Справа №
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007
року Деснянський районний суд м.
Чернігова в складі :

головуючого -
судді Малиша В.В.

при секретарі - Шидловській О.П.

з участю
прокурора - Ярмаша Р.В.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні
в залі суду в м. Чернігові справу
по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця міста Чернігова, українця, громадянина України, з
професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2 ВАТ
„Інватруд", раніше судимого 8.06.2006 року Новозаводським районним судом
м. Чернігова за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.,
проживаючого в АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК
України та

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з базовою
загальною середньою освітою, не одруженого, що має на утриманні одну
неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого 6.08.2002 року Деснянським
районним судом м. Чернігова за ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2 КК України до 3 років
позбавлення волі, 25.12.2006 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.
2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
мешканця АДРЕСА_2 зареєстрованого АДРЕСА_3 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 198 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

22.08.2006 року в нічний час ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння знаходячись у АДРЕСА_1 таємно викрав золотий ланцюжок вагою 3 гр.
вартістю 311 грн., золотий кулон вагою 1 гр. вартістю 105 грн., дві золоті
сережки загальною вагою 4,5 г
вартістю 400 грн., золоту каблучку вагою 2,5 г вартістю 300 грн., гаманець вартістю 15 грн. з грошима в
сумі 70 грн., а всього майна на загальну суму 1201 грн., що належить ОСОБА_1

Зазначені золоті вироби ОСОБА_2 в ранковий час передав ОСОБА_3, який
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння достовірно знаючи, що золотий
ланцюжок, золотий кулон, дві золоті сережки, золота каблучка завідомо здобуті
злочинним шляхом, з метою подальшого їх збуту

2
зберігаючи при собі
перевіз па „Центральний
ринок" м. Чернігова,
що розташований по вул. Кирпоноса м. Чернігова де збув їх невстановленій
особі.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому
обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні
обставини скоєного, погодився з об'ємом пред'явленого обвинувачення та оцінкою
майна і показав, що в той день він випив біля 400-500 г горілки, що і
сприяло вчиненню злочину. Заподіяні збитки він відшкодував частково, у скоєному
розкаюється, просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою
вину у пред'явленому обвинуваченні за ст. 198 КК України визнав повністю,
підтвердив обставини скоєного та покази ОСОБА_2 і крім того пояснив, що також
був напідпитку. Викрадені речі він продав на ринку приблизно за 350 грн. У
скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_1 допитана
в судовому засіданні показала, що вона працює ІНФОРМАЦІЯ_4 в магазині
„Квартал" і після роботи біля 22.00 годин разом з подружкою біля магазина
„Союз" вона зустріла підсудних, які запропонували провести час та поїхати
до них додому. Вони погодились і коли приїхали, стали вживати спиртне, а що
було далі вона не пам'ятає. Потім вона пам'ятає, як її тягнули за руки якісь
дівчата та вона пішла додому. По дорозі вона виявила зникнення її золотих речей
та гаманця з грошима. Свої позовні вимоги зменшує з урахуванням повернутого
майна та просить стягнути 601 грн. матеріальних збитків.

На підставі ст. 299 КПК України судом визнано недоцільним дослідження
доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову,
які ніким не оспорюються з учасників процесу.

Враховуючи свідчення потерпілої, підсудних, а також те, що фактичні
обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що умисні дії ОСОБА_2
правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), вчинена повторно.

Умисні дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст. 198 КК України, як
заздалегідь не обіцяне придбання, зберігання та збут майна завідомо одержаного
злочинним шляхом.

Згідно висновку амбулаторної наркологічної експертизи від
19.10.2006 року ОСОБА_3 страждає психічними та поведінковими розладами
внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, потребує лікування від наркоманії,
медичних протипоказань до лікування від наркоманії немає та виявляє ознаки
психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, вживання зі
шкідливими наслідками, лікування від алкоголізму не потребує (а.с. 139-140).
Однак суд вважає, що не має достатніх підстав для застосування примусового
лікування від наркоманії, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що його
хвороба становить небезпеку для здоров'я інших осіб.

Згідно висновку амбулаторної наркологічної експертизи від 24.10.2006 року
ОСОБА_2 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання
алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками, лікування від алкоголізму не
потребує (а.с. 106-107).

3

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудних ОСОБА_2
та ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудним є вчинення
злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Суд залежно від
характеру вчинених злочинів не знаходить підстав для визнання рецидиву злочинів
як обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному
ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його
вік, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно
характеризується як за місцем проживання так і за місцем роботи, добровільно
частково відшкодував завдані збитки, враховує думку потерпілої, яка не
наполягала на суворому покаранні і вважає, що є всі підстави обрати покарання
не пов'язане з позбавленням волі із звільненням від відбування покарання з
випробуванням, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного: його вік, стан здоров'я,
наявність тяжкої хвороби, формально позитивно характеризується за місцем
мешкання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, враховує думку потерпілої,
яка не наполягала на суворому покаранні і вважає за можливим виправлення
підсудного без відбування покарання, тобто про прийняття рішення про звільнення
від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочини ще до винесення вироку Деснянського
районного суду міста Чернігова від 25.12.2006 року, за яким він засуджений за
ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, то на
підставі ст. 70 ч. 4 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно
призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим.

З урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що позов потерпілої ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальних збитків обґрунтований і підлягає задоволенню в
повному обсязі з урахуванням повернутого майна.

Речові докази: мобільний телефон „Нокіа 2100", який знаходяться на
зберіганні у потерпілої ОСОБА_1
залишити останній (а.с.66).

Судові витрати
віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУД И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК
України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення
волі.

4

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом
іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного)
року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Деснянського районного
суду міста Чернігова від 25.12.2006 року
остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3
від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового
строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України
зобов'язати засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід до засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін
- підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування матеріальних збитків 601 грн.

Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні у потерпілої,
залишити останній.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення.

Суддя В.В.Малиш