Справа № 1 -32 за 2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Рябота В.І.,

при секретарі - Риндя Л.А.,

з участю прокурора Сухонос А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, не одруженого,
працюючого, раніше не судимого, за ст. 122
ч.1 КК України;

ВСТАНОВИВ:

9 липня 2006
року близько 3-ї
год. ОСОБА_1 в фойє диско-клубу «Європа», розташованого
по АДРЕСА_2, в ході бійки, яка виникла між двома групами молодих осіб,
наніс ОСОБА_2 удар кулаком в обличчя, заподіявши останньому тілесні ушкодження, а саме: двобічний перелом нижньої
щелепи в ділянці кута зліва та висхідної гілки з права, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Згідно
висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді
двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва та висхідної гілки з права відносяться до категорії середнього
ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я строком понад 21
день.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним частково і пояснив суду, що 9 липня 2006 року близько 3-ї год. він, разом з
друзями, перебував в диско-клубі «Європа», розташованого по АДРЕСА_2. Коли він
виходив з приміщення клубу, то в фойє
побачив, як троє хлопців б'ють його знайомого, ОСОБА_3. Він вирішив їх розборонити
і, можливо, коли він відтягував свого знайомого, то у «відмашку» наніс удар потерпілому в обличчя, але зробив удар він не
навмисно. Після цього вони всі розійшлися і він спочатку допоміг ОСОБА_3 вмитися в туалеті а потім поїхав додому. Вину
свою визнає частково, оскільки
умислу заподіяти потерпілому тілесні ушкодження у нього не було, тому що удар
він, можливо, наніс випадково, під час допомоги знайомому залишити місце бійки.
Позовні вимоги потерпілого визнає частково, а саме згоден оплатити
вартість лікування потерпілого, що підтверджується
відповідними документами, в іншій частині заявлені вимоги не визнає, в тому числі і моральну шкоду. Також підсудний просить
передати його на поруки трудовому колективу ПП ОСОБА_4, згідно їх
клопотання.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що 9 липня 2006 року близько 3-ї год. він, разом з друзями,
перебував в диско-клубі «Європа», розташованого по АДРЕСА_2. Коли вони поверталися з туалету, то при вході до
приміщення клубу він зіткнувся з ОСОБА_3, але не надав цьому уваги. Повернувшись він побачив, що хтось вдарив в
спину ОСОБА_5. В цей час до них
підійшов ОСОБА_6, який тримався за щелепу і скаржився
на біль і він помітив, що у ОСОБА_6 зламана щелепа. Останній повідомив
йому, що його вдарив ОСОБА_3. ОСОБА_6 пішов в туалет вмитися, оскільки в
нього була кров на обличчі, а вони з ОСОБА_5 залишилися поблизу чекати його. В цей час до них підійшли підсудний та
ОСОБА_3 і між ними виникла бійка, пізніше до
підсудного приєднався і ОСОБА_7. Він намагався втекти на вулицю, але на
східцях його хтось підбив, він впав і втратив свідомість.

Під час бійки в нього були порвані джинси, побитий мобільний телефон.
Оскільки за час лікування він витратив значні кошти, а крім того в зв'язку з
тривалим лікуванням втратив значну частину заробітку, а також зазнав
значної моральної шкоди, то він просить суд стягнути з підсудного в відшкодування матеріальної шкоди 10 000 грн. та 30 000
грн. в відшкодування моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_8
пояснив суду, що він працює охоронцем в диско-клубі «Європа». 9 липня 2006 року йому повідомили, що в фойє,
перед входом до клубу, відбувається бійка. Він вийшов і побачивши, що б'ються кілька чоловік, вернувся в клуб, щоб
попросити напарника розборонити бійку. Вони разом з напарником розборонили
бійку і хлопці, які билися, залишили фойє. Бійка
була двостороння, з кожної зі сторін по кілька чоловік, в тому числі і
підсудний з потерпілим, хто саме і кому наносили удари він сказати не
може.

Аналогічні пояснення дав і свідок ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що 9 липня 2006 року близько 3-ї год. він, разом з друзями, перебував
в диско-клубі «Європа», розташованого по АДРЕСА_2. Коли вони поверталися з
туалету, то при вході до приміщення клубу ОСОБА_2 зіткнувся з ОСОБА_3, в цей же час
хтось вдарив його в спину, але він не надав цьому уваги і вони спустилися до барної стойки. В цей час до них підійшов ОСОБА_6, який тримався за щелепу і скаржився на біль, а також сказав, що у нього зламана
щелепа. ОСОБА_6 пішов в
туалет вмитися, оскільки в нього була кров
на обличчі, а вони з ОСОБА_2 залишилися поблизу чекати його. В цей час
до них підійшли підсудний та ОСОБА_3 і між ними виникла бійка в ході якої йому було зламано носа. В ході бійки до
підсудного та ОСОБА_3 приєднався ще один хлопець.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду,
що 9 липня 2006 року близько 3-ї год. він, разом з
друзями, перебував в диско-клубі «Європа», розташованого по АДРЕСА_2. Коли вони поверталися з туалету, то при вході до
приміщення клубу в дверях виникла штовханина і він відчув, що хтось тримає його за футболку, а коли він повернувся,
то ОСОБА_3 наніс йому удар, але він,
не бажаючи загострення конфлікту, вирішив вирватися і зайти до клубу. Коли він рвонувся, то не розрахував і вдарився щелепою об
металеві двері, відчувши сильний біль. Після цього він спустився до хлопців і
повідомив їм, що в нього виник конфлікт з ОСОБА_3 та запропонував поїхати
додому. Коли вони вийшли в фойє то він пішов в туалет вмитися, а ОСОБА_2 та ОСОБА_5 залишилися в фойє чекати його. Коли
він вийшов з туалету, то ОСОБА_5 лежав на східцях, а ОСОБА_2 вибігав на
вулицю і за ним гнався підсудний, який дав ОСОБА_2
підніжку і той впав. Він схопив підсудного з заду, але відчув біль в щелепі і
втратив свідомість.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 9 липня 2006 року близько 3-ї год. він відпочивав в диско-клубі
«Європа». Коли він вирішив вийти з клубу, то біля вихідних дверей стояло
четверо хлопців закривши дорогу. Він
попросив пропустити його, але вони не відреагували, тоді він розштовхав
їх і пішов далі коли відчув удар в голову. Повернувшись він побачив поряд ОСОБА_6 якого він вдарив і після пішов до туалету. Коли він через деякий час
вийшов з туалету його вже чекали ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ще якийсь хлопець
і між ними виникла бійка. Його хтось вдарив
і він втратив свідомість і коли в бійку втрутився підсудний він не бачив.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що 9 липня 2006 року близько 3-ї год. він був біля диско-клубу «Європа»,
на вулиці, але ніякої бійки не бачив і сам участі в бійці не приймав. Щоб хтось
вибігав з приміщення, чи падав на східцях він не бачив.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що 9 липня 2006 року близько 3-ї год. він був біля диско-клубу
«Європа», на вулиці, розмовляючи з ОСОБА_7, але ніякої бійки не бачив і сам
участі в бійці не приймав. Він бачив, як хтось вибіг з приміщення і побіг в
парк. Щоб хтось падав на східцях він не бачив.

Оцінюючи наведене
в сукупності суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КК України
як умисне середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження,
яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у
ст. 121 КК України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я, яке він заподіяв потерпілому в ході бійки між двома групами молодих осіб, кваліфіковані правильно, а
його вина у вчиненому -доведена як особистими поясненнями
про участь в бійці, так поясненнями потерпілого, свідків та матеріалами
справи, зокрема:

· висновком експерта № 680 від 18 серпня 2006 року з якого вбачається, що у
ОСОБА_2 мали місце: двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута зліва та
висхідної гілки з права, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (а.с 45-46 );

· додатковим
висновком експерта № 766
від 12 вересня 2006 року згідно
якого тілесні ушкодження у ОСОБА_2 могли
виникнути від одного удару кулаком (а.с 50 ).

При цьому суд критично відноситься до пояснень підсудного, потерпілого та
свідків про обставини події, оскільки дані пояснення лише
підтверджують факт бійки і участь в ній підсудного
та потерпілого, але при цьому кожна з сторін дає пояснення, які зменшують їх
вину у виникненні бійки і навпаки збільшують вину іншої сторони, а встановити
хто саме розпочав бійку на даний час неможливо, оскільки досудовим слідством не
встановлено інших, сторонніх і не зацікавлених осіб, які б бачили
розвиток даних подій.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує, що підсудний вперше
притягується до кримінальної відповідальності,
молодий віком, позитивно характеризується як за місцем
проживання, так і за місцем роботи, розкаявся у вчиненому та згоден
відшкодувати потерпілому понесені останнім
витрати, які підтверджуються документально, то суд вважає, що виправлення підсудного можливе без ізоляції його
від суспільства, з призначенням покарання в межах санкції інкримінованого йому закону у вигляді виправних робіт за
місцем його роботи, з відрахуванням на користь держави певної частини заробітку.

Потерпілим по справі ОСОБА_2 заявлено цивільний позов про стягнення з
підсудного 10000 грн. матеріальної шкоди, та 30 000 грн. моральної шкоди, які на думку суду підлягають частковому
задоволенню з таких підстав:

Потерпілим заявлено вимоги про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10 000 грн. яка складається з: 1. витрат на лікування та посилене харчування в сумі 650 грн.;

2.
вартості порваних джинсів та
футболки - 500 грн.;

3.
втрачено заробітку за час лікування - 6 000 грн.;

4.
витрат на бензин на поїздки до
Прилук під час досудового слідства - 1350 грн.;

втрачено заробітку за час поїздок до Прилук на досудовому слідстві - 1500 грн., які на думку суду
підлягають задоволенню в частині, яка підтверджується матеріалами справи, а
саме: витрати на лікування і посилене харчування - в сумі 554 грн. 30 коп. ( а.с. 185-187 ); втрачений заробіток за час лікування
згідно довідки підприємства ( а.с. 206 ): липень - 1398 грн. 31 коп.; серпень
та вересень - по 2848 грн. 33 коп., тобто
усього 7094 грн. 97 коп., а загальна сума відшкодування складає 7 649
грн. 27 коп..

Що стосується вимог про стягнення вартості порваних джинсів та футболки, а
також витрат на бензин для поїздок до Прилук під
час досудового слідства, то потерпілим не надано суду ніяких доказів щодо обґрунтування даних вимог, а тому вони
задоволенню не підлягають. Також не підлягають
відшкодуванню вимоги про стягнення втраченого заробітку за час поїздок до
Прилук, оскільки за повісткою підприємство
зобов'язано сплатити особі середній заробіток.

Потерпілим заявлено вимоги про стягнення з підсудного 30 000 грн. в відшкодування моральної шкоди,
який на думку суду, виходячи з судової практики розгляду таких позовів,
підлягає частковому задоволенню в сумі 1000
грн.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 122 ч.1 КК України і призначити покарання
у вигляді одного року виправних робіт за місцем його роботи, з відрахуванням на
користь держави 15% заробітку
щомісячно.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу,
залишити попереднім -
підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7 649 грн. 27 коп. в відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. в відшкодування моральної шкоди,
тобто усього 8 649 грн. 27 коп..

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської
області протягом 15 днів
через Прилуцький міськрайонний суд.