телефону від неї і бабусі і приїхали в аптеку. Там мати підтвердила, що батько побив її, на носі в неї були сліди крові, в неї була припухла губа і вона показала синець на плечі.

Свідок ОСОБА_16 показала, що 05 липня 2014 року близько 20 год. їй зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що він побив її дочку. 14 серпня 2014 року після 18 години до неї зателефонувала дочка і сказала, що ОСОБА_7 розбив їй носа.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує, що після конфлікту з ОСОБА_9 05 липня 2014 року він телефонував до її мами ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 показав, що 14 серпня 2014 року до нього телефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що її побив ОСОБА_7 і вона закриває аптеку.

Також показання потерпілої підтверджується висновками судово-медичних експертиз.

Так, з висновку №1003 від 07 липня 2014 року вбачається, що при судово-медичній експертизі ОСОБА_9 , 1965 р.н., виявлені синці волосяної частини голови, шиї і правого плеча. Зазначені вище тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів приблизно за 1-2 доби до експертизи, що підтверджується їх характером та властивостями. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів та, відповідно до п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995 року), належать до легких. Зазначені вище ушкодження не властиві для виникнення при падінні з висоти власного росту (на площині). Утворення вказаних вище ушкоджень від ударів руками і ногами не виключається.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1076 від 07 серпня 2014 року, з огляду на характер та кількість виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, утворення їх за обставин, на які вона посилається під час слідчого експерименту, не виключається.

З висновку експерта судово-медичної екпертизи №1224 від 15 серпня 2014 року вбачається, що за даними з довідки з травмпункту та судово-медичної експертизи ОСОБА_9 у неї виявлені прояви забою (набряк, синець, крововилив у слизову оболонку) верхньої губи, синці носа і лівої щоки та садно ділянки ліктьового суглобу. Зазначені вище ушкодження утворились від дії тупих предметів незадовго до звернення за медичною допомогою, що підтверджується їх характером і властивостями. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження, відповідно до п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995), належать до легких. Утворення зазначених вище ушкоджень від ударів руками, на що вказувала ОСОБА_9 при експертизі, не виключається. Вони у своїй сукупності не властиві для виникнення при падінні з висоти власного росту (на площині). Виникнення вказаних тілесних ушкоджень 14 серпня 2014 року не виключається.

Вказані висновки експертиз є науково мотивованими вони узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження і не викликають жодних сумнівів.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винним за ч.1 ст.125 КК України і доводи обвинуваченого про його невинуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення спростовується матеріалами кримінального провадження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на суперечності в показаннях потерпілої та свідків щодо наявності в квартирі дерев`яного ковбана, сокири та порубаних речей. Разом з тим, вказані обставини не мають значення для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України.

Підстав додатково з`ясовувати ще якісь обставини, які не мають значення для встановлення істини в кримінальному провадженні, що необґрунтовано зазначає в скарзі обвинувачений, немає.

За таких обставин відсутні підстави для скасування вироку з мотивів неповноти судового слідства.

Тому, ці зауваження обвинуваченого колегія суддів вважає несуттєвими і до уваги не бере.

Відповідно до ч.13 ст.352 КПК України свідок може бути допитаний повторно в тому самому або наступному судовому засіданні за його клопотанням, за клопотанням сторони кримінального провадження або за ініціативою суду, зокрема, якщо під час судового розгляду з`ясувалося, що свідок може надати показання стосовно обставин, щодо яких він не допитувався.

Отже, за змістом вказаної статті у разі потреби свідок може бути допитаний повторно.

Як вказано в вироку, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були повторно допитані в суді з приводу заявленого потерпілою цивільного позову.

Таким чином, оскільки виникла потреба в уточненні окремих обставин кримінального провадження, то суд першої нстанції правильно повторно допитав вказаних свідків і заперечення з цього приводу обвинуваченого не ґрунтуються на вимогах закону.

В вироку суд навів показання потерпілої та свідків в тій частині, що має значення для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України. Посилання ОСОБА_7 на неповноту, що виражається в невідображенні в вироку інших обставин, є необґрунтованим і колегією суддів до уваги не беруться, оскільки вони не мають значення для даного кримінального провадження.

Процедурою судового розгляду, встановленою кримінальним кодексом України, не передбачено оголошення перерви перед початком судових дебатів.

Згідно з журналом судового засідання 19.03.2015 року до оголошення головуючим про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про відкладення судового розгляду, яке ухвалою суду було відхилене, а не перед початком судових дебатів, як вказує обвинувачений в апеляційній скарзі.

Таке рішення суду колегія суддів не вважає істотним порушенням вимог кримінаного процесуального закону, що тягне за собою скасування судового рішення, адже згідно ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи із обставин кримінального провадження, відхилення вказаного клопотання захисника в жодній мірі не вплинуло на законність та обґрунтованість вироку, а тому це не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою скасування судового рішення.

Відхилення вказаного клопотання також не свідчить про порушення права на захист, як про це заявляє обвинувачений в апеляційній скарзі.

Відсутність посилання в вироку суду на показання свідка ОСОБА_18 , який був допитаний в судовому засіданні, суттєвого значення не має, оскільки його показаннями в жодній мірі не заперечуються обставини кримінального провадження, які були встановлені судом.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про однобічність судового слідства і проведення його з обвинувальним ухилом необґрунтовані.

Щодо цивільного позову, то матеріалами кримінального провадження доведено, що ОСОБА_7 два рази побив ОСОБА_9 , умисно спричинивши їй легкі тілесні ушкодження, і вона понесла витрати на відновлення свого здоров`я, що потерпілою підтверджується товарним чеком про придбання ліків №75 від 15 серпня 2014 року.

Також в зв`язку із отриманням вказаних тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_9 зазнала страждань, вимушених змін у її життєвих стосунках, зниження авторитету, що доведено матеріалами кримінального провадження.

Отже, потерпілій ОСОБА_11 кримінальним провадженням було завдано майнової та моральної шкоди, яка згідно з законодавством підлягає до стягнення з обвинуваченого.

Разом з тим, товарний чек №75 від 15 серпня 2014 року не може бути достатнім доказом для стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, про що наведено доводи обвинуваченим в апеляційній скарзі .

Тому, в цій частині вирок суду підлягає зміні, чим частково задовольняється апеляційна скарга обвинуваченого.

В решті вирок суду слід залишити без зміни.

Призначення ОСОБА_19 покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути кримінальне провадження за цим обвинуваченням і дати правильну юридичну оцінку його діям, колегією суддів не встановлено.

В силу наведених обставин, підстав скасовувати вирок суду і закривати кримінальне провадження, як про це просить обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 20 березня 2015 року стосовно ОСОБА_7 в частині задоволення цивільного позову змінити частково.

Виключити з вироку рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_9 957 грн. 83 коп. матеріальної шкоди.

В решті вказаний вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді - три підписи:
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2