Справа№ 640/3213/15-к
н/п 1-кп/640/235/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.03.2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, має вищу освіту, працюючого на посаді директора ТОВ «Зік», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в скоєні злочину за ст.369-2 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 з 27.06.2014 обіймає посаду директора ТОВ «Зік» (код.14079703), предметом діяльності якого є діяльність геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, виконання робіт по землевпорядкуванню, розробка технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею та інше.
Засновником ТОВ «НТЦ Землевласник» (код.37657514) ОСОБА_6 27.08.2014 укладено угоди з 22 громадянами на отримання консультаційних послуг з наступним розробленням проектів відводу на земельні ділянки за межами населеного пункту Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області.
18.09.2014 ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_4 з проханням сприяти в оформленні та виконанні робіт щодо приватизації 22 земельних ділянок за межами населеного пункту Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області. ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дружнє спілкування з в.о. начальника ГУ Держземагенства в Харківській області ОСОБА_7 можливо використати для досягнення мети ОСОБА_6 , та погодився на пропозицію останнього.
Таким чином, в процесі спілкування ОСОБА_4 досяг домовленості з ОСОБА_6 про передачу йому неправомірної вигоди за здійснення ним впливу на працівників ГУ Державного земельного агентства в Харківській області.
10.10.2014 близько 12.00 год. ОСОБА_6 приїхав до будинку ГУ Держземагенства в Харківській області по вул.Короленка,16 в м.Харкові, де ОСОБА_4 вийшов із вказаного приміщення та сів до автомобіля ОСОБА_6 . В ході розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що за сприяння та здійснення ним впливу при розгляді питання про прийняття висновків про погодження проектів землеустрою та внесення відповідних відомостей по 22 земельним ділянкам до бази НКС, ОСОБА_6 має передати йому грошові кошти в сумі 110 000 гривень.
13.10.2014 в період з 11.00 до 11.45 год. ОСОБА_4 , знаходячись в офісі ТОВ «Зік», за адресою: м.Харків, вул.Пушкінська, 79/1, продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, прийняв від ОСОБА_6 обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 110 000 гривень.
Після одержання неправомірної вигоди, злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена працівниками правоохоронних органів.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.369-2КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України в обсязі підозри.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного:
Згідно п.1 ч.З ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України не є тяжким злочином. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у paзi затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших
обставин, ніж тi, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди віповідають вимогам кримінального
процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
3 огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором i обвинуваченим ОСОБА_4 i призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
У відповідності до ст.124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі на залучення експертів для проведення судово-хімічної експертизи у сумі 1108 грн.80 коп. та для проведення судових комп`ютерно-технічних експертиз у сумі 5400 грн.
Долю речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 06.03.2015 року укладену між начальником управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області радником юстиції ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 6508 грн.80 коп.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя