Справа № 185/3785/15-к
Провадження № 1-кп/185/282/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29 липня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 164 КК України до ста годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи судимим 29 липня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, до ста годин громадських робіт, належних висновків для себе не зробив, та знов вчинив злочин за таки обставин.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 185/10872/13-ц, винесеного 11 листопада 2013 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист № 185/10872/13-ц від 2013 року, зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2013 року до повноліття дитини.

Маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів з моменту набрання рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області чинності, тобто з 11 листопада 2013 року, ОСОБА_5 , будучи 29 липня 2014 року судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, не виконуючи в добровільному порядку та в повному обсязі протягом періоду часу з 29 серпня 2014 року по 30 березня 2015 року покладені на нього судовим рішенням обов`язки по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина, у зв`язку з чим утворив за вказаний період часу заборгованість по сплаті аліментів в сумі 3 947,00 грн.

Достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, ОСОБА_5 не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , не виплачував, іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, на неодноразові звернення ОСОБА_4 та попередження державного виконавця щодо необхідності сплачувати аліменти не реагував, після притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів та продовжував ухилятись від сплати аліментів, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_4 не виплачував, подарунків не дарував та іншої матеріальної допомоги дитині не надавав, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні не мав, маючи таку можливість офіційно не працевлаштовувався, користувався тимчасовими заробітками, не бажаючи сплачувати аліменти дитині, до Павлоградського міськрайонного центру зайнятості з метою працевлаштування не звертався, в результаті чого утворив заборгованість по сплаті аліментів за період часу з 29 серпня 2014 року по 30 березня 2015 року в сумі 3947,00 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців:

2014 рік: серпень - 52 грн., вересень - 542 грн., жовтень - 542 грн., листопад - 561 грн., грудень - 561 грн. Всього - 2258 грн.

2015 рік: січень - 569 грн., лютий - 569 грн., березень - 551 грн. Всього 1689 грн.

Загальна заборгованість ОСОБА_5 по аліментах, на користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , становить 9385,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що він не мав можливості сплачувати аліменти, так як у нього не було роботи та у нього на утриманні є ще одна дитина. На даний час він працює не офіційно і сплачує аліменти. Він сплатив 20 жовтня 2014 року 517 грн.; 23 березня 2015 року 400 грн.; 25 березня 2015 року 315 грн. та 20 травня 2015 року 400 грн. Він буде сплачувати аліменти і платити борг. Він зобов`язується виплатити заборгованість до кінця цього року. Йому відомо що відносно нього є рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про сплату аліментів на користь його колишньої дружини на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З ним проживає інша спільна дитина - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку він утримує. Зрідка його колишня дружина приймає участь в утриманні доньки. За попереднім вироком він не відпрацював 10 годин. У скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що з обвинуваченим на даний час у відносинах не перебуває, розлучена. 24 листопада 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено рішення про стягнення з обвинуваченого на її користь на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/6 частини. До даного часу аліментів сплачено мало. З сумою заборгованості з 29 серпня 2014 року по 30 березня 2015 року в розмірі 3947 грн. вона згодна. З загальною заборгованістю в сумі 9385 грн. вона згодна. Обвинувачений з сином спілкується дуже рідко. Вона спілкуюся з донькою в телефонному режимі і по мірі можливості вона з нею бачиться. Щодо покарання, то вона проти обмеження волі.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом потерпілої, обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання потерпілої та обвинуваченого, та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_5 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчиненому особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, перебування на утриманні неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно /Т. 2 а.к.п. 14/, раніше судимий / Т. 2 а.к.п. 9-11, 13, Т. 1 а.к.п 31/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває / Т. 2 а.к.п. 17, 19/.

На підставі ст. 65 КК України враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, визнав вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 і з огляду на це, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді громадських робіт за інкриміноване йому кримінальне правопорушення та остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, оскільки останній не відпрацював 14 годин, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат та речових доказів у справі не має.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 230 (двісті тридцять) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2014 року у вигляді 10 (десять) годин громадських робіт і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1