Справа № 1-9
Іменем України 2008 р.
березня 2008 року Жмеринський міськрайонний суд
в складі : головуючого -
судді ВЕРЬОВОЧНІКОВА В.М.
прокурора ПОПЕСКО О.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринка кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, із
базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не
судимого згідно ст.89 КК України,
у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
27.10.2004 року біля 2 години ночі
ОСОБА_2 за попередньою змовою в іншою особою, матеріали щодо якої постановою
суду виділено в окреме провадження, у дворі будинку АДРЕСА_2 з метою заволодіння
чужим майном умисно проникли до салону належного ОСОБА_1 автомобіля
"ВАЗ-2106", державний номерний знак НОМЕР_1, звідки таємно викрали
автомагнітолу "CLARION-M621" вартістю 215 грн., автосигнал
"TYPER" вартістю 152 грн., автомобільний кварцовий годинник вартістю
27 грн. та дві аудіокасети із записом вартістю 12 грн.., а всього майно
потерпілого на загальну суму 406 гривень. З викраденим з місця злочину зникли.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2
винним себе у вчиненні даного злочину визнав повністю.
Показав, що злочин вчинив при
обставинах, викладених вище.
Пояснив, що в кінці жовтня 2004 року
він приїхав до м.Жмеринки разом із своїм знайомим до друзів останнього. В
м.Жмеринці затрималися того дня і пізно ввечері, проходячи біля багатоповерхового
будинку поблизу залізничного вокзалу ст.Жмеринка побачили автомобіль
"ВАЗ", у якому не було людей. Знайомий ОСОБА_2 сказав йому зачекати,
а сам за допомогою ножа, якого мав при собі, відчинив передню дверку з боку
водія, потім сів на водійське місце, витягнув автомобільний годинник, магнітолу
та касети до неї з бардачка, а також складову частину автомобільного сигналу і
складав все у власну сумку. ОСОБА_2 весь цей час залишався поруч автомобіля,
коли його знайомий звільнив запірну кнопку задніх дверей, підсудний за його
проханням відчинив зовні ліву задню дверку. Знайомий ОСОБА_2 перейшов ще
подивитись у задню частину вказаного автомобіля, після чого вони удвох пішли
звідти. ОСОБА_2 подивився в сумку знайомого на викрадені речі. Через кількасот
метрів їх випадково зупинили працівники міліції і за відсутності документів
затримали, виявивши та вилучивши викрадені речі.
У вчиненому підсудний розкаявся,
визнаючи своє усвідомлення вчинення його знайомим крадіжки чужого майна, якому
він сприяв не намагаючись відмовити свого знайомого або іншим чином запобігти
його діям. Із загальною вартістю викрадених ним разом із його знайомим речей
потерпілого в сумі 406 грн. погодився. Просив його суворо не карати, обравши
покарання, не пов'язане із позбавленням чи обмеженням волі.
Потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що
викрадені підсудним речі йому повернуті працівниками міліції, він не має ніяких
претензій майнового чи морального характеру до підсудного, покарання просив
йому обрати на розсуд суду, на суворості покарання підсудного не наполягав.
У відповідності до вимог ст.299 КПК
України суд дійшов висновку про недоцільність проведення допиту свідків,
вивчення інших доказів щодо тих фактичних даних, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_2
вчинив таємне викрадення чужого майна, за що він повинен нести кримінальну
відповідальність за ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення
крадіжки за попередньою змовою групою осіб.
При визначенні міри покарання суд
приймає до уваги тяжкість вчиненого підсудним злочину, особу ОСОБА_2, який на
момент вчинення даного злочину вважається таким, що не має судимості,
посередньо характеризується за місцем проживання.
Ті факти, що підсудний щиро розкаявся у
вчиненому, під час досудового слідства і в судовому засіданні давав правдиві
показання, чим активно сприяв встановленню істини в справі, слід віднести до
обставин, що пом'якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, судом
Враховуючи викладене суд вважає за
необхідне обрати підсудному покарання у виді позбавлення волі.
Одночасно, приймаючи до уваги, що
вчинений ОСОБА_2 злочин є злочином середньої тяжкості, з урахуванням особи
підсудного, обставин, що пом'якшують покарання, враховуючи думку потерпілого,
який не бажав позбавлення волі підсудного, суд доходить висновку про можливість
виправлення підсудного без відбування покарання шляхом звільнення його від
відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов'язків
на період терміну випробування
Керуючись ст. 299, 323, 324 КПК
України, суд
визнати винним та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді
позбавлення волі строком на три роки.
до вимог ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки:
не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання.
періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.
запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_2
залишити без змін - підписку про невиїзд.
докази в справі: автомагнітолу "CLARION-M621", автосигнал
"TYPER", автомобільний кварцовий годинник та дві аудіокасети залишити
в розпорядженні потерпілого ОСОБА_1.
судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.
вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Жмеринський
міськрайонний суд.

СУДДЯ
: підпис

З оригіналом згідно :

СУДДЯ ЖМЕРИНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
В. М. ВЕРЬОВОЧНІКОВ

СЕКРЕТАР