Справа № 164/773/15-к
п/с 1-кс/164/101/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 липня 2015 року. Смт. Маневичі.
Скарга надійшла до суду 1 липня 2015 року.
Перевіривши матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників кримінального провадження прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 , пояснення особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_5 , -
ОСОБА_5 звернувся в суд із вказаною скаргою, яку обґрунтував тим, що близько 15 години 21.06.2015 року разом із братами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили поїхати на його власному автомобілі «Wolkswagen transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , до лісового масиву, що неподалік с. Вовчецьк Маневицького району, щоб переконатися чи справді на території даного масиву копають бурштин. Будь яких знарядь для добування бурштину з собою не брали. Коли під`їхали до лісу, що в районі с. Вовчецьк, то помітили на узліссі стоянку різних транспортних засобів. Приблизно через годину, йдучи в напрямку залізничного полотна, що в лісі, почули крики, шум та кілька пострілів, проте залишилися чекати біля викопаних ям, оскільки будь якої участі у копанні ям не брали, а інші люди порозбігалися по лісі. В подальшому до них підійшли працівники міліції, обшукали та доправили до Маневицького РВ, де оглянули та вилучили вказаний транспортний засіб. 23.06.2015 року від слідчого ОСОБА_4 скаржник отримав постанову про приєднання до матеріалів кримінального провадження його власного автомобіля як речового доказу. Вважає, що відсутні будь-які правові підстави для неповернення йому автомобіля, а тому просив зобов`язати заступника начальника СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 повернути вилучений транспортний засіб.
В судовому засіданні особа, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_8 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду скарзі, просив зобов`язати заступника начальника СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 повернути вилучений автомобіль «Wolkswagen transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
Заступник начальника СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 , прокурор прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо вимог скарги заперечили, вважають, що на даний час відсутні підстави для повернення вилученого у ОСОБА_5 автомобіля «Wolkswagen transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки кінцеве процесуальне рішення по кримінальному провадженню ще не прийнято. Разом з тим, підтвердили, що досудовим розслідуванням на даний час не здобуто доказів про те, що вказаним автомобілем перевозились знаряддя вчинення злочину, інші предмети, які використовувались для вчинення злочину та будь-які експертизи по кримінальному провадженню не призначалися. На час розгляду скарги по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, із клопотанням про арешт майна ні прокурор, ні слідчий до суду не звертались, а ОСОБА_5 до слідчого заяв про передачу вказаного автомобіля на зберігання до прийняття кінцевого рішення по кримінальному провадженню не подавав.
Заслухавши пояснення особи, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_5 , думку учасників кримінального провадження прокурора прокуратури Маневицького району ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 , проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ч. 1-3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 близько 15 години 21.06.2015 року разом із братами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поїхали на автомобілі «Wolkswagen transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належному особі, що подала скаргу, до лісового масиву, що неподалік с. Вовчецьк Маневицького району, щоб переконатися чи справді на території даного масиву копають бурштин. Коли під`їхали до лісу, що в районі с. Вовчецьк, то помітили на узліссі стоянку різних транспортних засобів і приблизно через годину, йдучи в напрямку залізничного полотна, почули крики, шум та кілька пострілів. Невідомі їм люди почали розбігатись, а вони лишились чекати біля викопаних ям, оскільки будь якої участі у видобуванні бурштину не брали. В подальшому підійшли працівники міліції, обшукали їх та запропонували проїхати до Маневицького РВ, де вилучили вказаний транспортний засіб. 23.06.2015 року від слідчого ОСОБА_4 скаржник отримав постанову про приєднання до матеріалів кримінального провадження його власного автомобіля як речового доказу.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч. 2, 3 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК, ч. 6 ст. 173 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Крім того, оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню не завершено, тому слід зобов`язати заступника начальника СВ Маневицького РВ УМВС ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 автомобіль «Wolkswagen transporter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був вилучений 21.06.2015 року під час проведення огляду місця події, на відповідальне зберігання до прийняття рішення по даному кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 100, 110, 167-171, 173, 303-307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу задовольнити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1