Справа №: 1/0306/187/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 01.05.2011 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді МИРОНЮКА М.Г.

при секретарі ПОСПОЛІТАК Г.О.

з участю прокурора Борзовець С.В.

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковельського міськрайонного суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого: 26.01.1996 року Ковельським міським судом по ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 191, 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 25.08.1999 року Ковельським міським судом по ст..140 ч.2, 196-1 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 21.04.2005 року Ковельським міськрайонним судом по ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим терміном 3 роки; 10.03.2009 року Ковельським міськрайонним судом по ст..185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном 3 роки, проживаючого без реєстрації в м. Ковелі по вул..Театральній,32/48, у вчиненні злочини, передбаченого ст..185 ч.2 КК України;-

В С Т А Н О В И В:

25.11.2010 року близько 10.00 год. в м. Ковелі, ОСОБА_2 перебуваючи в гаражі по вул. Володимирській,131а, діючи з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав мобільний телефон «Нокіа»-1616, що належить ОСОБА_3 вартістю 135грн.60 коп. з СІМ картою мобільного оператора «МТС»вартістю 25,00 грн. на рахунку якої було 6,00 грн., всього викрав майна належного ОСОБА_3 на загальну суму 166,60 грн., чим спричинив останньому майнову шкоду

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та показав, що він 25.11.2010 року близько 10.00 год. в м. Ковелі, перебуваючи в гаражі по вул. Володимирській,131а, викрав мобільний телефон «Нокіа»-1616, що належав ОСОБА_3 В цей же день, близько 10.00 год. , до нього підійшов ОСОБА_3, з яким він разом працював на станції технічного обслуговування автомобілів в м. Ковелі по вул..Володимирській,113а, і запитав в нього, чи не знаходив він його мобільного телефона. Він відповів ОСОБА_3, що телефона не бачив.Після цього, він приблизно через півгодини, на підлозі в гаражі, знайшов телефон ОСОБА_3, але тому не віддав, а забрав собі, і ввечері цього ж дня пішов до помешкання співмешканки ОСОБА_4, де обмінявся телефонами з її донькою Настею. Він дав Насті телефон «Нокіа»ОСОБА_3, а вона віддала свій телефон «Самсунг». Обмін телефонами провів для того, щоб викрадений телефон ніхто у нього не зміг побачити пізніше він довідався, що у Насті працівники міліції вилучили телефон, якого вона отримала від нього в обмін на свій телефон «Самсунг».

Вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, крім повного визнання ним своєї вини, доводиться також зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав , що в листопаді 2010 року він працював на станції технічного обслуговування автомобілів. Там також працював ОСОБА_2. Вранці, 25.11.2010 року він прийшов на СТО і в гаражі поставив на підзарядку свій мобільний телефон «Нокіа»- 1616, якого на початку листопада 2010 року придбав в підприємця за 320,00 грн. Десь через півгодини він зайшов в гараж, щоб забрати свій телефон, але телефону там не було. Тоді він взяв в когось із хлопців телефон та набрав свій номер. Телефон не відповідав так, як вже не було звязку, оскільки його телефон був вже вимкнений. Він зрозумів, що телефон викрали. У крадіжці він запідозрив ОСОБА_2, так як знав, що той судимий і схильний до крадіжок. Коли запитав ОСОБА_2, чи не бачив він його телефону , то той став запевняти його, що до крадіжки він не причетний, і що крадіжку можливо вчинив хтось із клієнтів. В телефоні була СІМ карта мобільного оператора «МТС»вартість стартового пакету 25,00 грн., на рахунку були гроші в сумі 6, 00 грн. Відразу в міліцію про викрадення телефону він не повідомляв, так як надіявся, що його підкинуть. В грудні 2010 року він про викрадення в нього телефону повідомив міліцію. Після цього, працівники міліції встановили, що телефон в нього викрав ОСОБА_2 і повернули йому телефон. Будь яких претензій він до ОСОБА_2 він не має, а щодо міри покарання то вважає, що ОСОБА_2 повинен відбувати покарання в місцях позбавлення волі.

Крім вищевказаних доказів, вина ОСОБА_2Е доводиться іншими доказами по справі.

Зокрема, протоколом вилучення мобільного телефону «Нокіа»-1616 від 07.12.2010 року у ОСОБА_4 /а.с.10/ та висновком спеціаліста № 94 від 10.12.2010 року, яким стверджується , що залишкова вартість мобільного телефону «Нокіа»- 1616 становить не менш, як 135,60 грн./а.с.18/.

Аналізуючи досліджені докази, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_2Е слід кваліфікувати по ст. 185 ч. 2 КК України.

Своїми умисними діями, що виразились, в таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, ОСОБА_2Е вчинив крадіжку, тобто злочин, передбачений ст.185ч.2 КК України.

Призначаючи покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують або обтяжують покарання.

До обставин, що помякшують покарання суд відносить щире каяття підсудного ОСОБА_2Е та активне сприяння розкриттю злочину, яке проявлялось у дачі правдивих показів щодо обставин вчинення ним крадіжки .

До обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2, суд відносить вчинення ним рецидиву злочинів.

Судом при призначенні покарання враховується, що ОСОБА_2Е позитивно характеризується по місцю свого проживання, і негативно кримінально-виконавчою інспекцією , де він перебував на обліку під час іспитового терміну відбування кримінального покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому відносно нього слід обрати покарання у виді позбавлення волі.

Так, як ОСОБА_2 після постановлення відносно нього Ковельським міськрайонним судом вироку від 10,03,2009 року вчинив новий злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком, то покарання ньому за новим вироком слід призначити за правилами ст. 71 КК України.

Речових доказів і судових витрат по справі не має .

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком приєднати ОСОБА_2 частково не відбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 10.03.2009 р. 2 ( два ) роки три місяці позбавлення волі та визначити ОСОБА_2 остаточно до відбування , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( пять) років три місяці .

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_5 залишити попередню утримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання, з04.04.2011 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 15 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_2 , в той самий строк з моменту отримання ним копії вироку.

Головуючий: М.Г. Миронюк