Справа № 204/4673/15-к
Провадження № 1-кп/204/334/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 року Красногвардійський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000589, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, одруженого, працюючого адміністратором-касиром сауни «Еліта», мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 302 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
На початку червня 2015 року, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 під час виконання обов`язків адміністратора-касира оздоровчого комплексу - сауни « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , познайомився з особами жіночої статі, які займаються добровільним наданням сексуальних послуг за грошову винагороду, та погодився на їх пропозицію надавати їм інформацію про бажання відвідувачів сауни на отримання послуг сексуального характеру від останніх. Для реалізації своєї домовленості ОСОБА_4 отримав від невстановлених осіб жіночої статі візитки з їх номерами мобільних телефонів, тим самим надав свою попередню згоду на умисне здійснення звідництва для розпусти.

Під час отримання вказаних пропозицій у ОСОБА_4 виник умисел на звідництво для розпусти, шляхом посередництва у вигляді знайомства та організації зустрічей відвідувачів сауни оздоровчого комплексу з особами, які займаються розпустою, для сприяння добровільним інтимним стосункам за грошову винагороду.

11 червня 2015 року ОСОБА_4 , близько 18.45 години, знаходячись на робочому місці в приміщенні оздоровчого комплексу - сауни «Еліта», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Янгеля, 10, прийняв замовлення на користування сауною від раніше не знайомого ОСОБА_5 . Під час розрахунку останнього за користування сауною, яке здійснюється до використання сауни, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на звідництво для розпусти, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, погодився на прохання ОСОБА_5 познайомити його та організувати йому зустріч з особами жіночої статі, які займаються розпустою та які можуть надати останньому добровільно інтимні послуги за грошову винагороду, передавши ОСОБА_4 кошти в сумі 400 гривень. ОСОБА_4 зателефонував зі свого мобільного телефону невстановленим особам, та повідомив про перебування в сауні за адресою: АДРЕСА_2 , відвідувача, який бажає отримати послуги сексуального характеру.

Того ж дня, через деякій час, більш точний час не встановлено, невстановлена особа жіночої статі на ім`я ОСОБА_6 , яка займається розпустою, прибула до оздоровчого комплексу - сауни «Еліта», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Янгеля, 10, в якій у вказаний час знаходився невідомий їм ОСОБА_5 . У той же час, ОСОБА_4 зустрівшись з невстановленою особою жіночої статі, яка займається розпустою, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на звідництво для розпусти, сприяючи добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою, познайомив вказану жінку з ОСОБА_5 .

Після надання добровільних сексуальних послуг, невстановлена особа жіночої статі залишилась у приміщенні оздоровчого комплексу, а ОСОБА_5 покинув заклад у своїх справах.

Продовжуючи злочинну діяльність, діючи умисно з єдиним злочинним умислом, направленим на звідництво для розпусти та з метою наживи, ОСОБА_4 24.06.2015 року, близько 20.00 години, знаходячись в оздоровчому комплексі - «Еліта» за адресою: АДРЕСА_2 , прийняв замовлення на користування сауною від раніше не знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після розрахунку останніх за користування сауною, під час отримання послуг закладу, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на звідництво для розпусти, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, погодився на прохання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 познайомити їх та організувати їм зустріч з особами жіночої статі, які займаються розпустою, та які можуть надати останнім послуги сексуального характеру.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, між встановленими у ході досудового розслідування ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 було досягнуто домовленості про те, що за кожен виклик до сауни для надання послуг сексуального характеру та відповідно за послуги звідництва, вони будуть надавати йому грошові кошти у розмірі 100-150 гривень з кожного клієнта.

Погодившись на пропозицію клієнтів оздоровчого комплексу сауни, ОСОБА_4 зателефонував зі свого мобільного телефону за № НОМЕР_1 номер, який вказаний у візитці, яку він раніше отримав від невстановлених осіб жіночої статі, які надають послуги сексуального характеру, на № НОМЕР_2 та повідомив про перебування відвідувачів у сауні, які бажають познайомитись з особами жіночої статі для отримання послуг сексуального характеру.

24.06.2015 року, близько 20.35 години, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які займаються розпустою, прибули до оздоровчого комплексу - сауни «Еліта», розташованого за адресою: Дніпропетровськ, вул. Академіка Янгеля, 10, в якій у вказаний час знаходились невідомі їм ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_4 зустрівшись з раніше знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які у невстановлений досудовим розслідуванням час надали ОСОБА_4 візитки з контактним номером телефону для посередництва у сприянні вступу в сексуальні стосунки незнайомих осіб, та відповідно займаються розпустою, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на звідництво для розпусти з метою наживи, сприяючи добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою, познайомив ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У процесі знайомства з останніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виявили бажання вступити в інтимні стосунки з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , кожній з яких передали кошти в сумі 400 гривень, на загальну суму 800 гривень. Потім, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вступили в інтимний зв`язок з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , надавши їм добровільно сексуальні послуги за грошову винагороду в приміщенні сауни. Після надання послуг сексуального характеру ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вийшли до холу приміщення сауни « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де до них звернувся адміністратор -касир сауни ОСОБА_4 з вимогою передати йому 200 гривень, як винагороду за послуги звідництва для розпусти. На його вимогу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповіли відмовою.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у звідництві для розпусти, кваліфікуються за ч. 1 ст. 302 КК України.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у звідництві для розпусти, вчинене з метою наживи, кваліфікуються за ч. ч. 2 ст. 302 КК України.
14 липня 2015 року у даному кримінальному провадженні між старшим прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 на підставі ст. 37 КПК України та підозрюваним ОСОБА_4 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.302, ч. 2 ст. 302 КК України.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 302 КК України в обсязі підозри.

ОСОБА_4 повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди. Угоду про визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Крім того, відповідно до укладеної угоди сторони погодили покарання ОСОБА_4 : за ч. 1 ст. 302 КК України, у вигляді обмеження волі на строк до 2 років; за ч. 2 ст. 302 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КПК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КПК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

В угоді передбачено, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними правопорушеннями невеликої та середньої тяжкості, від яких потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між старшим прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 14 липня 2015 року відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який щиро розкаявся, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду від 14 липня 2015 року про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 302 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 302 КК України - у вигляді обмеження волі строком 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 302 КК України - у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КПК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він в період 2 (двох) років іспитового стоку не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п.3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1