Ухвала

іменем україни

17 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,
суддів:при секретарі ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054, за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця Київської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК;

за участю прокурора ОСОБА_13,

засудженого ОСОБА_5,

потерпілого ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а:

Вироком Яготинського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Також цим вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить змінити судові рішення через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості. Вважає, що з урахуванням необережної форми вини вчиненого ним злочину, позитивних характеристик та поганого стану здоров'я, як наслідку дорожньо-транспортної пригоди, призначене йому покарання можливо пом'якшити та застосувати положення ст. 75 КК.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 02 березня 2014 року близько 04.00 год., знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно несправним автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Переяславській у м. Яготині Київської області в напряму до м. Березань, в районі будинку № 63, перевозячи в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_8 в порушення пунктів 1.2, 10.1, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху, не впорався із керуванням транспортним засобом та допустив виїзд автомобіля на узбіччя смуги для руху в зустрічному напрямку, де відбулося зіткнення автомобіля з деревом.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора і потерпілого, які заперечували проти задоволення касаційної скарги та просили судові рішення залишити без зміни, пояснення засудженого ОСОБА_5 на підтримку своєї скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.

Дії засудженого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК кваліфіковані правильно, що також не оспорюється у касаційній скарзі.

Необґрунтованими є доводи касаційної скарги засудженого про суворість призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_5, суд відповідно до вимог зазначеної норми закону прийняв до уваги дані про особу винного, котрий раніше не судимий, працює та позитивно характеризується за місцем роботи, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що визнано обставинами які пом'якшують покарання. Разом із тим, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії тяжких злочинів, незворотні наслідки скоєного у вигляді смерті молодої дівчини, думку потерпілого, а також те, що ОСОБА_5 вчинив злочин у стані алкогольного сп'яніння, що обґрунтовано визнав обставиною обтяжуючою покарання.

Що стосується зазначених у касаційній скарзі обставин, а саме: необережна форма вини, важкий стан здоров'я та активна громадська позиція засудженого у суспільстві, то вони були відомі суду при постановленні вироку, отримали належну оцінку і у своїй сукупності не спростовують правильності висновків щодо виду та розміру призначеного йому покарання.

Таким чином, призначене засудженому ОСОБА_5 покарання у виді реального позбавлення волі на строк 6 років відповідає вимогам статей 50, 65 КК, і вважати його явно несправедливим через суворість підстав немає.

Будь-яких інших даних, які б давали підстави для пом'якшення призначеного ОСОБА_5 покарання та застосування положень ст. 75 КК, про що ставиться питання у касаційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

Судом апеляційної інстанції належним чином були перевірені доводи апеляції засудженого ОСОБА_5 з приводу суворості покарання, та надано на них обґрунтовані відповіді. Ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає доводи скарги засудженого безпідставними, а касаційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 22 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11