Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1709/15-к
Провадження № 1-в/644/157/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі -головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові подання адміністрації Харківської виправної колонії №43 та спостережної комісії Орджонікідзевської районної адміністрації Харківської міської ради про умовно-дострокове звільнення:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, раніше судимого:

1)
25.11.1998 року Ленінським райсудом м. Харкова за ст. 140 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі.

2) 02.06.2000 року Жовтневим райсудом м. Харкова за ст. 229-6 ч.1 КК України до 2 позбавлення волі умовно з іспитовим строком 2 роки та штраф 250 грн.

3) 09.10.2001 року Ленінським райсудом м. Харкова за ст. 185ч.2,71КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на 8 місяців 20 днів.

4) 16.07.2004 року Жовтневим райсудом м. Харкова за ст. ст. 185ч.2,187ч.2,263ч.1,70,71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 25.01.2011 року умовно-достроково.

Засудженого 01.11.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 317ч.1,15-186ч.2,70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку-26.01.2012 р.

Кінець строку-26.07.2016 р.

Відбув - 3 роки 2 місяці 1 день, невідбутий строк -1 рік 3 місяці 29 днів.

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація виправної колонії і спостережної комісії внесли подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини призначеного судом строку покарання, характеризується позитивно, своїм відношенням до праці довів своє виправлення.

Засуджений та представник ХВК №43 подали заяви з проханням розглядати вказану справу у їх відсутність.

Явка цих осіб відповідно до ст.539 ч.4 КПК України не є обов*язковою.

Суд заслухав прокурора, який підтримав подання, дослідивши матеріали провадження та перевіривши особисту справу засудженого ОСОБА_4 , вважає, що подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 є передчасним і відмовляє в його задоволенні виходячи з наступного:

Згідно ст.81ч.2 КК України і Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`якшою" головною умовою при прийнятті судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня і так далі. А добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи і так далі.

В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу перед внесенням подання.

Як встановлено судом, право на внесення подання на умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 виникло за відбуте ним не менше 2/3 терміну покарання. На підставі цього і було підготовлено подання на умовно-дострокове звільнення засудженого на такий тривалий термін - 1 рік 5 місяців , який станом на день розгляду справи складає 1 рік 3 місяці 29 днів.

Вагомих підстав до умовно-дострокового звільнення засудженого на такий великий термін подання не містить і загалом є формальним.

В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу перед внесенням подання.

Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в його особовій справі, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, суд встановив, що упродовж усього терміну відбування покарання засуджений наполегливо не ставав на шлях виправлення, допускав грубі порушення режиму утримання, за які підданий до 1 стягнення у вигляді карцеру, яке на даний час погашено, але характеризує його поведінку на протязі всього часу відбування покарання.

Разом з тим зазначено, що засуджений ОСОБА_4 має два заохочення у вигляді подяки від 30.12.2014 року від начальника колонії та 11.02.20015 року від начальника відділення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, тобто напередодні до вирішення питання про його умовно-дострокове звільнення, що було 18.02.2015 року.

Однак при дослідженні особової справи засудженого встановлено, що йому було оголошено тільки одну подяку 30.12.2014 року, ніяких даних про те, що він заохочувався 11.02.2015 року особова справа засудженого, яка направлена до суду 26.03.2015 року та пронумерована, не містить.

Протягом всього часу відбування покарання у цій колонії ОСОБА_4 характеризувався з негативного боку, як такий, що є нещирим, не приймає участі в культурно-масових заходах, не робить для себе належних висновків з заходів виховного характеру, у зв`язку з чим 15.05.2014 року, 19.11.2014 року були зроблені висновки адміністрацією про те, що він не став на шлях виправлення.

Згадок про те, що він працевлаштований і сумлінно працює взагалі до подачі матеріалів про умовно-дострокове звільнення, матеріали особової справи, характеристики та таке інше, не містять.

Які саме позитивні зміни сталися за той дуже короткий період, що пройшов з цього часу до внесення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого, що надали можливість характеризувати засудженого з позитивного боку по всім показникам, по яким його характеризували з негативного боку, судом не встановлено.

З довідки, наданої колонією встановлено, що засуджений ОСОБА_4 працевлаштований підсобним робітником і працював до серпня 2014 року включно. В чому виразилося його сумлінне ставлення до праці в третьому кварталі 2014 року, за яке йому була оголошена подяка, з матеріалів особової справи не встановлено.

Доводи адміністрації в характеристиці засудженого про те, що він має позитивні плани на майбутнє є формальною фразою і нічим не підтверджені.

Участі в самодіяльних організаціях ХВК, громадському житті не бере, особливих досягнень в праці не досяг.

Також суд враховує, що думка керівників частин та служб колонії щодо можливості умовно-достроково звільнення ОСОБА_4 не була одностайною і заслуговує на увагу.

Таким чином, на даний момент у суду немає доказів тому, що засуджений ОСОБА_4 своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів своє виправлення, а умовно-дострокове звільнення цього засудженого на даний момент на такий великий термін є передчасним.

Керуючись ст. 537-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ

В задоволенні подання адміністрації Харківській виправній колонії і спостережної комісії Орджонікідзевської районної адміністрації Харківської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

На Ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 діб.

Суддя: