У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336-2308-15к
пр. 1кп-336-280-2015
7 квітня 2015 року м. Запоріжжя
Коллегія суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000139 від 14.12.2014 року, відносно
ОСОБА_6 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

1 квітня 2015 року від прокурора прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Вказаний акт отримано в провадження колегії суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначила, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , є особливо тяжким злочином, через що підстав для закриття кримінального провадження чи укладення угоди про визнання винуватості не вбачається. Оскільки злочинна діяльність обвинуваченого була припинена шляхом його затримання у Шевченківському районі м. Запоріжжя, справа підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, а тому прокурор просить суд призначити її судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, в яке викликати всіх учасників підготовчого провадження.
Крім того, прокурор заявила суду клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що ризики, які передбачені у ч.1 ст. 177 КПК України та які стали підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли, а тому обвинувачений може переховуватись та незаконно впливати на свідка.
Натомість, захисник заперечила на думку прокурора щодо призначення справи до судового розгляду, зазначивши на те, що обвинувачений жодних злочинів у Шевченківському районі м. Запоріжжя не вчинював, а затримання його відбулося 10 лютого 2015 року в приміщенні УСБУ в Запорізькій області, тобто у Жовтневому районі м. Запоріжжі, у зв`язку з чим захисник просить направити до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відповідне подання про направлення кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.
Крім того, захисник заперечила і на подальше обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на недоведеність вини ОСОБА_6 у злочині, який ставиться йому за провину.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника, інших клопотань з інших підстав не заявляв.
Заслухавши думки учасників підготовчого провадження, перевіривши обвинувальний акт, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальний акт підлягає направленню до Апеляційного суду Запорізької області з метою внесення подання про направлення кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
З викладу за обвинувальним актом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вбачається наступне.
Так, ОСОБА_6 02.12.2014 року виїхав з м. Запоріжжя до м. Донецьк, де добровільно увійшов до лав незаконно створеного в структурі ДНР збройного формування казачий союз область войска Донского.
03.12.2014 ОСОБА_6 , вступив до лав, так званого, військового розвідувального підрозділу «Б2».
08.12.2014 року ОСОБА_6 був відряджений до с. Осиково, Старобешівського району, Донецької області, де крім іншого він здійснював чергування на блок-постах в зазначеній місцевості.
Частина 1 ст. 43 КПК України наголошує, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Як достовірно вбачається із викладеного, місце вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення встановлено він розпочав свій злочин в м. Донецьк, а закінчив його в с. Осиково, Старобешівського району, Донецької області.
При цьому кримінальне провадження надійшло до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, у межах територіальної юрисдикції якого досудове розслідування не закінчувалося, а посилання прокурора про припинення злочинної діяльності обвинуваченого на території Шевченківського району м. Запоріжжя спростовуються як переліченими вище фактичними обставинами кримінального правопорушення, так і доводами сторони захисту, яка послалася на протокол затримання підозрюваного у вчиненні злочину від 10.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_6 був затриманий об 11-00 год. 10 лютого 2015 року слідчим в приміщенні адміністративної будівлі УСБУ в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, 62, тобто на території Жовтневого району м. Запоріжжя.
Отже, до початку судового розгляду колегією суддів встановлено, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Як передбачає п.4 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
З огляду на те, що судовий розгляд не розпочато, кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів має вирішуватися колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за відповідним поданням суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт по цій справі підлягає направленню до Апеляційного суду Запорізької області з метою внесення подання про направлення кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить із наступного.
Як встановлено під час підготовчого провадження, обвинуваченому під час досудового слідства ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2015 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів - до 11-00 год. 13 квітня 2015 року.
Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Як вбачається із поданого до суду обвинувального акту, ОСОБА_6 раніше не судимий, в межах цього кримінального провадження його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.
Зазначений злочин є особливо тяжким кримінально караним діянням, і цю обставину враховує колегія суддів, постановляючи рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Крім наведених міркувань, колегія суддів враховує, що прокурор довів наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Окрім викладеного, колегія суддів враховує, що згідно положень ч.5 ст. 176 КПК України менш суворий запобіжний захід, зокрема, у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави, не може бути застосований до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-1, 258 - 258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження колегія суддів може констатувати сукупність підстав для подальшої дії відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, який колегія суддів вважає за доцільним продовжити на 30 днів.
Керуючись ст.ст. 32, 34, 55, 61, 62, 183, 197, 199, п.4 ч.3 ст. 314, ст.ст. 331, 392, КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000139 від 14.12.2014 року, направити до Апеляційного суду Запорізької області для вирішення питання про внесення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ подання про направлення кримінального провадження з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 30 днів - по 6 травня 2015 року включно.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та захиснику.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3