Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/216/14-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську кримінальне провадження № 0000320 , внесеного до ЄРДР 18.06.2014 року , по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Степанокерт НКАО Республіки Азербайджан , азербайджанця , громадянина України , не одруженого , маючого на утриманні одну малолітню дитину , освіта середня , не інваліда , не депутата , мешканця АДРЕСА_1 , судимого : 27.03.2008 року Олевським районним судом Житомирської області по ч.1 ст.162 КК України до обмеження волі терміном на І ( один ) рік. На підставі ст. ст, 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 ( один ) рік ; 16.10.2014 року цим же судом по ч.3 ст. 185 , 75 , 76 КК України до 3 ( трьох ) років позбавлення волі , звільненого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням , з іспитовим строком на 1 ( один ) рік , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України , українця , не одруженого , освіта середня , не працюючого , не інваліда , судимого : 25.09.2012 року Олевським районним судом Житомирської області по ч.1 ст.296 КК України до позбавлення волі строком на 4 ( чотри ) роки; 16.02.2010 року Олевським районним судом по ч.3 ст.185 , 75 , 76 КК України до позбавлення волі строком на 3 ( три ) роки звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 ( два ) роки; 23.09.2010 року Олевським районним судом по ч.2 ст.185 , ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки ; 09.09.2011 року Олевським районним судом по ч.2 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.70 ч.4, 102 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком суду від 23.09.2010 року цього ж суду , до покарання строком на 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 198 КК України ;

за участю сторін

кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :
07.06.2014 року , близько 19.30 години , ОСОБА_3 перебуваючив стані алкогольного сп`яніння , з метою таємного викрадення чужого майна , знаходячись в магазині « Все для Ва с», який належить ПП ОСОБА_8 та розташований в АДРЕСА_2 , дочекавшись коли продавчиня відділу , у якому саме знаходилася скринька з пожертвами громадян для хворої дитини , відлучилася до підсобного приміщення та переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає і він залишається не поміченим , таємно викрав скриньку з пожертвами , які належали громадянці ОСОБА_6 , в якій на момент вчинення злочину знаходились гроші у сумі 406 гривень 70 копійок , завдавши при цьому потерпілій матеріальну шкоду на вище зазначену суму.
Після вчинення злочину ОСОБА_3 , вийшовши з приміщення магазину , повідомив свого знайомого ОСОБА_4 , про вчинену ним крадіжку та запропонував останньому частину викрадених грошей на що останній погодився та придбав їх , достовірно знаючи , що гроші викрадені 200 грн. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частину грошей витратили на придбання алкогольних напоїв , а решту грошей в сумі 207, 70 гривень було вилучено працівниками міліції у ОСОБА_3 , та 139 гривень у ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події та обшуку осіб 07.06.2014.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 18.06.2014 року , з правовою кваліфікацією передбаченою ч. 2 ст.185 КК України.

13.03.2015 року прокурор змінив обвинувачення , кваліфікувавши злочинні дії ОСОБА_3 по ч.1 ст.185 КК України , а злочинні дії ОСОБА_4 по ст. 198 КК України .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушені , передбаченому ч.1 ст. 185 КК України , визнав повністю , щиро розкаявся , вибачився перед потерпілою та показав , що дійсно 07.06.2014 року , близько 19.30 години перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в магазині , який розташований в АДРЕСА_2 , дочекавшись коли продавчиня відділу у якому знаходилася скринька з пожертвами громадян для хворої дитини , відлучилася до підсобного приміщення , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав скриньку з грошима . Після чого повідомив свого знайомого ОСОБА_4 , про вчинену ним крадіжку запропонувавши останньому частину викрадених грошей на що останній погодився та придбав таким чином 200 грн. Після чого вони разом частину грошей витратили на придбання алкогольних напоїв , а решту грошей у них було вилучено працівниками міліції , а саме у нього 207,70 гривень та 139,00 гривень було вилучено працівниками міліції у ОСОБА_4 07.06.2014. Просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покараня , вважає , що може виправитися без ізоляції від суспільства .

Обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушені , передбаченому ст. 198 КК України , визнав повністю , щиро розкаявся , вибачився перед потерпілою та показав , що дійсно 07.06.2014 року , близько 19.30 години , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходився біля магазину , який розташований в м. Олевськ по вул. Княгині Ольги 2 , чекаючи ОСОБА_3 , який в цей час знаходився в магазині . Вийшовший з магазина ОСОБА_3 тримав під курткою скриньку з грошима , які збиралися людьми на лікування дитини , і повідомив йому про вчинену ним крадіжку при цьому запропонував частину викрадених грошей на що він погодився та придбав таким чином 200 грн. Після чого вони разом частину грошей витратили на придбання алкогольних напоїв , а решту грошей у них було вилучено працівниками міліції , а саме у нього 139,00 гривень , а у ОСОБА_3 207,70 гривень 07.06.2014. Просить суд не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покараня , вважає , що може виправитися без ізоляції від суспільства .

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_6 суду показала , що за згодою Олевської районної державної адміністрації , служби у справах дітей , розмістила скриньку для збору пожертв , у виді грошей , на лікування дитини , яка є тяжко хворою . Одна із скриньок знаходилася в магазині , який розташований в АДРЕСА_2 . На другий день після крадіжки грошей вона довідалася від власника магазину , що крадіжку вчинили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешканці м. Олевська , яких затримав власник магазину десь у місті . Цивільний позов заявляти не буде . Оскільки обвинувачені розкаялися у вчиненому злочині , вибачилися перед нею , то вона вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання пов? язане з примусовою працею .
Враховуючи те , що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ч. 1ст. 185 КК України визнав повністю , обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ст. 198 КК України також визнав повністю , суд обмежився дослідженням наданих прокурором характеризуючих даних на підсудних , з чим погодилися всі учасники судового розгляду . При цьому судом були роз? яснені учасникам розгляду кримінального провадження вимоги ч.1, 3 ст. 349 КПК .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує по ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки останній своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення ( злочин ) , а саме таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує по ст. 198 КК України, оскільки останній своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення ( злочин ) , а саме заздалегідь не обіцяне придбання майна , завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації ( відмивання ) доходів , одержаних злочинним шляхом .

Обставиною , яка пом`якшує покарання обвинувачених , у відповідності до ст. 66 КК України , є щире каяття .

Обставиною , яка обтяжує покарання обвинувачених , у відповідності до ст. 67 КК України , є вчинення злочину особою , що перебуває у стані алкогольного сп? яніння .

Призначаючи покарання обвинуваченим: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України , суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу , що передбачає відповідальність за вчинений злочин , відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу , враховуючи ступінь тяжкості вчиненного , особу винного та обставини , що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим , так і іншими особами.

Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те , що останній вчинив злочин середньої тяжкості , його вік , визнав свою винність у судовому засіданні , щиро розкаявся у вчиненому , вибачився перед потерпілою , маючого на утриманні малолітню дитину , разом із конкретними обставинами справи , відсутністю тяжких наслідків від злочину , та відсутність цивільного позову , суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання не пов`язаного з позбавленням волі , в межах санкції частини першої статті , за якою він притягується до кримінальної відповідальності , а саме суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу . Зазначений вид і міра кримінального покарання , на думку суду , є справедливою , необхідною і цілком достатньою для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів .
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те , що останній вчинив злочин середньої тяжкості , його вік , визнав свою винність у судовому засіданні , щиро розкаявся у вчиненому , вибачився перед потерпілою , маючого не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість , разом із конкретними обставинами справи , відсутністю тяжких наслідків від злочину , та відсутність цивільного позову , суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання не пов`язаного з позбавленням волі , в межах санкції статті , за якою він притягується до кримінальної відповідальності , а саме суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі , з застосуванням ст.ст.75,76 КК України та звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням , поклавши на засудженого певні обов? язки . Зазначений вид і міра кримінального покарання , на думку суду , є справедливою , необхідною і цілком достатньою для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів .

На підставі наведеного та , керуючись : ст. ст. 50 , 65 , ч.1 ст.185 , ст. 198 , ст.ст. 75 , 76 КК України ; ч. 1 , 3 ст.349 , ст.ст. 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , тобто 850,00 гривень .

До вступу вироку в законну силу обрати засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання , поклавши на засудженого обов`язок не відлучатися з місця свого проживання без дозволу суду , повідомляти суд про зміну місця проживання , прибувати до суду за першою вимогою .
Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 16.10.2014 року , яким ОСОБА_3 було засуджено по ч.3 ст.185 , 75,76 КК України до трьох років позбавлення волі і звільненого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням , з іспитовим строком на 1 ( один ) рік виконувати окремо .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину ) , передбаченого ст. 198 КК України та призначити покарання у виді 1 ( одного ) року обмеження волі .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням , з іспитовим строком на один рік , поклавши на нього передбачені ст.76 КК України обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
До вступу вироку в законну силу обрати засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання поклавши на засудженого обов`язок не відлучатися з місця свого проживання без дозволу суду , повідомляти суд про зміну місця проживання , прибувати до суду за першою вимогою .

Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити кожному обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1