АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1079/15 Справа № 178/444/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року.

Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше не судимий,

засуджений: - за ч.2 ст.186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 3 роки та на нього покладені певні зобов`язання визначені ст.76 КК України.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочину за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел на грабіж чужого майна, 17 січня 2014 року близько 16.00 години на автобусній зупинці, яка розташована в с.Теплівка по вул.Кооперативна Криничанського району Дніпропетровської області, зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_9 .. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна з метою власного збагачення, ОСОБА_8 , застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, силоміць, завів ОСОБА_9 за автобусну зупинку, тримаючи його правою рукою за горло, обмежуючи волю останнього, притиснув ОСОБА_9 до стіни автобусної зупинки, і знаючи достовірно, що його дії помічені іншими особами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обшукав кишені ОСОБА_9 , та умисно відкрито заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном «Nokia-S6600», вартістю 575 грн., сім картою мобільного оператора зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн., сім карткою мобільного оператора «Life» вартістю 10 грн., ключем до навісного замка вартістю 30 грн., ключем до врізаного замка вартістю 35 грн., ключем до врізаного замка вартістю 45 грн., ключем до врізаного замка вартістю 25 грн., брелком вартістю 25 грн. та грошовими коштами у сумі 800 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1565 грн..

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок суду скасувати, в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. При цьому прокурор зазначає, що суд першої інстанції в повному обсязі врахував, що обвинувачений скоїв злочин, який віднесений до категорії тяжких, та не відшкодував потерпілому завдані збитки.

В апеляції адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вирок суду скасувати, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та направити справу на новий розгляд в той же суд в іншому складі суду. Так адвокат вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні грабежу не визнав, та зазначив, що потерпілий заборгував гроші обвинуваченому, які останній намагався отримати, при цьому обвинувачений нікуди не тікав, а навпаки сам викликав міліцію. Також адвокат ОСОБА_7 зазначає, що в матеріалах провадження знаходиться протокол допиту ОСОБА_8 на досудовому слідстві як свідка, хоча на той момент було відомо, що він є підозрюваним, в зв`язку з чим були порушенні права обвинуваченого на захист. Крім цього вилучення мобільного телефону і ключів у обвинуваченого відбувалося до внесення відомостей в ЄРДР, та у відсутності понятих. Також відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 впізнали ОСОБА_9 , як особу яка взяла в борг гроші у ОСОБА_8 , що вказує на те, що між обвинуваченим та потерпілим існували боргові зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, котрий брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисника ОСОБА_7 , який також підтримав подану ним апеляцію, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляцію свого захисника та заперечував проти задоволення апеляції прокурора, виступ обвинуваченого в дебатах та з останнім словом, перевіривши матеріали справи, вивчивши і проаналізувавши доводи, що містяться в апеляціях, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та адвоката ОСОБА_7 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні та наведених у вироку доказах.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції, судом першої інстанції досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства в ході судового слідства, які б були підставою для скасування або зміни вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми та достовірними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В ході досудового слідства, обвинувачений ОСОБА_8 свою провину визнав, однак в ході судового слідства заперечував проти того, що він скоїв грабіж, а вказував на те, що він намагався повернути гроші, які йому заборгував потерпілий.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляції захисника про те, що ОСОБА_8 не скоював грабіж, є безпідставними та такими, що спростовуються показами потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 ..

Із показань потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що він разом із своїми друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_10 біля магазину в с.Теплівка чекали батька ОСОБА_10 .. Через декілька хвилин з магазину вийшов ОСОБА_8 з пляшкою пива, підійшов до нього і вони почали розмовляти. Однак, коли ОСОБА_10 сказав, що потрібно їхати, ОСОБА_8 сказав, що поки не поговорить з ним, нікуди вони не поїдуть. Схопивши його правою рукою за комір одягу потяг за зупинку. Коли запитав за борг у сумі 1000 грн., він відповів, що ніякі гроші в нього не позичав. Після чого, обвинувачений схопив його за горло та почав обшукувати кишені курточки; витяг мобільний телефон Нокіа, зв`язку ключів, гроші в сумі 800 грн., сигарети та кинув всі ці речі на землю. На прохання віддати вищевказані речі ОСОБА_8 відмовився.

Свідок ОСОБА_11 , допитаний в ході судового слідства показав, що він разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_9 поїхали відвозити зерно дідові ОСОБА_9 .. Відвізши зерно, вони під`їхали до магазину, де чекали батька ОСОБА_10 .. З магазину вийшов ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння з пляшкою пива. ОСОБА_8 сказав їм, що вони нікуди не поїдуть поки той не поговорить з ОСОБА_9 .. Потім ОСОБА_8 затягнув потерпілого за зупинку, витягнув з карману його курточки ключі, сигарети та гроші, кинувши їх на землю. До магазину під`їхав ОСОБА_14 , якому вони розповіли, що сталося, ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_8 і просив його віддати все те, що він забрав у ОСОБА_9 .. Між ними розпочалася бійка, яку розборонив ОСОБА_10 .. ОСОБА_8 підбіг до мотоцикла і вирвав провода. Відремонтувавши мотоцикл, вони поїхали додому.

Аналогічні покази надав суду і свідок ОСОБА_10 ..

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що ОСОБА_9 попросив відвезти його дідові зерно. Коли він під`їхав до магазину, то побачив, що там стояли ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_8 з пляшкою пива. Йому сказали, що у ОСОБА_9 забрали гроші і ключі. Він підійшов до ОСОБА_8 і попросив його віддати речі, які він забрав у ОСОБА_9 . ОСОБА_8 почав його бити, вирвав провода з мотоцикла. Їх розборонив ОСОБА_10 , після чого вони поїхали додому.

Також вина обвинуваченого підтверджується матеріалами кримінального провадження:

- протоколом від 18 січня 2014 року огляду автобусної зупинки з прилеглою до неї територією в с.Теплівка (а.с. 15-18);

- протоколом від 18 січня 2014 року огляду речей (а.с. 20-23);

- протоколами від 19 січня 2014 року пред`явлення речей для впізнання ( а.с. 24-25; 26-27);

- актами від 19 січня 2014 року прийому-передачі речових доказів (а.с. 28,29);

- висновком товарознавчої експертизи від 21 січня 2014 року про вартість нанесеного збитку (а.с. 32-34);

-постановою від 21 січня 2014 року про визнання речовими доказами - мобільного телефону «Nokia-S6600» чорного кольору на дві сім карти з сім картами мобільних операторів«Life» та «Київстар», зв`язки ключів у кількості 5 штук з металевим брелоком у вигляді Ейфелевої вежі (а.с.35);

- протоколом від 26 лютого 2014 року пред`явлення особи для впізнання (а.с.61-64);

- протоколами проведення слідчих експериментів від 26 лютого 2014 року, 02 березня 2014 року (а.с. 68-71, 72-75, 97-101).

Доводи захисника про те, що між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_9 існували боргові зобов`язання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не були доведені та підтверджені в судовому засіданні.

Також доводи адвоката про те, що на досудовому слідстві були істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для скасування чи зміни вироку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а тому не вбачає причин для скасування вироку суду та задоволення апеляції захисника.

Відносно доводів апеляції прокурора про скасування вироку суду щодо ОСОБА_8 в зв`язку з м`якістю призначеного покарання останньому, то колегія суддів також вважає їх такими що не підлягають задоволенню, оскільки при призначенні покарання засудженому, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України об`єктивно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані які характеризують особу винного і сукупність всіх обставин у справі, при цьому належним чином мотивував своє рішення про можливість застосування положень ст.75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

Так, судом при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_8 було враховано, що він скоїв злочин, який віднесено до категорії тяжких, при цьому обставин обтяжуючих покарання обвинуваченому судом першої інстанції не встановлено.

Крім цього судом були враховані обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , а саме активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, спиртними напоями не зловживає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням вище зазначених обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 з застосуванням ст.75 КК України є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, в зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:
Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та захисника-адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3