ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004679 від 22.07.2013 року у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Севастополь, АР Крим, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, знаходиться у цивільному шлюбі, зі слів має на утриманні 2-х малолітніх дітей, раніше судимого:

- 28.04.2000 року Ленінським районним судом м. Севастополя за ст.ст. 140 ч. 3, 141 ч. 2, 229-1 ч. 2, 229-4 ч. 2, 44, 42 КК України /в ред..1960р/ до 5-ти років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

- 17.05.2005 року Ленінським районним судом м. Севастополя за ст.ст. 186 ч. 2, 69 КК України до 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

- 12.01.2012 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 309 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки,

без реєстрації на території України, мешкає: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
21.07.2013 року, близько о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, не передбачивши можливість настання наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, кинув каменем в сторону ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , котрий потрапив в стіну та внаслідок рикошету влучив в голову малолітнього ОСОБА_6 , який знаходився неподалік місця конфлікту, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеня, вдавленого сколкового перелому чешуї скроневої кістки зліва з переходом до основи черепа, що супроводжувалось проникненням повітря в порожнину черепа, забитті кістки зліва, які згідно висновку експерта №2573 від 19.08.2013 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що 21.07.2013 року, приблизно о 18 годині, він прийшов до ОСОБА_10 додому - на АДРЕСА_2 та став стукати в квартиру АДРЕСА_2 , де вона мешкала, але дома нікого не було. Коли ОСОБА_11 зробив йому зауваження, що він стукає у двері, у дворі будинку між ними почався конфлікт та бійка, в ході якої він кинув у нього камінь. Але камінь, відрикошетив від стіни, влучив у голову малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження.

Крім повного визнання своєї провини у скоєному злочині, передбаченому ст. 128 КК України, винуватість ОСОБА_9 підтверджується також показами, допитаної в якості свідка ОСОБА_10 матері малолітнього ОСОБА_6 , яка пояснила, що 21.07.2013 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, коли вона знаходилась на роботі, їй подзвонив сусід та повідомив, що прийшов обвинувачений та стукає у двері її квартири АДРЕСА_2 . Вона одразу подзвонила ОСОБА_11 та попросила прийти до її будинку, після чого туди приїхала і сама. Зайшовши у двір будинку, вона побачила бійку між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 і почала їх розбороняти. Під час сварки обвинувачений підняв камінь та кинув у їх сторону, однак камінь відскочив від стіни та влучив у голову її сина ОСОБА_6 , який стояв у парадній будинку та спостерігав за бійкою. Після отриманих ушкоджень син був доставлений до лікарні.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд щодо всіх фактичних обставин із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.

При визначенні ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь та характер тяжкості вчиненого злочину, попередні судимості, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів буде призначення покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити покарання у вигляді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України частково приєднати ОСОБА_9 не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 12.01.2012 року, остаточно призначивши покарання у вигляді 2 /двох/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, обрати ОСОБА_9 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з дня його затримання, а саме з 19.01.2015 року.

Речові докази /а.с. 63-64 /том 2/: уламок тротуарної плитки знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою, на протязі тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1