Справа № 1-24/ 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня
2007 р. Яремчансысий міський
суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Гребик Л.В.

секретаря Овчарук Н.Ю.

з участю
прокурора Марчука В.В.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче справу про
обвинувачення ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя с. Микуличин Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, українця,
громадянина України, з вищою
освітою, непрацюючого, неодруженого,
на утриманні одна неповнолітня дитина,
депутатом не обирався, судимого
Яремчанським міським судом 16.09.2004 року по.
ст.185 ч.3 КК України із застосуванням
ст.69 КК України на 3 роки 6 місяців обмеження волі і Указом Президента
України від 28.11.2005 року про помилування звільненого від подальшого
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст.296 ч. 1
КК України, -

встановив:

30
листопада 2006 року в смт. Ворохта
підсудний ОСОБА_3грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалося
особливою зухвалістю, яка полягає в
заподіянні потерпіломуОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень..

Злочин вчинено
за таких обставин:

30.11.2006
року підсудний ОСОБА_3здійснював вивезення річкового гравію на власному
автомобілі марки «ЗИЛ-131» поблизу контрольно-пропускного пункту Говерлянського
природоохоронного науково-дослідного відділення Карпатського національного
природного парку. В цей час до нього підійшов інспектор Говерлянського ПНДВ
ОСОБА_2 - потерпілий по справі,
який, перебуваючи в нетверезому
стані, в грубій формі почав вимагати від
підсудного негайно покинути територію Карпатського НПП, поскільки очікується проведення перевірки.
Підсудний ОСОБА_3у відповідь безпричинно,
з хуліганських спонукань, наніс
удар кулаком в обличчя потерпілому,
заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді синця лівої орбітальної
ділянки.

В
судовому засіданні підсудний винним себе визнав і пояснив, що в листопаді 2006 року своїм вантажним
автомобілем вивозив річковий гравій на території Говерлянського ПНДВ через
контрольно-пропускний пункт на заповідну територію, де здійснюється будівництво приватного
будинку. 30.11.2006 року працівники Карпатського НПП повідомили, що очікується проведення перевірки, а тому слід припинити вивезення гравію.

2

При
виїзді з території Говерлянського ПНДВ в автомобілі пробилося колесо і він
почав його заміну. В цей час до нього підійшов потерпілий, який, перебуваючи в
нетверезому і не представившись хто він є,
в грубій, образливій формі спитав чому він ще не покинув територію
Карпатського НПП, після чого наніс йому
удар в обличчя. У відповідь він також вдарив потерпілого, після чого потерпілий із двома своїми знайомими,
які прибігли на конфлікт, почали його переслідувати і він втік до будинку
ОСОБА_4, де потерпілий затіяв бійку і конфлікт з господинею будинку.

Крім
визнання вини підсудним, його винність у
вчиненому стверджується сукупністю таких доказів по справі:

-
показаннями потерпілого ОСОБА_2, який
пояснив, що 30.11.2006 року
побачив, що підсудний здійснює незаконне
вивезення гравію на території Говерлянського ПНДВ. У зв'язку з цим підійшов до
нього і запропонував йому покинути територію Карпатського НПП. У відповідь
підсудний вдарив його кулаком в обличчя. На конфлікт підбігли інспектори
Говерлянського ПНДВ ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Покинувши автомобіль, підсудний втік до будинку ОСОБА_4, де вони його намагалися затримати, поте в будинку виник конфлікт з господинею;

-
показаннями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про те,
що 30.11.2006 року біля КПП Говерлянського ПНДВ між підсудним і
потерпілим виник конфлікт і потерпілий покликав їх на допомогу. Коли вони
прибігли на місце конфлікту підсудний почав тікати до будинку ОСОБА_4 Свідок ОСОБА_5 також пояснив, що,
побачивши сліди побоїв на обличчі потерпілого, він почав наздоганяти підсудного щоб
встановити його особу;

-
показаннями свідка ОСОБА_4, яка пояснила,
що 30.11.2006 року до неї в будинок забіг підсудний, повідомивши, що
його переслідують. Навздогін за ним в будинок забігли потерпілий та його брат
ОСОБА_5, які перебували в нетверезому
стані. ОСОБА_5, звинувативши її, що вона переховує підсудного, вдарив в обличчя, що спровокувало конфлікт в її будинку;

- показанями
свідківОСОБА_7, ОСОБА_8про те, що
01.12.2006 року потерпілий прийшов на роботу з видимими ознаками побоїв на
обличчі і пояснив, що напередодні його
побив водій автомобіля, який здійснював
вивезення гравію з території Говерлянського ПНДВ;

- даними
акту судово-медичного огляду від 14.12.2006 року по те, що у потерпілого ОСОБА_2 мав місце синець
лівої орбітальної ділянки, який
отриманий від дії тупого твердого предмету,
може відповідати терміну 30.11.2006 року і відноситься до легких
тілесних ушкоджень (а.с. 21).

Твердження
підсудного ОСОБА_3та свідка ОСОБА_9 про
те, що потерпілий наносив побої
підсудному суд визнає недостовірними і даними з метою уникнення підсудним
відповідальності, поскільки вони
спростовуються вищенаведеними доказами по справі і відсутністю будь-яких
даних, які б об'єктивно підтверджували
наявність у підсудного тілесних ушкоджень.

Таким
чином, оцінюючи здобуті докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про доведеність винності підсудного. Його дії суд кваліфікує за ст. 296 ч.1 КК України, оскільки він умисно грубо порушив громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю, яка полягає в заподіянні
потерпіломуОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь тяжкості
вчиненого злочину та те, що злочин
вчинено в період іспитового строку.

Суд
також враховує, що злочинні дії
підсудного зумовлені неправомірною поведінкою самого потерпілого, з часу вчинення першого злочину минуло понад
два роки, протягом яких підсудний
виключно позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, щиро
кається, його незадовільний
стан здоров'я, добровільне

3

відшкодування шкоди
потерпілому та думку останнього. А тому вважає, що його виправлення можливе без
відбування призначеного покарання.

На підставі
наведеного і, керуючись ст. ст.323,
324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.296 ч.1 КК України, і за цією статтею призначити йому покарання у
виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На
підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання за даним вироком
ОСОБА_3 частково приєднати невідбуте покарання у виді обмеження волі за вироком
Яремчанського міського суду від 16.09.2004 року і остаточне покарання
призначити йому у виді обмеження волі на строк три роки.

На
підставі ст.75 КК України засудженого
ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України зобов'язати засудженого
ОСОБА_3 вперіод іспитового строку періодично з»являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи і повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання.

До вступу
вироку в законну силу міру запобіжного заходу залишити попередню - підписку про
невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом
15 діб з часу його проголошення через Яремчанський міський суд.