Номер справи137/1946/13-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника потерпілого ОСОБА_8
розглянувши матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше не судимого, за ст.122 ч.1 КК України,-
Встановив:
Досудовим слідством обвинувачено неповнолітнього ОСОБА_4 , в тому що 01.01.2013 року приблизно о 01 годині, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на дорозі біля домогосподарства по АДРЕСА_1 під час суперечки із неповнолітнім ОСОБА_10 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс один удар кулаком в обличчя останньому від чого той впав на сніг. В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень наніс ще один удар кулаком в область голови ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку легкого ступеню, перелом кісток носа, контузію правого ока легкого ступеню - гематому повік і субкон`юктивного крововиливу, розриву барабанної перетинки правого вуха, травматичний ротаційний підвивих першого шийного хребця. Вказані ушкодження у ОСОБА_10 виникли від дії тупого твердого предмету і належать до середньої тяжкості, оскільки забій головного мозку легкого ступеню спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, яке визнано судом не доведеним з наступних підстав.
В судовому засіданні не доведено вини в заподіянні тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 , оскільки це спростовується показаннями самого ОСОБА_4 , який вказав, що він з друзями святкували Новий рік. Під час святкування ОСОБА_11 поводив себе агресивно, вимагав, щоб йому налили ще випити. ОСОБА_10 з метою втихомирити ОСОБА_11 запропонував йому вийти на вулицю. Він разом з усіма знаходився в будинку, коли до приміщення забігли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вказали, що ОСОБА_11 з ОСОБА_10 б`ються і їх необхідно розборонити. Наміру виходити і розбороняти хлопців в нього не було, однак на прохання дівчат він з ОСОБА_14 вийшли на вулицю. На вулиці він побачив як хлопці штовхаються. Він підійшов до ОСОБА_10 та став попереду нього, а ОСОБА_14 став попереду ОСОБА_11 . Так як ОСОБА_10 намагався наблизитися до Побережнюка, він його обійняв руками і хотів перешкодити подальшому конфлікту. В цей час між ОСОБА_11 та ОСОБА_15 виникла бійка. ОСОБА_10 ударів він не завдавав, однак бачив, що в нього текла кров з носа. Коли між хлопцями припинилася бійка, вони всі пішли до будинку. ОСОБА_10 зилишився на вулиці та обтирався снігом. Він зайшов в будинку, взяв кружку води і виніс на вулицю та зливав ОСОБА_10 на руки, щоб той змивав кров. Після чого зайшов в будинок, де пробув до завершення святкування. Хто наносив удари ОСОБА_10 він не бачив.
Також пред`явлене обвинувачення спростовується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які вказали, що також вийшли на вулицю, де бачили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які сперечалися між собою. Також вони бачили як ОСОБА_11 наніс удар в голову ОСОБА_10 , після чого звернулися до хлопців, а саме ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , щоб вони розборонили їх. Коли хлопці вийшли на вулицю ОСОБА_16 підійшов до ОСОБА_11 і вони стали битися, а ОСОБА_4 в цей час тримав ОСОБА_10 , який рвався битися. ОСОБА_4 Циганського ОСОБА_17 не бив.
Крім того пред`явлене обвинувачення спростовується показаннями свідка ОСОБА_18 , який вказав, що виходив на вулицю і бачив як ОСОБА_11 наніс удар ОСОБА_10 в обличчя.
Суд не погоджується з заявою прокурора щодо допиту свідка ОСОБА_18 як неналежного доказу, так як сторона захисту не відкрила його обвинуваченню. Оскільки обов`язок сторони обвинувачення встановити коло осіб причетних до вчинення злочину та свідків події.
Суд критично ставиться до показань потерпілого ОСОБА_10 , який вказав, що після того як до нього з ОСОБА_11 підійшли ОСОБА_16 з ОСОБА_4 і ОСОБА_4 наніс удар йому в обличчя внаслідок якого впав на землю. Коли він намагався піднятися, то отримав ще один удар від якого втратив свідомість. Прийшов до тями від того що його облили водою, оскільки дані покази спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які вказали. що ОСОБА_4 ударів ОСОБА_10 на наносив і водою його не обливали, він свідомості не втрачав. ОСОБА_4 навпаки виніс йому води та зливав на руки.
Допитаний на початку судового засідання свідок ОСОБА_11 вказав, що коли до них з ОСОБА_10 підійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_4 , то між ним і ОСОБА_16 виникла бійка. Що робили ОСОБА_10 та ОСОБА_4 він не бачив. Після завершення бійки вони всі пішли до будинку, останнім йшов ОСОБА_10 .
Проте після завершення допиту всіх свідків та показань обвинуваченого ОСОБА_4 , присутнім при яких був свідок ОСОБА_11 , на уточнюючі запитання прокурора, свідок ОСОБА_11 вказав, що він бачив як ОСОБА_4 один раз вдарив ОСОБА_10 в голову. На запитання головуючого по справі де він говорить правду, останній відповів, що коли він давав попередні показання він не пам`ятав, що відбувалося в той вечір, а в даний час він згадав. Суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_11 , які він давав на початку судового розгляду, оскільки вони узгоджуються з показаннями інших свідків та обвинуваченого.
Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_11 в частині того, що він бачив як ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_10 , так як це спростовується показаннями інших свідків та самого обвинуваченого.
Крім того в судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_14 , який вказав, що під час святкування нового року ОСОБА_11 випивши більше всіх став поводити себе неадекватно і його всі заспокоювали. ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_19 вийти на вулицю, після чого воно вдвох вийшли. Він з ОСОБА_20 знаходились в кімнаті і через деякий час до них забігли налякані ОСОБА_13 та ОСОБА_12 і повідомили, що ОСОБА_19 б`ється з ОСОБА_21 і сказали їм щоб вони їх розборонили. Він з ОСОБА_4 вийшли з будинку та підійшли до ОСОБА_10 з ОСОБА_11 , які стояли один на проти одгого. Він підійшов та став між ними обличчям до ОСОБА_19 та нанамагався заспокоїти його. ОСОБА_19 вдарив його і вони почали бійку. Що робили в цей момент ОСОБА_20 та ОСОБА_21 він не бачив. Коли припинилась бійка вони в чотирьох пішли до хати.
Також допитані в судовому засіданні ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 Вовк ОСОБА_26 , які підтвердили, що ОСОБА_11 поводив себе неадекватно, він виходив з ОСОБА_10 на вулицю. Що відбувалося між хлопцями на вулиці їм невідомо і хто побив ОСОБА_10 вони не бачили. Конфлікту між ОСОБА_20 та ОСОБА_21 не було.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_27 суду пояснив, що у потерпілого ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження зазначені в експертизах. На питання прокурора чи можливо розмежувати тілесні ушкодження по локалізації прикладання травмуючої дії та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, експерт відповів, що відповідь на дані питання можуть бути наданні шляхом проведення експертного дослідження.
Суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , оскільки їм нічого не відомо з приводу спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Суд не бере до уваги висновки експерта №191/192/346 від 29.01.2013 року та №676 від 18.04.2013 року та №293 від 28.02.2014 року як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки вони підтверджують лише наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_10 проте не дають відповіді хто саме заподіяв їх та не підтвердженні іншими доказами.
В судовому засіданні адвокат обвинуваченого заявив, що його підзахисний ОСОБА_4 давав показання як на досудовому слідстві так і при проведенні слідчого експерименту, а також в суді не змінюючи їх, що не можна сказати про показання потерпілого ОСОБА_10 , який в лікарні вказував, що не пам`ятає нічого, а потім вказував що його саме ОСОБА_4 бив. Також зазначив, що потерпілим ОСОБА_10 та його законним представником ОСОБА_8 заявлений цивільний позов з якого вбачається матеріальна зацікавленість.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає не доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України. Суду не надано жодного доказу крім показань потерпілого ОСОБА_10 та висновку експертів.
Крім того суду не надано доказу протоколу проведення слідчого експертименту з обвинуваченим ОСОБА_4 , в якому він вказував про події, які відбувалися, що є порушенням ст.223 ч.5 КПК України, згідно якої у разі отримання під час проведення слідчої дії доказів, які можуть вказувати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобовязаний провести відповідну слідчу дію в повному обсязі, долучити складені процесуальні документи до матеріалів досудового розслідування та надати їх суду у випадку звернення з обвинувальним актом.
В судовому засіданні встановлено що в ОСОБА_4 відсутній умисел на заподіяння телесних ушкоджень ОСОБА_10 , оскільки він вийшов з будинку з метою розборонити ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а не наносити йому удари, так як конфліктів між ними в той вечір не було.. Крім того коли ОСОБА_4 підійшов на вулиці до ОСОБА_10 в нього вже текла кров з носа і він лише утримував його. Також він виніс води ОСОБА_10 , щоб вмився так як той обтирався снігом і ніхто не обливав ОСОБА_10 , оскільки це не підтверджено іншими доказами.
Вирок суду не може грунтуватися виключно на показаннях потерпілого, оскільки суду не надано інших доказів, які б доводили вину обвинуваченого.
Також судом не було встановлено будь-яких доказів, які б доводили вину обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному заподіянні тілесних ушкоджень 01.01.2013 року потерпілому ОСОБА_10 .
Відповідно ст. 62 Конституції України та ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В ст.7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
В ст.17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно ч. 3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а в разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, згідно з п 2 ч. 1 ст.373 КПК України ухвалюється виправдовувальний вирок.
Таким чином, враховуючи, що зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, а також те, що стороною обвинувачення та потерпілим більш ніякі докази не надані, суд вважає, що кримінальне правопорушення за ст ст.122 ч.1 КК України не доведено, а тому суд приходить до висновку про виправдання ОСОБА_4 .
На підставі ч.3 ст.129 КПК України у зв`язку з виправданням обвинуваченого ОСОБА_4 , цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 слід залишити без розгляду.
Керуючисьст.ст.370,373,374-376 КПКУкраїни, суд, -

П Р И С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати невинним у пред`явленому обвинуваченні та за ч.1 ст.122 КК України виправдати.
Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_4 заподіяних збитків - залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Літинський районний суд Вінницької області.
Вирок набуває чинності, якщо протягом 30 днів не буде подано апеляційної скарги.
Копії вироку вручити сторонам кримінального провадження
Суддя: ОСОБА_1