Провадження № 1-кп/344/13/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю : секретарів с/з ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

педагога ОСОБА_10

потерпілої ОСОБА_11

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої, громадянки України,

за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 149 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_12 вчинила звідництво для розпусти з метою наживи та здійснила незаконну угоду, об`єктом якої є людина, вчинену з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, і вчинену щодо неповнолітньої.

Злочини скоєно за наступних обставин.

У квітні 2013 року обвинувачена, після знайомства зі свідком ОСОБА_13 , з метою особистої наживи умисно виступила посередником у розпусті, підшукуючи ОСОБА_13 осіб чоловічої статі для надання сексуальних послуг.

На початку серпня 2013 року, перебуваючи разом із ОСОБА_13 у кафе «Вікторія», що в м. Івано-Франківську, обвинувачена, з метою особистої наживи умисно виступила посередником у розпусті, підшукавши ОСОБА_13 особу чоловічої статі, свідка по справі ОСОБА_14 , після чого звела їх у готельно-відпочинковому комплексі «Формула», що у м. Івано-Франківську, отримавши за таке від ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 300 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в період часу з 05 по 09 серпня 2013 року ОСОБА_12 , займаючись звідництвом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливою метою, умисно підшукувала покупців для здійснення незаконної угоди щодо осіб жіночої статі з метою сексуальної експлуатації.

З цією метою обвинувачена, скориставшись уразливим станом неповнолітньої ОСОБА_11 , яка в силу свого віку через психічні властивості неповнолітньої особи не могла в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, повідомила останній про те, що знайшла їй роботу покоївкою в готелі, терміном на шість місяців, пояснивши, що при цьому їй слід буде також робити, зокрема, «спати» з чоловіками, переслідуючи при цьому намір здати її в сексуальну експлуатацію.

Реалізуючи свій злочинний умисел, згідно попередньої домовленості, 09 серпня 2013 року о 19 год. 35 хв. ОСОБА_12 , перебуваючи в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця біля супермаркету «Велмарт», переслідуючи корисливі цілі, з метою наживи, діючи умисно, зустрілася зі свідком ОСОБА_15 та уклала з ним незаконну угоду, згідно якої передала неповнолітню потерпілу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сексуальну експлуатацію терміном на шість місяців для зайняття проституцією, за що отримала грошові кошти в сумі 10000 грн., з якими була затримана на місці вчинення злочину працівниками міліції.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_12 визнала свою вину у вчиненні зазначених злочинів, у вчиненому розкаюється, пояснивши, що дійсно 04 серпня 2013 року познайомилась з ОСОБА_14 , з нею була і ОСОБА_13 , разом поїхали в готель «Формула», що біля аеропорту, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кудись пішли, а так поїхали геть. Дійсно ОСОБА_16 привіз її з ОСОБА_13 09 серпня 2013 року до супермаркету «Велмарт», мала відправити з ним на роботу в готель дівчину, але та відмовилась і тому запропонувала поїхати потерпілій ОСОБА_11 , говорила з цього приводу з потерпілою, дізналась, що їй 16 років, що вже працювала і покоївкою, і в сауні, пояснила їй, що треба буде «спати» з чоловіками, гроші від ОСОБА_16 взяла, їх вилучили працівники міліції.

Крім фактично часткового визнання вини самою обвинуваченою, її вина у вчиненні зазначених злочинів повністю доведена показаннями потерпілої, свідків, дослідженими судом письмовими та речовими доказами.

Так, по обвинуваченню за ч. 2 ст. 302 КК України вина ОСОБА_12 підтверджується :

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який підтвердив, що в серпні 2013 року, якого дня не пригадує, в обідній час в кафе «Вікторія» познайомився з ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_13 і домовився з обвинуваченою, що за 300 грн. вказаний свідок надасть сексуальні послуги. Того ж дня, прибувши в готель «Формула», оплатив обвинуваченій 300 грн. згідно домовленості, зняв готельний номер, де свідок ОСОБА_13 надала йому сексуальні послуги.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка підтвердила, що, була знайома з ОСОБА_12 приблизно з квітня 2013 року, спільно відвідували заклади громадського харчування та парки, там обвинувачена знайомила її з чоловіками, з якими їхала в готелі та надавала сексуальні послуги. Приблизно на початку серпня 2013 року, її з такою ж метою познайомили зі свідком ОСОБА_17 , після цього поїхали в готель «Формула», де вступила з ним в статеві зносини, а пізніше дізналась, що ОСОБА_12 отримала за це 300 грн.

По обвинуваченню за ч. 2 ст. 149 КК України вина ОСОБА_12 підтверджується :

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який підтвердив, що в серпні 2013 року, після того як свідок ОСОБА_13 , при викладених вище обставинах, надала йому сексуальні послуги, і він вийшов з готельного номера, обвинувачена повідомила, що є дівчина яка може надавати сексуальні послуги і просила знайти або сауну, або людей, які б взяли дівчину на роботу для надання сексуальних послуг в оренду на шість місяців за певний гонорар.

Про те, що обвинувачена хоче продати дівчину для надання сексуальних послуг, повідомив органи міліції.

Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_14 про кримінальне правопорушення, що готується від 04 серпня 2013 року, зареєстрованої 05 серпня 2013 року за № 5877 в якій заявник вказав, що 04 серпня 2013 року близько 14 год. в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця особи на ім`я ОСОБА_18 та ОСОБА_19 намагалися здати йому в оренду терміном на шість місяців для зайняття проституцією іншу особу жіночої статі за гроші в сумі 20000 грн. ( том 1 а. п. 201-202 ).

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду підтвердив, що на початку серпня 2013 року працівники міліції йому пояснили, що обвинувачена намагається продати в сексуальне рабство людину і він погодився на їх пропозицію прийняти участь у купівлі людини. Йому було створено легенду, що він є власником готелю і повинен був домовитись про таку угоду. В той же ж день зателефонував до обвинуваченої та домовився про зустріч, яка відбулась того ж дня біля супермаркету «Велмарт» по вул. Коновальця в м. Івано-Франківську. При зустрічі обвинувачена повідомила, що дівчина, яку вона пропонує продати, знає, що треба буде надавати сексуальні послуги. Обвинувачена повідомила, що передавши їй 20 000 грн., дівчина протягом 6-ти місяців буде надавати сексуальні послуги.

Через 1-2 дні працівниками міліції йому було вручено сумочку з поміченими грошима в сумі 10 000 грн. і того ж дня, близько 18-19 год. зустрівся з обвинуваченою, яку, разом зі свідком ОСОБА_13 , своїм автомобілем привіз до супермаркету «Велмарт», що в м. Івано-Франківську, вказаний свідок пішла по дівчину, а обвинувачена повідомила, що це буде інша дівчина, але домовленість в силі. Коли свідок ОСОБА_13 привела потерпілу, обвинувачена кілька хвилин поговорила з нею, після чого він відвів її до автомобіля. А повернувшись до обвинуваченої сказав, що платить зараз 10 000 грн., а через три місяці, якщо потерпіла не втече та «працюватиме», доплатить решту, обвинувачена погодилась і він передав їй гроші з сумочки у вказаній сумі. ОСОБА_12 їх взяла і вони розійшлись. Потерпілу після цього відвіз у відділ міліції.

Показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка суду ствердила, що влітку 2013 року, оскільки були канікули, вирішила знайти роботу, щоб заробити грошей на своє утримання. Коли відпочивали на річці Бистриця, що в м. Івано-Франківську, її подруга ОСОБА_20 , познайомила їх з обвинуваченою, яка була тоді зі свідком ОСОБА_13

09 серпня 2013 року близько 18 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця, біля торгового центру «Велмарт» зустрілася з обвинуваченою, яка сказала чекати біля приміщення ПАТ «Брокбізнесбанк». Через деякий час її покликала свідок ОСОБА_13 до обвинуваченої, яка познайомила її з раніше невідомим їй мужчиною на ім`я ОСОБА_21 і ОСОБА_12 сказала, що працюватиме в нього в готелі, буде «спати» з чоловіками та отримувати за це зарплату, але коли вона відмовилась від цієї пропозиції, обвинувачена наказала їй піти до автомобіля ОСОБА_21 , що він ще раз все пояснить і можливо вона передумає. Пішла до автомобіля, а обвинувачена залишилась говорити з ОСОБА_21 , який через кілька хвилин підійшов до неї, вони сіли в автомобіль та поїхали у відділ міліції. А там стало відомо, що ОСОБА_12 продала її для надання сексуальних послуг за 10000 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка підтвердила, що, приблизно в першій половині серпня 2013 року її та обвинувачену автомобілем ОСОБА_22 привіз до супермаркету «Велмарт», де зустрілись зі свідком ОСОБА_23 . Тоді ж вперше побачила потерпілу, яка стояла біля ПАТ «Брокбізнесбанк», через дорогу від них і яку, на чиєсь з присутніх прохання, привела до ОСОБА_12 , яка запитувала потерпілу скільки їй років, казала, що знайшла їй роботу, яка полягала в прибиранні готелю та надання там сексуальних послуг, потерпіла погодилась на це. Після цього свідок ОСОБА_16 відвів потерпілу та посадив у автомобіль, а повернувшись дав ОСОБА_12 гроші, які поставили в пляжну сумку. Грошей мало бути 10 000 грн., саме таку суму обговорювали обвинувачена з свідками ОСОБА_16 та ОСОБА_14 .

Протокол особистого огляду покупця від 09 серпня 2013 року з додатком підтверджує, що гр. ОСОБА_16 доручено проведення оперативної закупівлі оплатної передачі людини у ОСОБА_12 для чого видано грошові кошти в сумі 10 000 грн. купюрами номіналом 500 грн. серії : ЛД 2933842, ГК 551606, ЗИ 8037095, ВИ 6277949, ВХ 6274793, ВВ 3419368, ВБ 4332336, ВГ 4374469, ЛГ 2210995, ГН 3855022, ГН 0064779, ГН 3844220, ЛЗ 4147836, ЛБ 1156595, ВИ 2868514, ВВ 0193693, ГК 5433438, АА 6476548, номіналом 200 грн. серії : ВЧ 0882487, ЗА 14070664, ЄХ 2742501, ВЖ 2043105, ВГ 5337045 на яких флуоресцентним олівцем нанесено запис у вигляді букви «т» на лицевій стороні в правому нижньому куті купюр, які помічені препаратом «Промінь 1» ( том 1 а. п. 238-247 ).

Як підтверджує протокол огляду місця події від 09 серпня 2013 року з фото-таблицями, в цей день на автостоянці супермаркету «Велмарт» в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця знаходились ОСОБА_13 та ОСОБА_24 , в якої на плечі була матерчата сумка, в якій виявлено та вилучено, в тому числі, грошові купюри номіналом 500 грн. в кількості 8 штук серії : ВБ № 4332336, ВГ № 4374469, ЛГ № 2210995, ВХ № 6274793, ВИ № 6277949, ЛД № 2933842, ВВ № 3419368, ЗИ № 8037095, купюри номіналом 200 грн. в кількості 5 штук серії : ВЖ № 2043105, ВГ № 5337045, ЄХ № 2742501, ЗА № 1407664, ВЧ № 0882487, мобільний телефон марки «Нокіа» 7100S чорного кольору, футляр темно-коричневого кольору з мобільним телефоном марки «Нокіа» SE 0168 рожевого кольору та грошовими коштами купюрами номіналом по 500 грн. в кількості 10 штук серії : ГК № 5433438, АА № 6476548, ВИ № 2868514, ГК № 0551606, ЛЗ № 4147836, ВВ № 0193693, ГН № 0064779, ГН № 35855022, ГН № 3844220, ЛБ № 1156595, МА № 0830039, ЄЗ № 8513690. При огляді ультрафіолетовою лампою всіх вказаних грошових купюр, з їх обох боків виявлено нашарування речовини жовтого кольору, а з їх лицевої сторони в правому нижньому куті виявлено літеру «т» жовтого кольору ( том 1 а. п. 206-224 ).

Протокол огляду від 14 серпня 2013 року вилучених 09 серпня 2013 року при огляді місця події речей, підтверджує, що мобільний телефон марки «Нокіа» SEO168 рожевого кольору на дві сім-карти належний ОСОБА_12 , має ІМЕІ № НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Київстар» номер НОМЕР_2 , ІМЕІ № НОМЕР_3 (8) з сім-картою оператор МТС номер НОМЕР_4 ( том 1 а. п. 229-235 ).

Як підтверджує протокол від 09 серпня 2013 року про результати проведення контролю за вчиненням злочину, шляхом проведення оперативної закупки здійсненої на підставі постанови прокурора прокуратури м. Івано-Франківська № 1025т від 08 серпня 2013 року, свідку ОСОБА_16 видано грошові кошти в сумі 10 000 грн., як заздалегідь ідентифіковані засоби, які ним о 19 год. на автостоянці супермаркету «Велмарт» по вул. Є.Коновальця в м. Івано-Франківську передано ОСОБА_12 , після чого забрав потерпілу та поїхав в сторону центральної частини міста ( том 2 а. п. 1 ).

Протокол № 10/3273 від 22 серпня 2013 року за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії, аудіо-, відеоконтролю особи, що зафіксовано на компакт-диску, підтверджує, що 09 серпня 2013 року в період часу з 18 год. 21 хв. до 18 год. 52 хв. біля супермаркету «Велмарт» обвинувачена ОСОБА_12 та ОСОБА_16 домовились про те, що обвинувачена передала ОСОБА_16 неповнолітню ОСОБА_11 в сексуальну експлуатацію терміном на один рік за 20000 грн., при цьому ОСОБА_16 передав 10 тис. грн., домовившись, що решту суми привезе через тиждень ( том 2 а. п. 55-58 ).

Протокол отримання зразків для експертизи від 09 серпня 2013 року підтверджує, що цього ж дня у період часу з 22 год. 50 хв. до 23 год. 05 хв. у приміщенні Івано-Франківського МВ УМВС в області, експертами НДЕКЦ відібрано у ОСОБА_12 змиви з обох рук долонь та поміщено в поліетиленові пакети НДЕКЦ № 1409462 та № 1409466 ( том 1 а. п. 237 ).

Протокол отримання зразків для експертизи від 09 серпня 2013 року підтверджує, що у приміщенні службового кабінету УКР УМВС у період часу з 17 год. 30 хв. до 17 год. 55 хв. було відібрано зразки люмінесцентного олівця з написом у вигляді букви «Т» та зразки препарату «Промінь - 1» ( том 2 а.п. 2 ).

Висновок експерта № 09/12-1070 від 26 серпня 2013 року підтверджує, що на марлевих відрізках зі змивами з рук обвинуваченої, грошових купюрах в сумі 10 021 грн. виявлено спеціальну хімічну речовину, яка містить люмінофор, однаковий з тим, що міститься в наданому для порівняння зразку речовини «Промінь-1» ( яким було помічено кошти для проведення закупки ) і мають спільну родову належність. А речовина з блакитною люмінесценцією, виявлена на грошових купюрах номіналом 500 грн. та 200 грн. на загальну суму 10 000 грн. у вигляді надпису «Т» на лицевій стороні кожної купюри та наданий зразок такої речовини мають спільну родову належність ( том 2 а. п. 64-71 ).

Відомості, надані ПрАТ «МТС Україна» листом № WT/KI-П/13/9920 від 06 вересня 2013 року, на виконання ухвали слідчого судді від 20 серпня 2013 року про тимчасовий доступ до інформації по номеру телефону НОМЕР_5 належного ОСОБА_12 на СD-R диску з роздруківкою, підтверджують, що 09 серпня 2013 року з 18 год. 44 хв. вказаний номер та мобільний телефон, знаходиться в районі базової станції, що в м. Івано-Франківську по вул. Дудаєва, 15, неподалік того місця, де цього ж дня відбулась зустріч зі свідком ОСОБА_16 ( том 2 а. п. 20-21, а. п. 24-30 ).

Досліджені судом, зазначені вище, докази є належними та допустимими і у своїй сукупності дають підстави прийти до висновку про те, що вина ОСОБА_12 у скоєнні вказаних злочинів знайшла своє підтвердження, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 149 КК України, оскільки вона вчинила звідництво для розпусти з метою наживи та здійснила незаконну угоду, об`єктом якої є людина, вчинену з метою експлуатації, з використанням уразливого стану неповнолітньої ОСОБА_11 , яка в силу свого віку через психічні властивості неповнолітньої особи не могла в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення і вчинену щодо неповнолітньої.

ОСОБА_12 згідно з обвинувальним актом ставилось у підозру вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, в тому числі з використанням обману, зокрема, що вона повідомила потерпілій про те, що знайшла їй роботу покоївкою в готелі, терміном на шість місяців, хоча сама переслідувала намір здати її в сексуальну експлуатацію, але нічого їй не сказала про те, що в дійсності їй слід буде там робити, зокрема, «спати» з чоловіками.

Суд вважає, що така ознака вчинення злочину за ч. 2 ст. 149 КК України, як використання обману потерпілої, не знайшла свого підтвердження дослідженими в суді доказами і її слід виключити з обвинувачення, виходячи з того, що потерпіла в своїх показаннях ствердила суду, що їй було відомо, що треба буде «спати» з чоловіками, це ж підтвердила свідок ОСОБА_13 , про таке вказав у своїх показаннях і свідок ОСОБА_16 .

Оцінюючи поданий стороною обвинувачення як доказ протокол № 10/3024 від 19 липня 2013 року за результатами ОТЗ № 2 у період часу з 22 червня по 20 липня 2013 року та виходячи з суті зазначених у ньому обставин і оцінюючи показання заявлених сторонами свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , суд, виходячи зі змісту ст. 84 КПК України, яка передбачає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, змісту ст. 85 КПК України про те, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і, які мають значення для кримінального провадження, ч. 1 ст. 88 КПК України про те, що докази, які стосуються вчинення обвинуваченим інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, є недопустимими, приходить до висновку, що оскільки вказані докази не містять в собі конкретних фактичних обставин, які стосуються підозри ОСОБА_12 саме у вчиненні зазначених вище злочинів, не бере їх за основу як докази у підтвердження звинувачення пред`явленого ОСОБА_12 по вказаних конкретних правопорушеннях чи захисту від такого.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого так і особу винної, фактичні обставини, що мали місце по кримінальному провадженню, і виходить з такого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд вважає те, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнала свою вину, щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної потерпілій моральної шкоди, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які хворіють, є хворою і сама, обоє її батьків похилого віку, пенсіонери, хворіють, що підтверджується відповідними письмовими доказами, позитивно характеризується по місцю проживання, думку потерпілої та її представників які не мають претензій майнового характеру та просять призначати покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої в провадженні не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з наступними змінами, в п.2 роз`яснив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах установлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але із врахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин, щиро покаялися у вчиненому, відшкодували завдані збитки тощо.

Ст. 75 КК України передбачає, що якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вказані вище обставини в сукупності, є саме такими, що не тільки пом`якшують покарання, але й істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_12 злочинів і дають підстави, з врахуванням також того, що реальної шкоди від її протиправних дій не наступило, звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням.

За викладених обставин суд вважає, що покарання обвинуваченій слід обрати у виді позбавлення волі в межах передбачених санкціями частин статей за які її слід визнати винною, а застосувавши щодо призначеного покарання ст. 75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Санкція ч. 2 ст. 149 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Ст. 77 КК України передбачає, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто застосуванням ст. 75 КК України, можуть бути застосовані тільки додаткові покарання зазначені в цій статті. Конфіскація майна як додаткове покарання в такому випадку не передбачена, а тому, додаткове покарання у виді конфіскації майна в даному випадку не застосовується.

Процесуальні витрати при викладених обставинах необхідно стягнути з обвинуваченої, вирішити долю речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження та заходів безпеки щодо потерпілої.

На підставі викладеного, вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_12 визнати винною за ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 149 КК України та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 302 КК України два роки позбавлення волі ;

за ч. 2 ст. 149 КК України п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання якщо вона протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_12 , код ДРФО у користь держави, одержувач УДКСУ в м. Івано-Франківську, , з зарахуванням на розрахунковий рахунок № 0002 в ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 836014, код класифікації 24060300 917 ( дев`ятсот сімнадцять ) гривень 70 коп. витрат за проведення експертизи.

Застосовані до потерпілої ОСОБА_11 згідно з ухвалою суду від 23 листопада 2013 року заходи безпеки у вигляді особистої охорони скасувати.

Речові докази :

- готівку у національній валюті України в сумі 10 000 грн., а саме : вісімнадцять грошових купюр номіналом 500 грн. серії ВБ № 4332336, ВГ № 4374469, ЛГ № 2210995, ВХ № 6274793, ВИ № 6277949, ЛД № 2933842, ВВ № 3419368, ЗИ № 8037095, ГК № 5433438, АА № 6476548, ВИ № 2868514, ГК № 0551606, ЛЗ № 4147836, ВВ № 0193693, ГН № 0064779, ГН № 3855022, ГН № 3844220, ЛБ № 1156595; п`ять грошових купюр номіналом 200 гривень серії ВЖ № 2043105, ВГ № 5337045, ЄХ № 2742501, ЗА № 1407664, ВЧ № 0882487, які знаходяться на зберіганні в бухгалтерії Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області ( том 2 а. п. 8-9 ) вважати переданими за належністю Івано-Франківському МВ УМВС України в Івано-Франківській області.

- «CD-R»-диск білого кольору, наданий оператором мобільного зв`язку компанії ПрАТ «МТС Україна», з роздруківкою номерів телефонів зберігати при матеріалах кримінального провадження ( том 2 а. п. 22 );

- мобільний телефон марки «Нокіа» модель SE 0168, IMEI № 1: НОМЕР_6 , IMEI № 2: НОМЕР_7 в пластмасовому корпусі червоного кольору із SIM-карткою оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_5 , із SIM-карткою оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_8 , який передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Івано-Франківського МВ УМВС України в області ( том 2 а. п. 72 ) та ланцюжок (браслет) вагою 10 грам, довжиною 20 см, виготовленого з дорогоцінного металу жовтого кольору, який зберігається при матеріалах досудового розслідування (том 2 а.п. 74), купюру номіналом 20 гривень серії МА № 0830039, купюру номіналом 1 гривня серії ЄЗ № 8513690, які передано на зберігання в бухгалтерію Івано-Франківського МВ УМВС України в області ( том 2 а. п. 8-9 ) повернути ОСОБА_12 .

- два марлеві тампони зі змиви з рук обвинуваченої, аркуш паперу з відібраними зразками люмінесцентного олівця та препарату «Промінь-1», які знаходяться на зберігання в камері зберігання речових доказів Івано-Франківського МВ УМВС України в області ( том 2 а. п. 72 ) знищити ;

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 03 вересня 2013 року на квартиру АДРЕСА_2 , інвентаризаційною вартістю 25493 грн., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_12 ( том 2 а. п. 31 ) скасувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченій негайно після його проголошення.

СУДДІ :

_______________ ______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2