ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа № 5-37/10/0408

Провадження № б/н

"02" лютого 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сільченко В.Є.

при секретарі Хуторній Ж.І.

за участю прокурора Калініна В.М.

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні на території КВК-80 (м.Кривий Ріг ) подання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі у відношенні засудженого ОСОБА_2-

ВСТАНОВИВ:

02.02.2010 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від адміністрації КВК-80 та спостережної комісії виконкому Дзержинської районної у місті ради надійшло спільне подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі у відношенні

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, до засудження мешкав: АДРЕСА_1 засуджений вироком Нікопольського міськрайсуду від 6.11.2007 року за ч.3 ст.185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, відбуває покарання у КВК-80, відбув більше 2/3 покарання, початок строку - 16.10.2007 року, кінець строку - 14.10.2010 року.

Згідно поданих документів, зокрема - характеристики на засудженого за підписом в.о.начальника Криворізької виправної колонії №80 ОСОБА_3, ОСОБА_2 під час виконання покарання сумлінним ставленням до праці та зразковою поведінкою довів своє виправлення та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання згідно ст.81 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, особа може бути звільненою від відбування покарання виключно якщо вона сумлінним ставленням до праці та поведінкою довела своє виправлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м"яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м"яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Очевидно, що для суду суттєве значення для з"ясування даних про особу засудженого мають документи, що знаходяться в особовій справі засудженого та відображають процес відбування ним покарання.

При цьому, в ході судового засідання відомості щодо особи засудженого ОСОБА_2 матеріалами та документами особової справи не підтверджено, оскільки окремі наявні у справі документи не відповідають вимогам чинного законодавства, і, таким чином, не можуть бути покладені в основу судового рішення як джерела свідчень про виправлення засудженого.

Так, у опитувальному листі ( розділ "відомості бухгалтерії" ) розділ не містить будь- яких відомостей, підпису головного бухгалтеру, відбитку печатки.

Сам «опитувальний лист» не містить дати його складання, у зв"язку з чим неможливо встановити, до якого періоду він відноситься та яким чином характеризуює виправлення засудженого

Таким чином, вказаний документ не відображає процесу виправлення засудженого, а тому не може бути покладений в основу судового рішення.

Окрім того, в ході вивчення матеріалів особистої справи засудженого судом не виявлено ознак того, що засуджений довів своє виправлення.

Згідно характеристики від 29.04.2009 року ( особова справа, а.с. 30 ) засуджений не заслуговує на помилування.

Згідно характеристики від 05.05.2009 року ( особова справа, а.с. 38 ) засуджений не стає на шлях виправлення.

Згідно виписки з протоколу № 19 від 13.05.2009 року Комісії Криворізької виправної колонії № 80 ( особова справа, а.с. 40 ), ОСОБА_2 відмовлено у застосуванні до нього ст.101 КВК України, як не ставшому на шлях виправлення.

На а.с. 16 "Індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим" міститься запис від 20.06.2009 року, згідно з п.8 якого ОСОБА_2 «...не стає на шлях виправлення».

Крім того, 30.03.2009 року засуджений грубо порушив правила внутрішнього розпорядку та самовільно залишив робоче місце, за що йому було оголошено догану ( особова справа, а.с. 17-22 ).

Він же, повторно протягом 2009 року, 29.11.2009 року допустив повторне грубе порушення правил внутрішнього розпорядку ( особова справа, а.с. 44 ).

За таких обставин, характеристика від 27.01.2010 року, згідно з якою ОСОБА_2 довів своє виправлення, судом оцінюється критично як така, що суперечить матеріалам особової справи та не відображає процесу виправлення засудженого, а тому не може бути покладена в основу судового рішення.

Суд вислухавши думку прокурора, який вважає, що за таких підстав клопотання про застосування умовно-дострокого звільнення від відбуття покарання щодо засудженого не може бути задоволено, та пояснення засудженого вважає, що до засудженого неможливо застосувати умовно - дострокове звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 407, 411 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі у відношенні засудженого ОСОБА_2 відхилити.

На постанову протягом семи діб з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: В. Є. Сільченко