суддів Судової палати Верховного Суду України
справах у складі:
головуючого, судді
суддів
Жука В.Г. та Лавренюка М.Ю.
засудженого та захисника
розглянула в судовому засіданні 24 травня
2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Житомирської області від 20 лютого 2007
року, яким частково скасовано вирок Чуднівського районного суду від 16
листопада 2006 року про засудження
судимості,
за ч. 3 ст. 286 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України на пять років обмеження волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами на два роки.
вироком апеляційний суд призначив ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 286 КК України сім років
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три
роки.

ОСОБА_1
визнано винуватим у тому, що він 24 липня 2005 року, керуючи автомобілем
“Москвич-412” № НОМЕР_1, на автошляху Чуднів - с. Іванополь порушив вимоги п.п.
12.3 “Правил дорожнього руху України”, виїхав на зустрічну смугу руху, де
зіткнувся з мотоциклом “МТ-10-Дніпро” № НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_3, з
пасажирами ОСОБА_4 і ОСОБА_5. В результаті перші двоє потерпілих загинули, а
остання - одержала легкі тілесні ушкодження.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить пом'якшити йому покарання. Він не
заперечує свої винуватості у вчиненні ДТП, погоджується з кваліфікацією
злочинних дій, але вважає, що покарання,
призначене йому місцевим судом більш справедливе, ніж покарання, призначене
апеляційним судом. Місцевий суд, на його думку, врахував всі обставини справи,
у тому числі те, що потерпілі їхали на технічно несправному мотоциклі і теж
перебували в нетверезому стані; апеляція
ж цього не врахувала.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, виступи засудженого ОСОБА_1 і його
захисника ОСОБА_2, які підтримали доводи касаційної скарги, думку прокурора про
відмову в задоволенні касаційної скарги, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Висновки
судових інстанцій про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено,
грунтуються на перевірених доках, не заперечуються в касаційній скарзі і є
правильними.

Сам засуджений,
як видно з протоколів його допитів, неодноразово твердив, що тієї ночі на дорозі с. Чуднів -
Іванополь він дійсно, перебуваючи напідпитку за кермом свого автомобіля,
потрапив у ДТП. Бачив, що йому назустріч рухався транспортний засіб, з яким і
відбулося зіткнення.

Про
те, що ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу руху і в такий спосіб порушив правила
дорожнього руху, як і встановив суд, підтверджуються даними, що містяться у
висновках судово - трасологічної експертизи НОМЕР_3 і протоколі огляду місця
події, зі схемою до нього. Вони були належно перевірені в судовому засіданні,
визнані достовірними й обгрунтовано покладені в основу вироку. Будь-яких даних,
які б ставили під сумнів зазначені докази, судом не встановлено і в матеріалах
справи їх немає.

Тому висловлені
твердження засудженого про те, що аварію допустив не він, а - водій зустрічного
мотоцикла з пасажирами, є безпідставними.

За
таких обставин і враховуючи показання свідків, на які послався суд у вироку, ті
дані, що зафіксовані у висновках судово-медичних експертиз про кількість і
характер тілесних ушкоджень, виявлених на тілах потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 і в
потерпілого ОСОБА_5, суд першої й апеляційної інстанції мали підстави визнати,
що саме ОСОБА_1 вчинив діяння, яке за своїми ознаками утворює склад злочину,
передбачений ч. 3 ст. 286 КК України.

Що
стосується покарання винуватому, то з цим рішенням апеляційної інстанції
колегія суддів у повній мірі погодитись не може.

Скасовуючи вирок
місцевого суду з підстав необгрунтованого призначення ОСОБА_6 покарання з застосуванням ст. 69 КК
України, апеляційний суд у своєму вироку зазначив, що місцевим судом не добуто
пом'якшуючих обставин, які були б винятковими й істотно знижували ступінь
тяжкості вчиненого злочину винуватим.

Разом
із тим у судових засіданнях не було спростовано те, що ОСОБА_6 виключно
позитивно характеризується за місцем проживання, що він має на утриманні трьох
малолітніх дітей, що він відшкодовує заподіяні збитки потерпілим, що він
кається. Всі ці і обставини у даному конкретному випадку можуть бути визнані
винятковими.

За
таких обставин і враховуючи конкретні обставини справи, в тому числі поведінку
потерпілих, які в нічний час рухались на технічно несправному мотоциклі,
колегія суддів вважає можливим змінити вирок апеляційного суду і за правилами
ст. 69 КК України визначити ОСОБА_6 покарання, нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкції ч. 3 ст. 286 КК України.

На підставі
наведеного та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Апеляційного суду Житомирської області від 20 лютого 2007 року щодо ОСОБА_1
змінити. Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 3 ст. 286 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України до п'яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами на три роки.

У
решті цей вирок залишити без зміни.

Судді:

Жук В.Г. Редька А.І. Лавренюк М.Ю.