У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Пошви Б.М. і Кузьменко О.Т.,

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 27
березня 2008 року матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
постанову Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22 березня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду АР Крим від 22 травня 2007 року.

Постановою Залізничного районного суду м. Сімферополя від 22 березня 2007
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні скарги про скасування
постанови дільничного інспектора від 18.12.2005р. про відмову в порушенні
кримінальної справи щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за частинами 1 і 2 ст. 125, ст. 126,
ст. 356 КК України та у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в
порядку ст. 27 КПК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду АР Крим від 22 травня 2007 року постанову місцевого суду залишено без
зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ставлять питання про скасування
судових рішень та направлення справи на новий судовий розгляд, посилаючись при
цьому на неповноту та однобічність судового слідства, на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи. Крім того вказує на істотні
порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі
скаргою на постанову дільничного інспектора від 18.12.2005р. про відмову в
порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за частинами 1 і 2 ст.
125, ст. 126, ст. 356 КК України, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 15 та 17
червня 2005 р., 7 та 13 жовтня 2005 р. і 10 грудня 2005 року під час конфлікту,
який виник на ґрунті неприязних стосунків, спричинили їм тілесні ушкодження та
зруйнували паркан між домоволодіннями і самовільно підключилися до приватної
каналізації та просили порушити кримінальну справу щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в
порядку ст. 27 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд указав, що
конфлікти між скаржниками та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 виникали під час виконання
рішення Залізничного суду м. Сімферополя, яким ОСОБА_2 було зобов'язано знести
сарай, а також не перешкоджати ОСОБА_3 в здійсненні зовнішнього ремонту стіни
АДРЕСА_2і, яка виходить у двір буд. 67 допустив будівельників на територію
земельної ділянки по АДРЕСА_1 для виконання ремонтних робіт. Коли ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 стали рити канаву для вимощення свого будинку на території земельної
ділянки ОСОБА_2, остання стала відбирати інструменти, в результаті чого
зав'язалась бійка в ході якої ОСОБА_2 могла отримати тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_5 показала, що була очевидцем конфлікту під час якого сусіди
один одного ображали та наносили тілесні ушкодження і всім учасникам конфлікту
були спричинені тілесні ушкодження

Судами повно і всебічно перевірялися доводи скарги, які не знайшли свого
підтвердження.

Твердження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що в діях ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є ознаки
злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126, ст. 356 КК України, перевірялися
і апеляційним судом і визнані такими, що не підтверджені матеріалами справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи, аналогічні за змістом доводам
апеляції, які були ретельно перевірено апеляційним судом і в ухвалі наведено
докладні та мотивовані підстави, через які апеляції визнано необґрунтованими.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б ставили
під сумнів правильність висновків суду, немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

С у д д і :

Верещак В.М. Пошва Б.М. Кузьменко О.Т.