Провадження № 1-кп/761/554/2013
У Х В А Л А

іменем України

25 червня 2013 року
м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Циктіча
В.М., за участю секретаря Шніт О.М.,
прокурора Савенкова О.В.,
обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
розглянувши у підготовчому судовому
засіданні обвинувальний акт у
кримінальному провадженні, внесеному
10.05.2013 р. до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №120 131 101 400 003 85,
відносно обвинувачених ОСОБА_1,
ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о
в и в :

До Шевченківського районного суду
м.Києва надійшов обвинувальний акт
за обвинуваченням гр. ОСОБА_1 та гр.
ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні
прокурор вважав за можливе
призначити судовий розгляд, здійснити
судовий виклик потерпілого, допитаних
під час досудового розслідування
свідків.

Обвинувачені не заперечували проти
призначення судового розгляду.
ОСОБА_1 при цьому стверджував, що
фактично його було затримано не
12.05.2013 р., як зазначено в реєстрі
матеріалів досудового розслідування,
а 09.05.2013 р. після його конфлікту з
потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_2 просив
викликати у судове засідання певних
свідків, зазначивши, що відповідне
клопотання він заявляв слідчому,
однак останній у задоволенні
даного клопотання відмовив. Крім
того, обвинувачений просив
призначити йому захисника, оскільки
від захисника ОСОБА_3, який приймав
участь на досудовому розслідуванні,
він вимушений був відмовитися під
тиском як самого захисника, так і
слідчого.

Суд, заслухавши думки сторін
кримінального провадження,
дослідивши обвинувальний акт,
реєстр матеріалів досудового
розслідування, дійшов наступного.

Частиною 3 статті 314 КПК України
передбачені рішення, які суд вправі
прийняти у підготовчому судовому
засіданні. Одним з таких рішень є
повернення прокурору обвинувального
акту у разі невідповідності
останнього вимогам КПК.

Згідно з положеннями ч.2 ст.291 КПК
обвинувальний акт має містити виклад
фактичних обставин кримінального
правопорушення, які прокурор вважає
встановленими, правову кваліфікацію
кримінального правопорушення,
формулювання обвинувачення.

Вищевказане кореспондується з
положеннями ч.3 ст.371 КПК, у силу якої у
мотивувальній частині вироку у разі
визнання особи винуватою
зазначаються формулювання
обвинувачення із вказівкою, серед
іншого, форми вини і мотивів
кримінального правопорушення.

Разом з тим, обвинувальний акт у
даному кримінальному провадженні
вказаним вимогам не відповідає.

Зокрема, форма вини слідчим не
зазначена, не вказано, чи діяли
підозрювані умисно, тобто чи бажали
настання тих наслідків, які стали
можливими в результаті їхніх дій.

Відсутні у обвинувальному акті також
дані про мотив кримінального
правопорушення.

Враховуючи, що злочин, передбачений
ст.186 КК України, має корисливу
спрямованість, тобто вчиняється з
метою збагачення, слідчим не
зазначено, що обвинувачені діяли,
переслідуючи саме корисливі мотиви.

У той же час, дії зазначених осіб з
інших спонукань можуть утворювати
склад іншого злочину.

Крім того, формулювання обвинувачення
не повністю відповідає встановленим
обставинам правопорушення.

Так, за ч.1 ст.28 КК України злочин
вважається таким, що вчинений групою
осіб, якщо у ньому брали участь двоє та
більше виконавців.

Не дивлячись, що підозрювані діяли
вдвох, тобто групою осіб, дана
кваліфікуюча ознака, яка передбачена
частиною 2 статті 186 КК України, у
формулюванні обвинувачення ОСОБА_1
та ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до ч.4 ст.291 КПК до
обвинувального акту обов'язково має
додаватися реєстр матеріалів
досудового розслідування.

Реєстр матеріалів досудового
розслідування згідно з ч.2 ст.109 КПК
повинен містити, крім іншого, номер та
найменування процесуальної дії,
проведеної під час досудового
розслідування, час її проведення;
реквізити процесуальних рішень,
прийнятих під час досудового
розслідування тощо.

Частиною 1 статті 110 КПК до
процесуальних рішень віднесені всі
рішення органів досудового
розслідування, прокурора, слідчого
судді, суду.

До процесуальних дій безумовно
віднесена і така процесуальна дія як
призначення захисника та відмова
від нього, відмова у задоволенні
клопотань учасників кримінального
провадження.

Викладене, а також заборона до початку
судового розгляду надавати суду інші
документи, свідчить, що саме з реєстру
матеріалів і лише з нього суд має
можливість встановити увесь перебіг
досудового розслідування, у тому
числі, прийняті на вказаній стадії
процесуальні рішення слідчого,
прокурора, слідчого судді.

Разом з тим, долучений до
обвинувального акту реєстр
матеріалів досудового розслідування
зазначеним вимогам не відповідає.

Не дивлячись, що під час
розслідування приймав участь
захисник - адвокат ОСОБА_3, слідчим
виносились постанови про відмову у
задоволенні клопотання
підозрюваного ОСОБА_2 в реєстрі дані
факти свого відображення не знайшли.

У силу ч.3 ст.315 КПК суд під час
підготовчого засідання за клопотанням
учасників судового провадження має
право обрати, змінити чи скасувати
запобіжний захід. За відсутності
зазначених клопотань застосування
заходів забезпечення кримінального
провадження, обраних під час
досудового розслідування, вважається
продовженим.

Частиною 1 статті 114 КПК суду надано
право для забезпечення виконання
сторонами кримінального провадження
розумного строку встановити
процесуальні строки в межах
граничного строку, передбаченого КПК.

Приймаючи до уваги, що для усунення
вказаних порушень не потрібні
значні витрати часу, згідно з ч.1 ст.197
КПК строк дії ухвали суду про
продовження строку тримання під
вартою не може перевищувати 60 днів,
суд вважає можливим встановити
граничний строк виконання
вищезазначених вимог та строк
тримання обвинувачених під вартою
в межах 30 днів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
109, 110, 314, 315 КПК України, суд -

у х в а л
и в :

Обвинувальний акт у кримінальному
провадженні від 10.05.2013 р. №120 131 101 400 003 85
відносно обвинувачених ОСОБА_1,
ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України
повернути прокурору для усунення
вказаних порушень.

Запобіжний захід щодо обвинувачених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виді тримання під
вартою вважати продовженим по 25
липня 2013 року включно.

На ухвалу протягом семи днів з дня її
проголошення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного
суду м.Києва через Шевченківський
районний суд м.Києва .

Суддя
В.М.Циктіч