Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 11-сс/783/715/13
Доповідач: Урдюк Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого - Урдюк Т.М.

суддів - Тенюха В.П.,
Ревера В.В.;

при секретарі - Мазур-Іванько
Ж.В.;

з участю прокурора - Заходило Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну
скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді
Галицького районного суду м. Львова від
23 жовтня 2013 року про накладення арешту
на майно,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді від 23 жовтня 2013
року - задоволено клопотання слідчого
СВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській
області Добуша Я.В., про накладення
арешту на майно та накладено арешт із
забороною використання
зернозбирального комбайну марки CASE-1680,
заводський НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1, 1994
року випуску, який на даний час
знаходиться у власності ОСОБА_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_2), який
проживає за адресою: АДРЕСА_1 та
передано вказаний комбайн на
відповідальне зберігання ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_2.

Адвокатом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
подано апеляційну скаргу, в якій
просить поновити строк на апеляційне
оскарження та скасувати ухвалу
слідчого судді та відмовити в
задоволенні клопотання слідчого, про
накладення арешту на майно. Вказує, що
оскільки ОСОБА_2 перебував на
стаціонарному лікуванні з 26.11.2013 року
до 03.12.2013 року, про винесення ухвали
дізнався лише 04 грудня 2013 року,
отримавши постанову від державного
виконавця.

Крім того звертає увагу, що ухвала
слідчого судді прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що слідчим суддею не
враховано те, що постановою слідчого СВ
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у
Львівській області Шнайдрука Р.Р. від
23.12.2010 року накладено арешт та
заборонено відчуження майна, зокрема
зернозбирального комбайну марки CASE-1680,
заводський НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1, 1994
року випуску.

Вказує, що на момент винесення даної
ухвали, вказане майно вже перебувало
під арештом, який не був змінений,
скасований і продовжував свою дію і на
час розгляду клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора,
який вважає апеляційну скаргу
безпідставною, адвоката ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на підтримку
апеляційної скарги, обговоривши
наведені в апеляційній скарзі доводи й
дослідивши матеріали судового
провадження, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з поштового конверта,
надісланого ВДВС Волочинського
районного управління юстиції, на ім'я
ОСОБА_2, останньому надіслано копію
постанови про відкриття провадження
від 26.11.2013 року лише 29.11.2013 року, а заяву
про видачу копії ухвали представник
ОСОБА_1 подав 06 грудня 2013 року.

При постановленні ухвали про арешт
майна слідчий суддя допустив неповноту
судового розгляду, що відповідно до п.1
ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для
скасування судового рішення.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 170 КПК України
арештом майна є тимчасове позбавлення
підозрюваного, обвинуваченого або
осіб, які в силу закону несуть цивільну
відповідальність за шкоду, завдану
діяннями підозрюваного,
обвинуваченого або неосудної особи,
яка вчинила суспільно небезпечне
діяння, можливості відчужувати певне
його майно за ухвалою слідчого судді
або суду до скасування арешту майна у
встановленому КПК України порядку.
Арешт може бути накладено на нерухоме і
рухоме майно, яке перебуває у власності
підозрюваного, обвинуваченого або
осіб, які в силу закону несуть цивільну
відповідальність за шкоду, завдану
діяннями підозрюваного,
обвинуваченого або неосудної особи,
яка вчинила суспільно небезпечне
діяння, і перебуває у нього або в інших
фізичних, або юридичних осіб з метою
забезпечення можливої конфіскації
майна або цивільного позову.

Слідчий обґрунтував своє клопотання
про арешт майна тим, що майно -
зернозбиральні комбайни, які
перебували у власності ОСОБА_3, в
подальшому набуті у власність в
результаті кримінального
правопорушення й подальше
використання комбайнів призводить до
їх фізичного зносу та фактично
поступового їх пошкодження, а тому
відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України є
підставою для встановлення заборони на
використання майна.

Відповідно до ч.4 ст. 170 КПК України
заборона на використання майна, а також
заборона розпоряджатися таким майном
можуть бути застосовані лише у
випадках, коли їх незастосування може
призвести до зникнення, втрати або
пошкодження майна або настання інших
наслідків, які можуть перешкодити
кримінальному провадженню.

Між тим у клопотанні слідчого не
наведено достатніх доказів того, що
зернозбиральний комбайн, на який він
просить накласти арешт і який
знаходиться у власності ОСОБА_2,
набутий власником майна в результаті
вчинення кримінального
правопорушення.

Крім того використання
зернозбирального комбайну за його
призначенням не може вважатися втратою
чи пошкодженням майна. Відповідно
немає підстав для заборони
використання майна його власником.

При прийнятті рішення слідчий суддя
також не врахував вимоги ч.4 ст. 173 КПК
України, відповідно до яких слідчий
суддя, суд зобов'язаний застосовувати
найменш обтяжливий спосіб арешту
майна. Слідчий суддя, суд зобов'язаний
застосувати такий спосіб арешту майна,
який не призведе до зупинення або
надмірного обмеження правомірної
підприємницької діяльності особи, або
інших наслідків, які суттєво
позначаться на інтересах інших осіб.

У клопотанні однією з підстав арешту
майна слідчий зазначив необхідність
забезпечення в майбутньому цивільного
позову.

У той же час у клопотанні всупереч
вимогам ч.3 ст. 171 КПК України не вказано
розмір шкоди, завданої кримінальним
правопорушенням; докази факту завдання
шкоди та її розміру, ким та якими діями
завдана шкода.

При розгляді клопотання слідчий суддя
не врахував, що постановою слідчого СВ
Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у
Львівській області від 23 грудня 2010 року
накладено арешт на майно та заборону на
відчуження майна, зокрема,
зернозбирального комбайну марки CASE-1680,
заводський НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1, 1994
року випуску.

Саме на це майно слідчий у своєму
клопотанні від 21 жовтня 2013 року просить
накласти арешт (матеріали
кримінального провадження № 0000019,
т.1).

Відповідно до п.9 Розділу ХІ «Перехідні
положення», запобіжні заходи, арешт
майна, відсторонення від посади,
застосовані під час дізнання та
досудового слідства до дня набрання
чинності КПК України, продовжують свою
дію до моменту їх зміни, скасування чи
припинення у порядку, що діяв до
набрання чинності КПК України.

З досліджених апеляційним судом
матеріалів кримінального провадження
№ 0000019 вбачається, що постанова
слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області від
23 грудня 2010 року про накладення арешту
на вищевказані зернозбиральні
комбайни, не змінена, не скасована й
продовжує свою дію і на час розгляду
клопотання слідчого від 21 жовтня 2013
року.

З матеріалів вищезазначеного
кримінального провадження, оглянутого
в суді апеляційної інстанції,
вбачається, що ОСОБА_2 проходить
свідком у справі і останньому не
пред'являлась підозра, у вчиненні
кримінального правопорушення.

За таких обставин клопотання слідчого
про арешт майна від 21 жовтня 2013 року є
необґрунтованим, безпідставним і
задоволенню не підлягає.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання
слідчого про арешт майна, не перевірив
відповідність його вимогам ст. 171 КПК
України, не виконав вимоги ч.3 ст. 172 КПК
України, які повинен був виконати, а
також не дослідив всі обставини,
з'ясування яких мало суттєве значення
для ухвалення законного,
обґрунтованого та справедливого
судового рішення.

Під час розгляду подання, не дотримано
вимоги ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість апеляційної скарги.
Ухвала слідчого судді як така, що
постановлена з порушенням вимог
закону, підлягає скасуванню, а в
задоволенні клопотання слідчого про
арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

поновити строк на подачу апеляційної
скарги.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Галицького
районного суду м. Львова від 23 жовтня 2013
року про арешт майна ОСОБА_2 -
зернозбирального комбайну марки CASE-1680,
заводський НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1, 1994
року випуску - скасувати.

В задоволенні клопотання слідчого СВ
ЛМУ ГУМВС України у Львівській області
Добуша Я.В. про накладення арешту на
майно із забороною використання
зернозбирального комбайну марки CASE-1680,
заводський НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1, 1994
року випуску, який знаходяться у
власності ОСОБА_2 - відмовити.

Головуючий:

Судді: