Справа №592/1727/14-к
Провадження №1-кс/592/492/14

УХВАЛА

про накладення арешту на майно

19.02.2014 року м.Суми
Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань СУ фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2014 за №0000060, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.204 ч. 1 КК України,
встановив:

Слідчий своє клопотання, погоджене з прокурором прокуратури Сумської області мотивує тим, що 15.01.2014 ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 збув ОСОБА_4 незаконно виготовлений алкогольний напій в кількості 1 літр, отримавши за це 27 гривень. В послідуючому ОСОБА_4 добровільно видав придбаний ним алкогольний напій працівникам міліції, відчувши що він неякісний. Крім того, 17.02.2014 проведений огляд і вилучення каністри з полімерного матеріалу об`ємом 5 літрів, наповненої прозорою рідиною з запахом характерним для спиртів, придбаної за 100 гривень ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході допиту як свідок ОСОБА_6 повідомив, що вилучену в нього в ході огляду горілку, виготовлену із спирту та води, він придбав за адресою: АДРЕСА_1 .
На даний час є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно, у відповідності до ст. 167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного зі збутом незаконно виготовлених алкогольних напоїв. Тому дане майно може бути використане, як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження. Тому виникла необхідність у визнанні вилученого майна речовими доказами, у відповідності до ст. 98 КПК України.
Вилучене майно належить ОСОБА_5 .
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Проаналізувавши надані слідчим доводи та докази з приводу даного клопотання , враховуючи положення вищевказаного закону, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно, вилучене 17 лютого 2014 року в ході огляду, а саме: каністру з полімерного матеріалу об`ємом 5 літрів, наповнену прозорою рідиною з запахом спирту, придбану за 100 гривень ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:

Клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань СУ фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області ОСОБА_2 , задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17 лютого 2014 року в ході огляду, а саме: каністру з полімерного матеріалу об`ємом 5 літрів, наповнену прозорою рідиною з запахом спирту, придбану за 100 гривень ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1
З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_1