У Х В А Л А
Справа № 569/8293/15-к
10 червня 2015 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника- адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , яке погоджене із заступником військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Загорськ-15,Московської області, Російської федерації, громадянина України, росіянина, не одруженого, призваного за мобілізацією 19 травня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу на посаді головного сержанта першого взводу охорони другої роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який зареєстрований та до призову проживав за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , учасника АТО, нее судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 414 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене із заступником військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19 травня 2014 року гр. ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією.
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 20 травня 2015 року №5 старшина ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду головного сержанта першого взводу охорони другої роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Будучи військовослужбовцем старшина ОСОБА_5 зобов`язаний дотримуватись вимог ст. ст. 11,13,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якими передбачено, що військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрими, ініціативними і дисциплінованими; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог статутів Збройних Сил України ; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння; бути пильними; військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання травматизму ; кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно додатку 6 «Вимоги безпеки під час проведення стрільб» Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин, затвердженого наказом Начальника Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 1 квітня 2009 року №44, категорично забороняється заряджати зброю бойовими та холостими набоями; направляти зброю на людей, у бік або в тил стрільбища незалежно від того, заряджена вона чи ні.
Однак, старшина ОСОБА_5 порушив вищевказані вимоги Статутів Збройних Сил України та Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин та через необережність, що полягала у злочинній недбалості, внаслідок порушення правил поводження зі зброєю заподіяв тілесні ушкодження громадянці ОСОБА_7 .
Так, згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 03 червня 2015 року № 267 старшина ОСОБА_5 направлений до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується на НОМЕР_3 Рівненському загальновійськовому полігоні ( АДРЕСА_3 ) для отримання з навчального центру військовослужбовців.
07 червня 2015 року, старшина ОСОБА_5 , маючи при собі штатну зброю, а саме пістолет Макарова 9 мм. № НОМЕР_4 , два магазини до нього та 17 патронів калібру 9 мм., відпочивав на водоймі поблизу кафе «Дача» с. Забороль, Рівненського р-ну., Рівненської обл., при цьому вживав алкогольні напої.
В подальшому близько 18 год. 30 хв. 07 червня 2015 року, старшина ОСОБА_5 , під час розряджання пістолета Макарова 9 мм. № НОМЕР_4 , не упевнившись, що патрон з патронника вийшов, натиснув на спусковий гачок, що призвело до одиночного пострілу, у результаті чого куля від нього спричинила тілесні ушкодження - наскрізне вогнепальне поранення стопи правої ноги гр. ОСОБА_8 .
Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України підтверджується зібраними в рамках кримінального провадження доказами: рапортом Рівненського РВ УМВС від 07.06.2015, заявою гр. ОСОБА_7 , допитом свідка ОСОБА_9 , допитом потерпілої ОСОБА_7 , іншими зібраними доказами.
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, злочин вчинений в стані алкогольного сп`яніння, характер нанесених підозрюваним тілесних ушкоджень - заподіяння ним вогнепального поранення.
ОСОБА_5 проходить службу на значній відстані від місця знаходження органу досудового розслідування, також ОСОБА_5 постійного місця проживання у м. Рівному та Рівненський області не має, зареєстрований в іншому регіоні, що може дати змогу йому переховатися від органів досудового розслідування, не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, фактично знаходиться на волі оскільки обмежень пересування військовослужбовців, а саме, наявність охоронюваної території (паркану), військового патруля, по місцю проходження служби не передбачено, тобто має можливість самовільно, безперешкодно залишити розташування військової частини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування. Про це також свідчить відсутність у підозрюваного дружини, дітей та родичів в Рівненський області.
ОСОБА_5 проходячи військову службу на посаді головного сержанта першого взводу охорони другої роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , постійно має при собі штатну зброю, що надає йому можливість впливати на свідків шляхом погроз та залякувань, оскільки свідки у справі його співслужбовці, про яких йому відомо.
Окрім цього, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 володіє необхідними навиками, які можуть дозволити йому ухилитись від досудового слідства та суду.
Залишаючись на волі підозрюваний має можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, що з урахуванням характеристик особливостей ОСОБА_5 та небезпечного характеру заподіяння ним вогнепального поранення, створює велику суспільну небезпеку для оточуючих.
Тому є належні підстави вважати, що обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може привести до переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування; ОСОБА_5 може вчинити спроби до незаконного впливу на потерпілих, свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.
Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини по справі «Бойченко проти Молдови» від 11.07.2006 року також зазначав: «Одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою».
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування.
Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.
Існування лише одного ризику, передбаченого ст.177 КПК України та обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатнім для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладені обставини, на думку суду, прокурором не доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, можливість призначення покарання за ч.1 ст.414 КК України у вигляді позбавлення волі, його вік, стан здоров`я, майновий стан, постійне місце проживання, позитивну характеристику, незадовільний стан здоров"я матері ОСОБА_10 , вважаю, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Таким чином, з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
На думку суду, саме такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним та запобігти спробам продовжувати злочинну діяльність.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт в період доби з 22 год. до 07 год.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: за викликом прибувати до слідчого,прокурора,суду;не відлучатись із населеного пункту,де він проживає; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,181,183,184,395 КПК України,слідчий суддя
У задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , яке погоджене із заступником військового прокурора Рівненського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Загорськ-15,Московської області, Російської федерації, громадянину України, росіянину, не одруженому, призваного за мобілізацією 19 травня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу на посаді головного сержанта першого взводу охорони другої роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який зареєстрований та до призову проживав за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 414 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою АДРЕСА_2 , в період доби з 22 год. до 07 год.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання у Рівненський МВ УМВС УКраїни в Рівненській області.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки : за викликом прибувати до слідчого,прокурора,суду;не відлучатись із населеного пункту,де він проживає; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали терміном на один місяць з моменту постановлення ухвали, а саме до 10 липня 2015 року.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 10 липня 2015 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 негайно доставляється до місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1