Справа № 579/703/15-к
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
17 червня 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець кримінальне провадження №0000104 від 13 лютого 2015року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, має сина, 2001 року народження, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, раніше не судимого,-

- за ч. 3 ст. 185 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, має сина, 2009 року народження, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, раніше не судимого, -

- за ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , достовірно володіючи інформацією про наявність металевого швелеру, вмонтованого у стіни хлібопекарської печі, розташованої у одній з будівель хлібозаводу в АДРЕСА_3 , вирішив викрасти його.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 09 січня 2015 року близько 19 год., скориставшись відсутністю інших осіб, через отвір в паркані проник на територію хлібозаводу, що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності. Через незачинені двері він проник до приміщення однієї з будівель хлібозаводу, де, діючи таємно, з корисливих мотивів, шляхом демонтування печі за допомогою фомки скоїв крадіжку металевого швелера розміром 140х60х5 мм, довжиною 245 см вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи №317 від 01.04.2015 року 270 грн. Викрадений швелер ОСОБА_4 переніс до господарства за місцем свого проживання, де і зберігав. Діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 заподіяна матеріальна шкода в розмірі 270 грн.

Крім того, 10 лютого 2015 року близько 21 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, за пропозицією останнього вирішили здійснити крадіжку металевих швелерів, вмонтованих у стіни хлібопекарської печі у одній з будівель хлібозаводу в с. Мутин. Вони через отвір в паркані проникли на територію хлібозаводу, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , через незачинені двері проникли в приміщення однієї з будівель хлібозаводу, де, діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом демонтажу печі викрали шість металевих швелерів розміром 140х60х5 мм, довжиною 260 см, вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 254 від 16.03.12015 року становить 1794 грн. Викрадене майно обвинувачені перевезли до господарства ОСОБА_4 . Діями обвинувачених потерпілому ОСОБА_6 заподіяна матеріальна шкода в розмірі 1794грн.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та дав показання про те, що в січні 2015 року в денний час зайшов на територію Мутинського хлібозаводу, де в приміщенні однієї з будівель розмовляв з сторожем, ОСОБА_7 . Знаходячись в приміщенні, він побачив в одній з печей, яка була частково розібрана, металевий швелер. Для використання в господарстві при обладнанні огорожі він вирішив викрасти металевий швелер. 09 січня 2015 року приблизно о 19 годині, зрозумівши, що сторожа на території хлібозаводу немає, оскільки не було світла в сторожці, він через пошкоджений паркан зайшов на територію хлібозаводу, а через незачинені двері зайшов в приміщення, де знаходилися печі. Використовуючи фомку. він вийняв з печі один швелер, який приніс додому.

10 лютого 2015 року до нього ввечері зайшов його знайомий ОСОБА_5 . Він побачив металевий швелер і спитав, де він його взяв, після чого він розповів про вчинену ним крадіжку з приміщення бувшого Мутинського хлібозаводу. ОСОБА_5 сказав, що йому теж потрібен швелер і запропонував викрасти його, на що він погодився. Вони через пошкоджений паркан проникли на територію хлібозаводу, потім через незакриті двері в приміщення будівлі, де знаходилися печі. З печі, яка вже була частково розібрана, використовуючи фомку, вони вийняли 6 швелерів, які доставили за місцем його проживання, а наступного дня ОСОБА_5 забрав три швелери. Коли ОСОБА_7 прийшовши до нього додому, спитав, чи не він вчинив крадіжку, він не заперечував цього факту і одразу розповів працівникам міліції про обставини вчинення крадіжок. В скоєному розкаюється. При цьому обвинувачений не заперечував, що йому було відомо про те, що будівлі Мутинського хлібозаводу мають власника, але на час вчинення злочину він не знав, кому саме належать ці будівлі. Він також дав показання про те, що при попередніх власниках територія заводу та будівлі мали постійну охорону, а останнім часом він рідко бачив ОСОБА_7 при виконанні ним обов`язків сторожа, що в певній мірі сприяло тому, що у нього виник умисел на крадіжку.

Визнавши винуватість у вчиненні крадіжки з хлібозаводу в с. Мутин, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив в ході судового розгляду, що 10 лютого 2015 року, прийшовши до ОСОБА_4 у вечірній час і дізнавшись, що той викрав металевий швелер з приміщення хлібозаводу в с. Мутин, він запропонував ОСОБА_4 викрасти металеві швелери, на що ОСОБА_4 погодився. Близько 21 год. вони через пошкоджений паркан зайшли на територію хлібозаводу, через незакриті двері проникли в приміщення однієї з будівель. В даному приміщенні однак з двох печей була вже частково розібрана. Вони з використанням фомки з печі викрали шість швелерів, які перевезли за місцем проживання ОСОБА_4 , а наступного дня пізно ввечері він перевіз три швелери додому, які мав намір використати при обладнанні огорожі. Він знав, що є господар приміщень хлібозаводу; в скоєному розкаюється.

Винуватість обвинувачених підтверджується наступними доказами:

В зверненнях із зізнанням від 12 лютого 2015 року обвинувачені зазначили обставини вчинення ними крадіжок 09.01.2015року та 10.02.2015року (т.2, а.с.4,5).

З протоколу огляду в якості місця події території колишнього хлібозаводу в с. Мутин Кролевецького району від 12 лютого 2015 року вбачається, що піч в одному з приміщень хлібозаводу містить в собі швелери, аналогічні тим, які були викрадені( т. 2, а. с. 18-25).

При огляді в якості місця події господарства, де проживає ОСОБА_4 , 12.02.2015 року виявлено 4 металеві швелери, викрадені 09.01.2015року та 10.02.2015року, що підтверджується відповідним протоколом (т.2, а.с.27-32).

При огляді в якості місця події господарства, де проживає ОСОБА_5 , 12.02.2015 року виявлено 3 металеві швелери, викрадені 10.02.2015року, що підтверджується відповідним протоколом (т.2, а.с.33-37).

Право власності ОСОБА_6 на майно, яке було викрадено обвинуваченими, підтверджується Договором купівлі-продажу комплексу будівель та споруд від 25.03.2014 року (т.2. а.с.42-43).

Висновком товарознавчої експертизи №317 від 01.04.2015р. (т.2, а.с. 70-73) підтверджується вартість викраденого 09.01.2015року ОСОБА_4 майна в сумі 270 грн.

Висновком товарознавчої експертизи №254 від 16.03.2015р. (т.2, а.с. 62-65) підтверджується вартість викраденого 10.02.2015року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 майна, що належить потерпілому, в сумі 1794 грн.

В ході проведення слідчих експериментів з участю обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачені розказали про обставини вчинення ними злочину, викладені у вироку, що підтверджується відповідними протоколами(т.2, а.с.107-112, 113-119).

Викрадені металеві швелери та фомка, яка використовувалась при вчиненні злочину, визнані речовими доказами (т.2. а.с.95-98, 100-101, 102-105).

Отже, наведеними доказами в їх сукупності, у повному обсязі доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, і вчинене ним слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України; також доведена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, і вчинене ним слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відносно обох обвинувачених як пом`якшуючі суд визнає їх з`явлення із зізнанням, вони щиро розкаялися у вчиненому і активно сприяли розкриттю злочину, викрадене майно вилучено і буде повернуто власнику; суд враховує також стан їх здоров`я, про вади якого свідчить факт звільнення їх від військової служби, а також і те, що вони мають неповнолітніх дітей. в утриманні яких приймають участь.

Суд бере також до уваги те, що раніше обвинувачені до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалися, за місцем проживання вони характеризуються позитивно.

Враховуючи повне визнання винуватості обвинуваченими і пом`якшуючі їх покарання обставини, а також беручи до уваги дані про їх особи, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 можливе без відбування ними покарання, призначеного в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 75 КК України, та звільнення їх від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попереджнення вчинення ними нових злочинів.

Керуючись ст. ст.370, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і призначити йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом іспитового строку один рік 6 місяців він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та про місце роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, і призначити йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі з випробуванням, якщо протягом іспитового строку один рік він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та про місце роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити попередній - особисте зобов`язання.

Речові докази по справі, швелера в кількості 7 штук, що зберігаються у ОСОБА_6 під зберігальною розпискою, залишити йому як власнику; фомку, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Кролевецького РВ УМВС по квитанції від 15 квітня 2015 року, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в доход держави судові витрати по справі за проведення товарознавчих експертиз по 184 грн. 14 коп. з кожного.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1