Провадження №1-кп/127/325/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
за участю потерпілої ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, суду пояснив, що аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 не сплачував в зв`язку з тим, що у нього не було роботи, у нього погіршився зір і він не міг працювати на комп`ютері. На сьогоднішній день він сплатив ОСОБА_6 заборгованість по аліментам в загальній сумі 4800 гривень, що підтверджується відповідними чеками. Просить суд суворо його не карати, найближчим часом погасить решту заборгованості.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
На підставі аналізу зібраних по справі доказів в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 164 ч. 1 КК України злісне ухилення від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в тому, що він, будучи зобов`язаним, згідно з рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 12 березня 2012 року, сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_9 , злісно ухилявся від їх сплати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , що він злісно не ухилявся від сплати аліментів, а не сплачував їх через скрутне матеріальне становище, суд розцінює як засіб захисту з метою уникнути відповідальності, оскільки вони суперечать показанням потерпілої ОСОБА_6 та вище проаналізованим матеріалам справи.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен був сплачувати аліменти, згідно з вищезазначеним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці, про що обвинуваченому було відомо, так як він був у судовому засіданні при розгляді справи про стягнення з нього аліментів на користь потерпілої ОСОБА_6 , про що він підтвердив в даному судовому засіданні та це зазначено у вищезгаданому рішенні суду.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є добровільна часткова сплата грошових коштів в рахунок погашення заборгованості по аліментам.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді обмеження волі з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: