Справа № 11-а-1581/2007 р. Головуючий у 1 інстанції Квасневська Н.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2007 року/колегія суд/дій Судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі: ..-.

Головуючого
судді Полтавцевої Г.А.,

Суддів Чорного
О.М., Журавля О.О.

За участю прокурора Карпука Ю.А., захисника заявника
ОСОБА_1. - адвоката ОСОБА_2,
розглянула у відкритому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження у
скарзі ОСОБА_1 за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції на постанову Печерського районного суду міста Києва від 21
червня 2007 року, якою задоволена скарга заявника на постанову заступника
прокурора міста Києва від 17 травня 2007 року про порушення кримінальної справи
за фактом зловживання посадовими особами ДПА своїм службовим становищем за
ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 364 КК України, скасована зазначена
постанова та закрито кримінальну справу.

Розглянувши
справу, судова колегія, -

встановила :

15 червня 2007 року до Печерського районного суду міста Києва надійшла
скарга ОСОБА_1. на постанову заступника прокурора міста Києва від 17 травня
2007 року про порушення кримінальної справи за фактом зловживання посадовими
особами ДПА своїм службовим становищем.

18 числа того ж місяця суддя винесла постанову про відкриття провадження у
скарзі та призначила матеріали до розгляду на 21 червня 2007 року.

У вказаний час скаргу було розглянуто по суті та повністю задоволено з
посиланнями на ст. ст. 94 та 236 КПК України.

На обгрунтування суд у постанові зазначив, що в оскарженій постанові
прокурора міститься лише власна оцінка прокурором окремих матеріалів справи та
припущення в частині ознак складу злочину, по яким перевірочні заходи не
проводились в повному обсязі, що суперечить вимогам ст. ст. 22,65, 94, 97,98
КПК України.

Порушення вказаних вимог, акцентував суд першої інстанції, є порушенням
конституційних прав на захист осіб, які могли вчинити такий злочин.

Порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину без проведення
попередньої перевірки, спрямованої на встановлення особи, яка могла вчинити
такий злочин, сул оголосив порушенням прав на захист такої особи, оскільки
створює штучні процесуальні перешкоди для оскарження постанови в судовому
порядку та унеможливлює використання такою особою відповідних прав та гарантій,
закріплених міжнародно-правовими актами. Конституцією України та
кримінально-процесуальним законом.

Крім того, суд проаналізував представлені в матеріалах
дослідної перевірки та додатково надані заявником докази і дав їм оцінку з
позицій відносності, допустимості, достовірності, вважаючи на підставі цього
аналізу, що прокурором допущена істотна неповнота, оскільки він не встановив як
ті обставини, що свідчать про вчинення злочину, так і ті, з яких вбачається
відсутність об'єктивних та суб'єктивних ознак злочину.

Не погодившись зі вказаним рішенням, прокурор, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, подав апеляцію, в якій твердить, що постанова
суду підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним
обставинам справи, істотним порушенням кримінально-процесуального закону та
неправильним застосуванням кримінального закону.

При цьому прокурор посилається на порушення посадовими особами ДПА
встановленого порядку прийняття на посаду державного службовця, допущені при
прийомі ОСОБА_1. на посаду начальника управління забезпечення діяльності Голови
Державної податкової адміністрації, оскільки він не мав належної освіти та
досвіду роботи.

Загалом, відзначає прокурор, приймаючи скаргу до свого провадження, суд
порушив вимоги ч.3 ст. 23 б7 КПК України, оскільки достатнього обґрунтування
порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1. постановою про порушення
кримінальної справи ні в його скарзі, ні в матеріалах провадження, нема.

Судом порушено також положення ст.
ст. 2367 - 2368 КПК України, оскільки на них суд в своїй постанові
не посилався.

Крім того, діюче процесуальне законодавство не надає суду право на цій
стадії процесу закривати провадження у справі, а лише приймати рішення про
відмову в її порушенні.

Таким чином, вважає прокурор, постанова суду першої інстанції як незаконна
та необгрунтована підлягає скасуванню, а в задоволенні скарги ОСОБА_1.,
оскільки він є особою, інтересів якої не стосується постанова про порушення
кримінальної справи, а відносно посадових осіб ДПА рішення про порушення
кримінальної справи прийнято за достатніх приводів та підстав, - слід
відмовити.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку апеляції,
захисника заявника - який просив залишити без змін рішення суду першої
інстанції, перевіривши та обговоривши доводи сторін в сукупності з
представленими в матеріалах провадження у скарзі, дослідчої перевірки,
кримінальної справи та додатково наданими доказами, колегія суддів визнає наступне.

Відповідно до ст. 23 б7 КПК України, оскаржити до суду постанову про
порушення кримінальної справи може особа, інтересів якої ця постанова
стосується.

Подання скарги на постанову заступника прокурора міста Києва від 17 травня
2007 року від свого імені ОСОБА_1. мотивував лише тим, що його прізвище
згадується в оскарженій постанові і в ній же міститься висновок прокурора про
незаконний характер отримання ним заробітної плати в"сумі 48 448 гривень.

Між тим, аналіз тексту оскарженої постанови заступника прокурора
показує, що в ній мова ведеться про порушення невстановленими на час вирішення
питання щодо порушення кримінальної справи посадовими особами ДПА встановлених
правил та порядку прийняття державного службовця на посаду, що потягло
незаконне, на думку прокурора, прийняття саме ОСОБА_1. на посаду державного
службовця, а відтак - і виплату йому заробітної плати.

Таким чином, обґрунтування прямої особистої зацікавленості саме ОСОБА_1. у
цій справі явно не відповідає фактичним обставинам справи і змісту постанови
про порушення кримінальної справи, а тому суд першої інстанції помилково
прийняв рішення щодо відкриття провадження у скарзі.

Уже це порушення є достатньою підставою для задоволення апеляції прокурора,
скасування оскарженої постанови суду першої інстанції та відмови в задоволенні
скарги ОСОБА_1..

Зі вказаних вище причин, а також маючи на увазі можливе звернення до суду
зі скаргою на вказану постанову прокурора про порушення кримінальної справи
осіб, інтересів яких ця постанова безпосередньо стосується, колегія суддів
позбавлена можливості дати висновки по суті скарги.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 21
червня 2007 року, якою задоволена скарга заявника на постанову заступника
прокурора міста Києва від 17 травня 2007 року про порушення кримінальної справи
за фактом зловживання посадовими особами ДПА своїм службовим становищем за
ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 364 КК України, скасована зазначена
постанова та закрито кримінальну справу скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його скарги на постанову

заступника прокурора міста Києва від 17 травня 2007 року
про порушення кримінальної справи

за фактом зловживання посадовими особами ДПА своїм
службовим становищем за ознаками

злочину, передбаченого ч.3 ст. 364 КК України, як особі,
інтересів якої порушена кримінальна

справа безпосередньо не стосується.