ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«30» червня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянув кримінальне провадження по обвинуваченню,
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топірчики, Ізяславського району, Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця за призовом по мобілізації військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України.
ВСТАНОВИВ:
Старший навідник аеромобільного-десантного взводу 2 аеробільно-десантної роти аеромобільного-десантного батальйону військової частини молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, який проходить військову службу за контрактом, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1. ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11,16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 30.12.2014 р., без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_2 , самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , де перебував на лікуванні, та понад один місяць, а саме до 14.04.2015 року проводив час на власний розсуд, за місцем постійного проживання у АДРЕСА_2 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив вищевикладені обставини скоєння злочину. При цьому, пояснив, що дійсно 30.12.2014 р. самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 , де він перебував на лікуванні і поїхав за місцем постійного проживання у м. Ізяслав, так як хотів побачитись з матір`ю і допомогти по господарству співмешканці. Ухилятись від військової служби взагалі не мав намірів, а тому 14.04.2015 р. повернувся у військову частину НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 . В скоєному щиро розкаюється.
Дані фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , за викладених в описовій частині вироку обставин, 30.12.2014 р. самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 і до 14.04.2015 р. проводив час на власний розсуд, за місцем проживання у м. Ізяслав.
Такі дії обвинуваченого суд розцінює як самовільне залишення військової частини, тривалістю понад один місяць, і кваліфікує за ч.3 ст.407 КК України.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 скоїв злочин середньої тяжкості. Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше в протиправних діях помічений не був, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини, участь в антитерористичній операції по захисту територіальної цілісності України.
На підставі вищевикладеного, враховуючи конкретні обставини справи та всі відомості про особу обвинуваченого, в тому числі його щире каяття, бажання продовжувати військову службу, високоморальну поведінку ОСОБА_4 до скоєння злочину, пов`язану з добровільним вступом на військову службу в особливий період, з метою захисту Батьківщини, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього ст.75 КК України та звільняє його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків згідно ст.76 того ж Кодексу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349 ч.3, 369-371, 373, 374 КПК України, місцевий суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком - 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
На період військової служби ОСОБА_4 контроль за поведінкою останнього та виконання ним вищевказаних обов`язків покласти на командира військової частини НОМЕР_1 , згідно ч.2 ст.76 КК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

Суддя: ОСОБА_1