Провадження № 11-кп/792/52/15 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 681/1312/14-к ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Полонського районного суду від 5 листопада 2014 року, -

В с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залісся Полонського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:
· вироком Полонського районного суду від 30 грудня 2009 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 1, 5 ст. 70 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі, звільненого 30 квітня 2013 року після відбування покарання;
· вироком Полонского районного суду від 17 квітня 2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 850 грн. штрафу;
· вироком Полонського районного суду від 29 липня 2014 року за ст. 395 КК України на три місяці арешту, -

засуджено за:
· ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
· ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, що є його власністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, що є його власністю.
На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання, визначеного даним вироком, приєднано покарання у виді трьох місяців арешту, призначене попереднім вироком Полонського районного суду від 29 липня 2014 року, та ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді 5 років одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна, що є його власністю.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 74 КК України покарання, призначене ОСОБА_8 вироком Полонського районного суду від 17 квітня 2014 року у виді штрафу в сумі 850 грн., складанню не підлягає і підлягає самостійному виконанню.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 10 липня 2014 року.
За вироком суду 14 травня 2014 року близько 18 год. по АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з метою покататися заволодів мопедом марки «Дельта Стінгер» червоного кольору, вартістю 6800 грн., який належить ОСОБА_9 та знаходився біля воріт домоволодіння останнього. В подальшому ОСОБА_8 відвів мопед до р. Хомора, а після пошкодження ланцюга в мопеді повернув його на вул. Пісочну, де залишив біля будинку № 2-а.

24 червня 2014 року близько 01.00 год., діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, з метою покататися ОСОБА_8 проник на подвір`я ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_3 , де за допомогою прута металевої арматури, яку знайшов біля сараю, зламав навісний замок в приміщенні, пристосованому в якості гаража для зберігання мопеда, звідки забрав мопед марки «Вайпер», вартістю 7200 грн. із об`ємом двигуна 110 куб. см, який належить потерпілому ОСОБА_10 , поїхав на ньому в с. Буртин та залишив його, приховавши в бур`янах.

23 червня 2014 року близько 22 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в домоволодінні, що по АДРЕСА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, умисно, повторно, відкрито викрав з підвіконня у веранді домоволодіння належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Соні Еріксон К-810і», вартістю 500 грн., із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 50 грн. На вимогу свідка ОСОБА_12 повернути телефон не реагував, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 565 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить його дії по епізоду викрадення 14 травня 2014 року мопеду марки «Дельта Стінгер», що належить ОСОБА_9 , перекваліфікувати з ч. 2 ст. 289 на ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, по епізоду викрадення 23 червня 2014 року мобільного телефону ОСОБА_11 перекваліфікувати з ч. 2 ст. 186 на ч. 2 ст. 190 КК України. Вину по вказаним епізодам не визнає, оскільки органами досудового розслідування не було проведено усіх необхідних слідчих дій, останнє проводилось однобічно та поверхнево, без встановлення та дослідження усіх обставин вчинення кримінальних правопорушень. По епізоду заволодіння мопедом марки «Вайпер» 24 червня 2014 року, що належав ОСОБА_10 , вину визнає повністю, вказує, що завдану злочином шкоду потерпілому відшкодував і просить врахувати це як пом`якшуючу обставину.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, як підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні злочинів за викладених у вироку обставин, за які його засуджено, ґрунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

ОСОБА_8 вину у скоєному визнав частково, давав непослідовні та суперечливі показання, оскільки спочатку пояснював, що мопед ОСОБА_9 забрав, щоб покататися, а пізніше змінив показання та пояснив, що мопед ОСОБА_9 він намагався викрасти, але не довів свій намір до кінця і повернув мопед. Мобільний телефон ОСОБА_11 він відкрито не викрадав, а взяв з дозволу свідка ОСОБА_12 і обіцяв повернути, не маючи наміру повертати, а використати для своїх потреб - користуватися телефоном. Обвинувачення про заволодіння мопедом потерпілого ОСОБА_10 визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_9 показав, що мопед був справний, коли він його залишив біля будинку знайомого, до якого зайшов в гості. Коли вийшов від знайомого, виявив, що мопед пошкоджений. Зі слів свідка ОСОБА_13 йому стало відомо, що ОСОБА_8 біля річки щось робив в мопеді.

Потерпілий ОСОБА_10 показав, що зберігав мопед в замкненому гаражі. Виявив його відсутність. Залишилися тільки тахометр і замок запалювання від мопеда. Шкоду йому відшкодовано. Мопед відремонтував приятель ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_11 показав, що підключив свій мобільний телефон заряджатися від електромережі, а сам пішов з дому. Після повернення не виявив телефону, а батько ОСОБА_12 йому повідомив, що телефон із зарядним пристроєм забрав ОСОБА_8 і обіцяв повернути, хоча батько не давав згоди ОСОБА_8 забирати телефон.

Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що син включив телефон на заряджання. ОСОБА_8 забрав телефон та повідомив, що піде до міста і поверне телефон. Це бачила мати ОСОБА_8 . ОСОБА_12 хотів забрати телефон, але ОСОБА_8 відштовхнув його руку, вийшов з будинку з телефоном та зарядним пристроєм в супереч його заборони і більше не повернувся.

Свідок ОСОБА_13 показав, що бачив, як ОСОБА_8 намагався завести мопед червоного кольору неподалік від будинку ОСОБА_9 , але це йому не вдалося і він повернув мопед на місце біля вище вказаного будинку на вул. Пісочній.

Свідок ОСОБА_14 , мати обвинуваченого, в суді показала, що свідок ОСОБА_12 не дозволяв ОСОБА_8 забирати телефон, але дозволив слухати в телефоні музику. Вона відлучалась із приміщення будинку і коли повернулась, ОСОБА_8 тримав телефон в руці і слухав музику. ОСОБА_12 попросив купити хліб, вона пішла вдвох з сином по хліб, син залишився біля магазину, але коли вона вийшла з магазину, сина не було.

Об`єктивно вина ОСОБА_8 також підтверджується даними:

- протоколу огляду мопеда марки «Дельта» від 08 липня 2014 року та талона до цього мопеда, який підтверджує, що мопед належить потерпілому ОСОБА_9 ;

- протоколу огляду місця події від 24 червня 2014 року за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 , з яких вбачається, що було виявлено пошкодження замкової скоби на приміщенні, де зберігався мопед, пошкоджений навісний замок та пошкоджений спідометр від мопеда;

- протоколу огляду мопеда марки «Вайпер» від 27 червня 2014 року та талоном до цього мопеда, з яких вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 має у власності мопед;

- довідкою приватного підприємця щодо вартості мопедів, мобільного телефону та сім-карти.

На думку колегії суддів місцевий суд вірно оцінив показання обвинуваченого ОСОБА_8 , врахував непослідовність таких та відхилив як необґрунтовані твердження останнього про те, що він намагався викрасти мопед ОСОБА_9 , але не довів свій намір до кінця і повернув мопед, оскільки в суді було встановлено, що ОСОБА_8 мав реальну можливість здійснити крадіжку мопеда та мав можливість вільно ним розпорядитись, але не зробив цього. Він не зміг продовжити поїздку далі, оскільки мопед поламався.

Також суд цілком обґрунтовано відхилив твердження ОСОБА_8 про те, що він зі згоди ОСОБА_12 шляхом обману заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_11 . Його твердження спростовані показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 та частково і показаннями свідка ОСОБА_14 , матері обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції категорично заявив, що не давав дозволу ОСОБА_8 забирати з домогосподарства мобільний телефон сина з зарядним пристроєм.

Дослідженим в судовому засіданні доказам винуватості ОСОБА_8 місцевим судом дана належна правова оцінка. Дії винного вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, та за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортними засобами, вчинене повторно з проникненням у приміщення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, фактичних обставин справи, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, тих обставин, на які обвинувачений посилається у своїй апеляційній скарзі.

ОСОБА_8 визнав свою вину частково, вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, раніше судимий і судимість не погашена, за місцем проживання характеризується негативно, шкоду, завдану потерпілим, відшкодував, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень та злочинів буде покарання у виді реального позбавлення волі.
Підстав для зміни чи скасування вироку стосовно ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Вирок Полонського районного суду від 5 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення, засудженим ОСОБА_8 , який утримується під вартою на протязі трьох місяців з моменту отримання ними копії ухвали.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .