ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа№1-29/2007

16 березня 2007 року Золочівський районний суд
Львівської області

в складі судді Зверхановської
Л, Д,

при секретарі Стеців
Н. Р,

з участю прокурора Домбровського
В.Ф .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Золочеві справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина
України, українця, б/п, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, інваліда
3-ї групи,
невійськовозобов'язаного, згідно ст.69 КК України раніше не судимого , по ст. ст. 186 ч. 1, 357 ч.3 КК України,

встановив:

5.12.2006 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_1
перебуваючи у нетверезому стані, в ІНФОРМАЦІЯ_3
що знаходиться по ІНФОРМАЦІЯ_4, відкрито викрав у ОСОБА_2 жіночу
сумочку, в якій знаходився мобільний телефон " Самсунг Е-330 Н" та стартовий пакет вартістю 50 грн., на рахунку
якого знаходилось 4 грн.,
а всього майна ОСОБА_2 загальною вартістю 634 грн. .

Підсудний
винність свою визнав повністю і пояснив, що 5.12.2006 року він на ІНФОРМАЦІЯ_5 зустрів ОСОБА_3, з яким вживали
спиртні напої. Пізніше вони в залі очікування сіли біля двох людей і він , побачивши у
жінки на плечі сумочку, вирішив її викрасти, сподіваючись, що там будуть гроші.
Про свій намір він сказав ОСОБА_3, але той відмовляв його вчиняти крадіжку. Він
Його не послухав, розв'язав шнурок на ручках сумочки, яка висіла на плечі
жінки, і вона впала на лавку. Ця жінка разом з чоловіком піднялися і пішли на
перон. Тоді він взяв сумочку, покликав ОСОБА_3 і вони пішли до ІНФОРМАЦІЯ_6. По
дорозі, подивившись у сумочку ,
він побачив там мобільний телефон та якісь документи. Він поклав цю сумочку
у поліетиленовий пакет, який заховав під куртку. Коли вони були у ІНФОРМАЦІЯ_6,
туди прийшли працівники міліції, які і виявили у нього все викрадене. Наміру
викрадати документи у нього не було.

Крім власного
визнання, вина підсудного стверджується показами потерпілої, свідків та іншими
доказами, зібраними органами досудового слідства, правдивість та достовірність
яких підсудним не оспорюються.

Оцінивши зібрані
по справі докази, суд вважає, що вина підсудного доведена повністю.

Оскільки
ОСОБА_1відкрито викрав чуже майно, то його дії вірно кваліфіковано по ст. 186 ч. 1 КК України.

Органами
досудового слідства у вину ОСОБА_1інкриміновано також вчинення злочину,
передбаченого ст. 357 ч.3 КК
України.

Однак, суд
вважає, що по цій статті ОСОБА_1 слід виправдати, так як його умисел не був
спрямований на незаконне заволодіння паспортом та іншими документами ОСОБА_2, а
був спрямований лише на відкрите викрадення її майна.

При обранні
покарання підсудному ОСОБА_1суд враховує тяжкість скоєного ним злочину та особу
винного, який вчинив цей злочин ,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

2

Пом'якшуючими
його відповідальність обставинами є те, що ОСОБА_1вину свою визнав і щиро
розкаюється у вчиненому, є інвалідом 3-ї
групи, позитивно характеризується по місцю проживання.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливі без
ізоляції від суспільства і йому доцільно обрати покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст., ст. 323, 324 КПК України,
суд

засудив:

ОСОБА_1 по ст.186 ч. 1 КК України на 1700
грн. штрафу.

По ст. 357
ч. З КК України ОСОБА_1. виправдати.

Речові докази:
жіночу сумку, мобільний телефон "
Самсунг Е330", паспорт, трудову книжку, свідоцтво про одруження,
ощадну книжку - все на
ім'я ОСОБА_2. , повернути
потерпілій ОСОБА_2 а поліетиленовий пакет, який знаходиться в камері зберігання
речових доказів Золочівського РВ УМВСУ, знищити.

Міру запобіжного
заходу залишити без змін -
підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з дня його
проголошення.