Провадження № 11-кп/792/30/15
Справа № 675/723/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.391 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ісходне Красноперекопського району АК, громадянина України, українця, з освітою 8 класів, неодруженого, не працюючого, судимого:

· 30.08.1990 року Калузьким міським судом Івано-Франківської області за ст.ст.101 ч.1, 14 КК України (в ред.1960 року) на 4 роки позбавлення волі;
· 18.01.1991 року Дрогобицьким міським судом Львівської області за ст.ст.19,183 ч.3, 43 КК України (в ред.1960 року) на 5 років позбавлення волі;
· 03.07.1996 року Калузьким міським судом Івано-Франківської області за ст.ст.142 ч.1, 208, 42 КК України на 5 років позбавлення волі;
· 13.11.2001 року Лановецьким районним судом Тернопольської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі;
· 20.09.2006 року Лановецьким районним судом Тернопольської області за ст.187 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі;
· 22.12.2009 року Лановецьким районним судом Тернопольської області за ст.187 ч.2, 71 КК України на 7 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна. Станом на 17.10.2014 року не відбутий строк покарання становить 1 рік 9 місяців 17 днів;
засуджено за ст.391 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано частину покарання не відбутого ним за вироком Лановецького районного суду Тернопольської області від 22.12.2009 року і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід змінено на тримання під вартою.

Строк покарання обчислюється з 20 жовтня 2012 року. Зараховано в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 12.06.2014 року по 11.08.2014 року, а саме 60 діб.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Як установив суд першої інстанції, ОСОБА_7 , будучи засудженим 22.12.2009 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.187, 71 КК України на 7 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, за час відбування покарання в ЗВК №58 м.Ізяслава, на шлях виправлення та перевиховання не став, злісно порушував режим відбування покарання, за що 41 раз притягувався до відповідальності в дисциплінарному порядку.

23.11.2013 року приблизно о 10 год. 15 хв. засуджений ОСОБА_7 , в порушення вимог ст.ст.107,118 КВК України, безпідставно в категоричній формі відмовився вийти на роботу по благоустрою території колонії, прибирати дворики для прогулянок згідно затвердженого графіка. Змінним взуттям та спецодягом був забезпечений. Засудженому було роз`яснено, що це являється невиконанням законних вимог представника адміністрації та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.391 КК України, а також поставлена вимога припинити правопорушення, на що він не відреагував і до роботи не приступив. За вчинення вказаного правопорушення 26.11.2013 року правами начальника ЗВК №58 був підданий стягненню у виді поміщення до приміщення камерного типу терміном на два місяці.

Після відбуття зазначеного дисциплінарного стягнення, засуджений ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив, і, не бажаючи ставати на шлях виправлення, продовжив чинити злісну непокору законним вимогам адміністрації колонії та порушувати вимоги режиму утримання.
Так, 28.01.2014 року о 16 год. 10 хв. засуджений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні камерного типу максимального рівня безпеки у камері №5, в порушення ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» затвердженого наказом ДЦУПВП № 275 від 25.12.2003 року, встановив словесний зв`язок із засудженими, що перебували в прогулянковому дворику №1 Замкової виправної колонії № 58, викрикуючи до них. На вимогу молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ОСОБА_9 , припинити правопорушення не відреагував, чим негативно впливав на інших засуджених. За дане порушення режиму відбування покарання начальником відділення СПС ст. лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_10 28.01.2014 року був підданий стягненню у виді оголошення «Догани».
Продовжуючи порушувати режим утримання засуджений ОСОБА_7 , 29.01.2014 року о 12 год. 00 хв., в порушення ст. ст. 107, 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, безпідставно, в категоричній формі відмовився вийти на роботу по благоустрою території колонії, а саме прибирати дворики для прогулянок. Засудженому було роз`яснено, що це являється невиконанням законних вимог представника адміністрації, а саме начальника СПС ст. лейтенанта внутрішньої служби Мельника СМ. ОСОБА_7 було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України, а також поставлена вимога припинити правопорушення, на що він не відреагував і до роботи не приступив. Змінним взуттям та спецодягом був забезпечений. За вчинення вказаного правопорушення засуджений ОСОБА_7 01.02.2014 року був підданий стягненню у виді оголошення «Суворої догани» правами начальника колонії.
Крім того 01.02.2014 року о 22 год. 30 хв. засуджений ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та п. 29 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом ДДУПВП № 275 від 25.12.2003 року не виконав команди «Відбій» та ходив по камері і курив, на вимогу молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ОСОБА_11 припинити правопорушення не відреагував, за що 03.02.2014 року був підданий стягненню у виді оголошення «Догани» правами начальника відділення.
В поданих апеляційних скаргах, як вбачається з їх змісту , обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник просять скасувати вирок місцевого суду та закрити кримінальне провадження. Посилаються на відсутність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, оскільки, згідно чинного законодавства обов`язок засуджених працювати замінено на їх право працювати. Відкидати сніг ОСОБА_12 не мав змоги через фізичну ваду руки, а тому відмова від роботи обґрунтовувалась хворобою, незадовільним фізичним станом, відсутністю зимового одягу. Своїми діями обвинувачений не заподіяв та не міг заподіяти істотної шкоди, а його поведінка не носить характеру злісної непокори та була спровокована працівниками ЗВК, які постійно знущались над ним. Обвинувачення ґрунтується на попередніх судимостях та на випадках порушення ОСОБА_7 режиму відбування покарання, стягнення за які він уже відбув.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого та його захисника, на підтримку поданих апеляційних скарг, прокурора, який вважає вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені дослідженими судом доказами.

Разом з цим, суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не дотримався.

Так, з мотивувальної частини вироку вбачається, що суд виключив з обвинувачення ОСОБА_7 , за недоведеністю, епізод інкримінованих йому досудовим слідством дій за ст. 391України, відомості про які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме, що він 03.02.2014 року о 10 год.00 хв. в порушення ст.ст.107,118 Кримінально-виконавчого Кодексу України, безпідставно, в категоричній формі, відмовився вийти на роботу по благоустрою території, прибирати прогулянкові дворики від снігу та засудив його за інші порушення режиму відбування покарання, які він допустив 23.11. 2013 року, 28.01.- 29.01. та 01.02.2014 року, за які його було притягнуто до відповідальності в дисциплінарному порядку.

Вважаючи недоведеним вказаний епізод обвинувачення ОСОБА_7 суд, в порушення ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку рішення з цього приводу не ухвалив, колегія суддів не вправі виправити допущене порушення.

Крім того, після отримання обвинувального акта суд не дотримався вимог, передбачених п.3ч.3ст.314 КПК України, так як в підготовчому судовому засіданні належним чином не перевірив відповідність його вимогам цього Кодексу, а саме відповідність змісту обвинувального акта відомостям про злочин, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону, згідно ст. 412 КПК є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Положеннями ст.415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав призначення нового розгляду у суді першої інстанції, проте такі у даній справі відсутні.

В силу ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст.3 Конституції України, ст.8 КПК України).

Зазначені обставини дають колегії суддів підстави для скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції саме зі стадії підготовчого судового засідання.

У зв`язку із скасуванням вироку суду через істотні порушення кримінального процесуального законодавства, колегія суддів в обговорення вини і кваліфікації дій обвинуваченого не входить.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.391 КК України в Ізяславському районному суді Хмельницької області зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .