АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати апеляційного суду Дніпропетровської області з кримінальних справ в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЕРДР за №0001816 від 30 травня 2014 року за апеляцією представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянин України, судимостей не маючий,

Засуджений: за ч. 1 ст. 119 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена згідно закону.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин:

Обвинувачений ОСОБА_8 30 травня 2014 року близько 05.10 години, проходячи повз будинок АДРЕСА_1 , побачив двох раніше невідомих йому осіб, які перебували поблизу вказаного будинку. Після чого, між обвинуваченим ОСОБА_8 та вказаними двома невідомими особами, серед яких знаходився потерпілий ОСОБА_11 , виникла сварка, на ґрунті якої, у ОСОБА_8 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , реалізуючи який, обвинувачений ОСОБА_8 , проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків від вчинених ним дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю, правою рукою стиснутою в кулак наніс потерпілому ОСОБА_11 один удар в область голови, від якого потерпілий впав донизу потилицею на тротуар з асфальтобетонним покриттям та отримав тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми у вигляді крововиливів під м`яку мозкову оболонку головного мозку та у м`які покривні тканини голови, у оболонки губ, синців та саден на голові, крововиливів у речовину головного мозку, котра ускладнилася набряком речовини головного мозку, від яких настала смерть потерпілого ОСОБА_11 .

В апеляції представник потерпілого не оспорюючи фактичні обставини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок районного суду та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі на максимальний строк, вказаний у ст. 119 КК України. Вважає, що судом у вироку не зазначено жодної обставини, яка б також істотно знижувала ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину вбивства людини. Покарання у вигляді одного року позбавлення волі за такий злочин (з огляду на його трагічні наслідки) виглядає глузуванням над почуттям рідних, близьких та друзів потерпілого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника потерпілого, який просив задовольнити апеляцію, скасувати вирок і постановити новий вирок яким призначити ОСОБА_8 максимальне покарання, думку прокурора, яка підтримала апеляцію і просила її задовольнити, призначивши ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника які просили вирок суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення, виступ обвинуваченого в судових дебатах та з останнім словом я яких він просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі і ретельно досліджених в судовому засіданні доказах, викладених у вироку, та в апеляції не оспорюються, а тому згідно ч.1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Судом дана оцінка доказам, зібраним у справі і дії обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковано за ч. 1 ст. 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність.

Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми та достовірними.

Що стосується тверджень апеляції про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступені тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого та безпідставності застосування ст. 69 КК України, то вони ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як убачається з вироку суду ці вимоги закону суд не дотримав.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, суд послався на відсутність обтяжуючих покарання обставин та пом`якшуючі покарання обставини визнання вини в повному обсязі, щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого: позитивно характеризується за місцем проживання, судимостей немає, наявність вагітної дружини у зв`язку з чим прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

На думку колегії суддів призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України місцевим судом було необґрунтованим. Для застосування ст. 69 КК України необхідно наявність не менше двох пом`якшуючих покарання обставин, а судом у вироку фактично наведено один визнав вину повністю та щиро розкаявся і сприяв розкриттю злочину (п.1 ч.1 ст.66 КК України). Крім того, зокрема суд не в повній мірі врахував наслідки, які настали в результаті дій ОСОБА_8 загинула людина. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і ці обставини ніким не оспорюються ОСОБА_11 був у стані сильного алкогольного сп`яніння, а обвинувачений ОСОБА_8 був тверезий і згідно його ж показань раніше займався бойовими мистецтвами більше чотирьох років, а саме бойовим гопаком. За таких обставин ОСОБА_8 повинен був і міг усвідомлювати наслідки своїх дій. Наносячи гр. ОСОБА_11 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння удар, ОСОБА_8 повинен був і міг усвідомлювати, що ОСОБА_11 може отримати тілесні ушкодження, зокрема і такі, які несумісні із життям. Однак ОСОБА_8 до наслідків своїх дій поставився байдуже і наніс удар, від якого ОСОБА_11 впав назад і вдарився потилицею на тротуар з асфальтобетонним покриттям і отримав тілесні ушкодження від яких помер.

За таких обставин, колегія суддів вважає що доводи апеляції про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, судом належним чином не обґрунтоване. Тому на підставі ст. 414 КПК України вирок суду в частині призначення ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку і призначенням ОСОБА_8 покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.119 КК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч.1 ст.407, 409, ст.414, ст. 420 КПК України, колегія суддів, -
З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково, а вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі на 4(чотири) роки.

В решті вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом трьох місяців з моменту проголошення вироку.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4