Справа № 1-13/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2007 року. Гощанський районний суд Рівненської
області в складі головуючого Рожина Ю.М., при секретарі Солодкій Ю.В., за
участю прокурора Шокало Я.Г., потерпілого ОСОБА_1, представника потерпілого
ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, законного представника підсудного ОСОБА_4,
представника служби у справах неповнолітніх Гощанської районної державної
адміністрації Кульчицької О.В., представника міліції у справах неповнолітніх
Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області Каленюка Р.К., розглянув у
відкритому судовому засіданні в смт.Гоща кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5,
уродженця м.Івано-Франківськ, українця, громадянина України,
освіта-середньо-спеціальна, не одружений, не працюючий, засуджений 14.11.2006
року вироком апеляційного суду Рівненської області за ч.2 ст.186 КК України до
чотирьох років позбавлення волі у вчиненні злочинів відповідальність за які
передбачена ч.1 ст.187, ч.1 ст.153 КК України, -

Встановив: 27
серпня 2006 року, біля 3 год. неповнолітній ОСОБА_5 перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим
майном, біля будинку АДРЕСА_1 вчинив напад на ОСОБА_1, який перебував в стані
алкогольного сп'яніння, поєднаний із насильством небезпечним для здоров'я
потерпілого, руками та ногами спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді:
синців - в лівій навколо очній ділянці, на передній поверхні лівої вушної
ділянки, на задній поверхні правої вушної раковини, на задній поверхні правої
вушної раковини, зліва на грудній клітці по лопатковій лінії в проекції
лопатки, саден - за правим вухом, по задній поверхні середньої третини правого
передпліччя, на переніссі, зліва на крилі носа, справа на крилі носа, в
підреберній ділянці справа, по лопатковій лінії зліва, на лівому колінному
суглобі по передній поверхні, на слизовій оболонці нижньої губи в ділянці 1-2
нижніх зубів, крововиливів - під оболонку лівого ока, зліва на шиї біля 7
шийного хребця, на правій боковій поверхні шиї точкові крововиливи в кількості
20

2

шт.,
травматичного розриву
нижньої повіки з розривом нижнього слізного каналу правого ока, гематоми повік
обох очей, субкон"юктивальної гематоми обох очей, закритого перелому
кісток носа зі зміщенням, гематоми верхньої губи, забою вушної раковини,
подряпин обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним
розладом здоров'я та заволодів мобільним телефоном NOKIA-6030, вартістю
476 грн., стартовим пакетом Djuice,
вартістю 50 грн. використавши для власних потреб.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину за даними злочинами не визнав та дав суду
наступні покази. Визнає свою вину лише за вчинення грабежу, тобто злочину відповідальність
за який передбачена ч.2 ст.186 КК України і інкримінувалась йому досудовим
слідством. Задоволення статевої пристрасті неприроднім способом щодо
потерпілого не вчиняв, а тому свою вину за даним злочином не визнає. Виклав
події 27 серпня 2006 року в наступній послідовності, що перебував на танцях в
районному будинку юнацтва та молоді, де вживав спиртні напої. Біля З год.
повертаючись додому проходив вулицею Незалежності і біля будинку АДРЕСА_1
побачив хлопця, який намагався присвітити собі світлом від мобільного телефону.
В нього виник умисел на заволодіння даним телефоном, а тому він накинувся на
нього і почав наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла. Силою
забрав телефон та стартовий пакет, який зламав та викинув. Телефон мав намір
продати отримавши гроші. Впізнав в потерпілому ОСОБА_1, з яким навчався в
одному класі нетривалий час. Стосунки між ними до цієї події були нормальними.
Шкодує за вчинений злочин. Згідний відшкодувати потерпілому матеріальні збитки
в розмірі 2 тис. грн. та 1 тис. завданої моральної шкоди.

Вина підсудного
ОСОБА_5 у вчиненні злочину відповідальність за який передбачена ч.1 ст.187 КК
України доведена під час судового слідства показами потерпілого, свідків,
матеріалами кримінальної справи.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що
27.08.2006 року перебував на танцях в районному будинку юнацтва та молоді, де
вживав спиртні напої. Біля 3 год.
повертаючись додому проходив вулицею Незалежності. Підійшов до будинку
АДРЕСА_1, почув позаду тупіт ніг і відчув на собі напад однієї особи. Від
поштовху він впав на землю. Нападник почав одразу наносити йому удари руками та
ногами по обличчю, голові, іншим частинам тіла. В нападнику він впізнав ОСОБА_5
про що одразу сказав. Але це нападника не зупинило. Він продовжував наносити
йому удари, сів на груди, потім перевернув на живіт і почав стягувати з нього
одежу. Він намагався чинити опір. Коли відчув біль у анальному отворі то зібрав
усі сили скинув нападника, який забравши телефон втік. Не найшовши одежі він голий
побіг додому і одразу ліг спати. Проснувся від того, що стукали в двері.
Прийшли працівники міліції. Його повезли в лікарню де надали медичну допомогу.

3

Він
нікому не розповідав про насильницькі дії щодо нього та задоволення статевої
пристрасті неприроднім способом. Чому заява про ці дії підсудного написана
23.11.2006 року пояснити не може. Просить стягнути з підсудного матеріальні
збитки в розмірі 2 тис. грн. та моральну шкоду в розмірі 5 тис. грн.

Законний представник підсудного ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що
27.08.2006 року в будинок, по місцю його проживання, прийшли працівники
міліції, в кімнаті за грубкою знайшли мобільний телефон. Син сказав, що
побився. На одежі сина була кров.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 27.08.2006
року перебував з ОСОБА_1 на танцях в районному будинку юнацтва та молоді.
Вживав спиртні напої. Біля 2 год.
30 хв. вони повертались додому, проходили по вулиці Незалежності. Він
залишив ОСОБА_1 і пішов в другому напрямку. Про напад на нього дізнався на другий
день.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні показали, що 27.08.2006
року, близько 7 год. біля
будинку АДРЕСА_1 були виявленні носильні речі. Викликали працівників міліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що 27.08.2006 року перебував
в оперативній групі Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області. Біля 7 год. в чергову частину
повідомили про те, що на вул.Незалежності біля будинку АДРЕСА_1 знайшли речі,
видно сліди боротьби та кров. По документах, що були на місці пригоди,
встановили, що одним з учасників бійки був ОСОБА_1 Коли прибули до ОСОБА_1
додому, він розповів про напад на нього та незаконне заволодіння мобільним
телефоном. Згодом встановили, що цей злочин вчинив ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_1 знає з його дитинства. За характером
він спокійний. 27.08.2006 року побачила працівників міліції які його шукали.
Вона показала де він проживає.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 показали, що були
в якості понятих під час огляду місця події працівниками міліції, а саме
житлового будинку де проживає ОСОБА_5, там був виявлений мобільний телефон.
ОСОБА_5 показав місце де викинув стартовий пакет до мобільного телефону, а по
місцю його проживання знайшли туфлі та кросівки які мали забруднені.

Дані свідчення об'єктивно підтверджені матеріалами кримінальної справи.

Під час огляду місця події від 27.08.2006 року (а.с.10-15) біля будинку
АДРЕСА_1 виявлено та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_1, з плямами рідини бурого
кольору схожу на кров.

При огляді 27.08.2006 року помешкання де проживає ОСОБА_5
(а.с. 17-23) виявлено та вилучено мобільний телефон NOKIA-6030, одяг ОСОБА_5,
який має плями бурого кольору схожу на кров, забруднення.

4

Під час огляду 27.08.2006 року місця події, яким є прилегла територія базару,
розташованого по вул.Незалежності в смт.Гоща, (а.с.17-23) виявлено та вилучено
уламки стартового пакету Djuice до мобільного телефону, які за висновком трасологічної
експертизи №367 від 5.09.2006 року (а.с.96-99) є дві частини sim
- картки стільникового оператора Djuice, раніше складали
одне ціле.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №147-Е від
29.08.2006 року (а.с.77-78) у потерпілого ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у
вигляді синців - в лівій навколо очній ділянці, на передній поверхні лівої
вушної ділянки, на задній поверхні правої вушної раковини, на задній поверхні
правої вушної раковини, зліва на грудній клітці по лопатковій лінії в проекції
лопатки, саден - за правим вухом, по задній поверхні середньої третини правого
передпліччя, на переніссі, зліва на крилі носа, справа на крилі носа, в
підреберній ділянці справа, по лопатковій лінії зліва, на лівому колінному
суглобі по передній поверхні, на слизовій оболонці нижньої губи в ділянці 1-2
нижніх зубів, крововиливів - під оболонку лівого ока, зліва на шиї біля 7
шийного хребця, на правій боковій поверхні шиї точкові крововиливи в кількості
20 шт., травматичного
розриву нижньої повіки з розривом нижнього слізного каналу правого ока,
гематоми повік обох очей, субкон"юктивальної гематоми обох очей, закритого
перелому кісток носа зі зміщенням, гематоми верхньої губи, забою вушної
раковини, подряпин обличчя. Дані тілесні ушкодження могли бути спричинені дією
твердого тупого предмета та відносяться до легких тілесних ушкоджень з
короткочасним розладом здоров'я.

За висновком імунологічної експертизи №151 від 10.11.2006 року
(а.с.107-120) на представлених на дослідження сумці, трусах, сорочці, поясі,
джинсах вилучених з місця події, а також на футболці, джинсах вилучених у
ОСОБА_5 по місцю проживання, виявлено кров людини, яка не виключається
походженням від потерпілого ОСОБА_1

Згідно висновку амбулаторної комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи №296/06 від 6.10.2006 року (а.с.164-166)
ОСОБА_5 на момент вчинення інкримінованого йому злочину будь-яким психічним
захворюванням не страждав, у тимчасово хворобливому стані (смерекові розлади
свідомості, патологічний афект і ін.) не знаходився, міг усвідомлювати свої дії
та керувати ними. В момент скоєння злочину ОСОБА_5 в стані сильного душевного
хвилювання чи фізіологічного афекту не перебував. Враховуючи
індивідуально-психологічні особливості, вік та рівень інтелекту досліджуваного
можна стверджувати, що ОСОБА_5 міг правильно сприймати вчинені ним дії. На
даний час ОСОБА_5 ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє, в
застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

5

З урахуванням
здобутих та перевірених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що
органами досудового слідства дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.187
КК України, як розбій, тобто, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний
із насильством, небезпечним для здоров'я особи, яка зазнала нападу.

Органом досудового слідства
підсудний ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні злочину відповідальність за який
передбачена ч.1 ст.153 КК України, задоволення статевої пристрасті неприроднім
способом із застосуванням фізичного насильства щодо потерпілого ОСОБА_1

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного злочину не визнав та
заявив, що він не вчиняв насильницькій дій щодо потерпілого ОСОБА_1 для
задоволення статевої пристрасті неприроднім способом.

Суд, дослідивши
матеріали кримінальної справи під час судового слідства, допитавши підсудного,
потерпілого, свідків, прийшов до висновку, що в діях підсудного ОСОБА_5
відсутній склад інкримінованого злочину, відповідальність за який передбачена
ч.1 ст.153 КК України.

Заява
потерпілого ОСОБА_1 (а.с.8) про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної
відповідальності за фізичне насильство при задоволенні статевої пристрасті
неприроднім способом написана 23 листопада 2006 року та зареєстрована за
НОМЕР_1 Гощанським РВ УМВС України в Рівненській області, тобто майже через три
місяців після вчинення підсудним щодо потерпілого розбою. Органом досудового
слідства заявник ОСОБА_1 не попереджений про кримінальну відповідальність за
ст.383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення про вчинений злочин.
Таким чином ОСОБА_1 не може нести відповідальність за завідомо неправдиве
повідомлення про вчинений злочин, необґрунтованість та не об'єктивність своєї
заяви.

Ці обставини
викладені в рапорті слідчого СВ Гощанського РВ УМВС України ОСОБА_14 (а.с.7)
від 23.11.2006 року, який повідомляє, що про злочин вчинений ОСОБА_5 за ч.1
ст.153 КК України стало відомо в ході розслідування кримінальної справи, що
свідчить про те, що досудовому слідству не було відомо про цей злочин і воно не
відпрацьовувало версію його вчинення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 не міг пояснити
причину подання заяви через такий тривалий термін. Суд не може прийняти його
пояснення сором'язливістю щодо несвоєчасного повідомлення правоохоронному
органу про вчинений злочин. Даючи свідчення щодо вчинення насильницьких дій
підсудним ОСОБА_5 для задоволення статевої пристрасті неприроднім способом,
потерпілий ОСОБА_1 не впевнений, що такі дії вчинялись підсудним статевим
органом. Це лише його припущення.

6

За висновком судово-медичної експертизи №147-Е від 29.08.2006 року
(а.с.77-78) у потерпілого ОСОБА_1 виявлені посттравматичні рани переанальної
ділянки та гострі тріщини анального каналу, які могли виникнути при різних
обставинах в тому числі і при обставинах вказаних потерпілим.

Суд не може прийняти до уваги та взяти за основу як доказ вчинення ОСОБА_5
злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи потерпілого
ОСОБА_1 висновок судово медичного експерта в п.4 експертизи від 30.08.2006 року
№148-Е (а.с.82-83), що „враховуючи дані психологічного обстеження
судово-психіатричної експертизи де досліджувальні характеризується емоційною
нестійкістю, імпульсивністю, схильністю до ризику, елементами демонстративності
в поведінці, тенденцією до підвищеної конфліктності в емоційно напружених
ситуаціях, індивідуальною своєрідністю поглядів, піддатливістю хвилинним
настроєм, нетерплячістю не виключається така можливість насильницького
неприроднього статевого акту".

Суд рахує, що судово-медичний експерт вийшов за межі
своєї компетенції вдавшись до припущень, що є неприпустимим, а отже є
недостовірними та протирічать іншим матеріалам кримінальної справи.

За висновком медико-імунологічної експертизи №151 від 10.11.2006
(а.с.108-112) на представлених на експертизу значку, презервативі, браслеті,
крем-бальзамі „"Скорая помощь",
пачці цигарок „Winston", джинсах,
сорочці, кросівках, вилучених з місця події та футболці, джинсах та туфлях
вилучених при огляді господарства ОСОБА_4 - слідів сперми не виявлено.

Інші докази в матеріалах кримінальної справи, які б свідчили про навмисні
дії підсудної ОСОБА_5 на вчинення цього злочину в судовому засіданні не знайшло
свого підтвердження.

Суд виходить з того, що відповідно до п.п. 17,23
постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року „Про
виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду
України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку", в
основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у
судовому засіданні. Суд у вирішенні конкретних справ за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну
оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і
достатності для вирішення питань, зазначених у ст.324 КПК України. Висновки
суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних
судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого
доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути
вмотивовано. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо
усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

7

При таких обставинах суд вважає, що зібрані в матеріалах
кримінальної справи докази не підтверджують обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні
злочину відповідальність за який передбачена ч.1 ст.153 КК України і всі
можливі збирання додаткових доказів вичерпані, а тому підсудного належить
виправдати за даним злочином за відсутністю складу злочину у відповідності до
п.2 ст.6 КПК України та на підставі ч.5 ст.327 КПК України.

При обранні підсудному ОСОБА_5 міри покарання за вчинення
злочину відповідальність за який передбачена ч.1 ст.187 КК України суд враховує
загальні засади призначення покарання передбачені п.1 ч.1 ст.65 КК України, п.2
постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами
кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, ступінь тяжкості вчинення
такого злочину як розбій, тобто, напад з метою заволодіння чужим майном,
поєднаний із насильством, небезпечним для здоров'я особи, яка зазнала нападу,
який характеризується підвищеним рівнем та ступенем суспільної небезпеки
злочинів проти власності та за класифікацією відноситься до тяжкого злочину.

Вироком апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_5 засуджений за ч.2
ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

Визначаючи розмір покарання, суд враховує пом'якшуючи обставини, що ОСОБА_5
вчинив злочин у неповнолітньому віці, посередньо характеризується по місцю
навчання в Гощанській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів (а.с. 153),
позитивно характеризується по місцю навчання в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 157).

Обтяжуючими обставинами щодо підсудного ОСОБА_5 суд враховує, це вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння та рецидив злочинів.

З урахуванням особи підсудного, викладених обставин суд
рахує, що ОСОБА_5 має бути призначено покарання в межах санкції статті за
вчинений злочин та відбувати покарання повинен у місцях позбавлення волі в
умовах кримінально-виконавчої установи.

Суд рахує, що у відповідності до ч.1 ст.71 КПК України остаточне покарання
за сукупністю вироків належить визначити шляхом часткового приєднання
невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 належить рахувати з 27 серпня
2006 року - строк затримання по даній справі (а.с. 122) та зарахувати в строк
відбуття покарання попереднє ув'язнення з 13 грудня 2005 року по 9 червня 2006
року за попереднім вироком.

Потерпілий ОСОБА_1 в даній кримінальній справі (а.с.48)
до підсудного ОСОБА_5 заявив цивільний позов та просить стягнути матеріальні
збитки у розмірі 2 тис. грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5 тис.
грн. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі.

8

Підсудний ОСОБА_5
позов визнав частково, згідний
сплати матеріальні збитки в повному обсязі, тобто в розмірі 2 тис. грн.,
а моральну шкоду відшкодувати в розмірі 1 тис. грн.

За таких
обставин суд вважає, що матеріальні збитки в розмірі 2 тис. грн. підлягають
стягненню в повному обсязі.

Вирішуючи
питання відшкодування моральної шкоди суд виходив із вимог постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, із змінами
внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001р. Відповідно
до п.п.6,9, зазначеної постанови, розмір моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та обсягу страждань, характеру немайнових втрат
та з урахуванням інших обставин.

Суд виходить з
того, що позивач ОСОБА_1 розмір моральної шкоди визначив в сумі 5000 гривень,
що більш ніж в вдвічі перевищує розмір матеріального збитку, у вигляді витрат
на лікування тощо. При цьому ОСОБА_1 не надав всіх переконливих доказів щодо
характеру та обсягу страждань, їх тривалості тощо, а посилався лише на сам факт
спричинення тілесних ушкоджень.

Суд прийшов до
переконання, що розмір моральної шкоди підлягає відшкодуванню частково, а з
урахуванням обставин викладених позивачем, матеріалів справи він повинен бути
визначений в сумі 2000 гривень, що буде виправданим та справедливим.

У відповідності до п.2 ст. 81, ст. 330 КПК України речові
докази:

- мобільний телефон NOKIA-6030, технічна книжка
до стартового

пакету,
дві частини sim - картки стільникового оператора Djuice,

кросівки,
сумку червоного кольору „adidas", джинси, плавки

чоловічі
чорного кольору, сорочку оранжеву з чорними

візерунками,
шкіряний ремінь, хустинку, браслет , значок,

презерватив,
крем-бальзам
„Скорая-помощь", пачку цигарок

„Winston" - передати
потерпілому ОСОБА_1;

- туфлі, джинси,
футболку - передати засудженому ОСОБА_5.

У відповідності до ст.331 КПК України підлягають
відшкодуванню

судові витрати на проведення судово-товарознавчої,
трасологічної, медико-імунологічної експертизи НДЕКЦ УМВС України в Рівненській
області в розмірі 1844 грн. 53 коп.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323,324,329,330,331,338, ч.5 ст.327, КПК України
суд, -

Засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину
відповідальність за який передбачена ч.1 ст.187 КК України та призначити
покарання у вигляді п'яти років позбавлення волі.

9

Відповідно до
ч.ч.1,4 ст. 71 КК
України при призначенні покарання за сукупністю вироків, призначити остаточну
міру покарання - шість років позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_5 до вступи вироку в законну силу, залишити попередню
- взяття під варту та утримувати в умовах Сізо №24 м.Рівне. Виконання міри
запобіжного заходу доручити начальнику Гощанського РВ УМВС України в
Рівненській області та начальнику Сізо №24 м.Рівне.

Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 27 серпня 2006 року, зарахувати в
строк відбуття покарання попереднє ув'язнення з 13 грудня 2005 року по 9 червня
2006 року за попереднім вироком.

У відповідності до п.2 ст.81, ст.330 КПК України речові
докази:

- мобільний телефон NOKIA-6030, технічна книжка
до стартового

пакету,
дві частини sim - картки стільникового оператора Djuice,

кросівки,
сумку червоного кольору „adidas", джинси, плавки

чоловічі
чорного кольору, сорочка оранжева з чорними

візерунками,
шкіряний ремінь, хустинка, браслет , значок,

презерватив,
крем-бальзам
„Скорая-помощь", пачка цигарок

„Winston" - передати
потерпілому ОСОБА_1;

- туфлі, джинси,
футболку - передати засудженому ОСОБА_5

Підсудного
ОСОБА_5 обвинувачуваного у вчиненні злочину відповідальність за який передбачена ч.1
ст.153 КК України, за відсутністю складу злочину, виправдати.

Цивільний позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути із
засудженого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_1 матеріальний збиток в
розмірі 2000 (дві тисячі) гривень та моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі)
гривень, а всього 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути із
засудженого ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ УМВС України в Рівненській області витрати
понесені на проведення експертиз в сумі 1844 (тисяча вісімсот сорок чотири)
грн. 53 коп. на ЗКПО 25574883,
р/р 0013 УДК в
Рівненській області МФО
833017 КПК 1001050.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду

Рівненської області через Гощанський районний суд протягом п'ятнадцяти

діб з моменту його проголошення.