Справа
№ 11 "а"- 543 Категорія:
ч.3 ст.212 КК України
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Олійник О.М. Доповідач Кривошея
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007 року м.Вінниця

Колегія суддів судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду

Вінницької області в складі:

Головуючого: Кривошеї А.І. суддів: Суржок А.В., Зайцев В А. з участю прокурора Заброцької Л.О. адвокатаОСОБА_1 засудженого ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора на
вирок Староміського райсуду
м.Вінниці від 22.05.07 року яким засуджено

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з середньо-технічною освітою, раніше не
судимого,

·
за ст. 212 ч. 3 КК до п'яти років позбавлення волі із
позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю на строк три роки;

·
за ст. 366 ч. 2 КК до трьох років позбавлення волі із
позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю на строк три роки.

Відповідно до
ст. 70 КК остаточно шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
призначено п'ять років позбавлення волі із позбавленням
права займатись підприємницькою діяльністю на строк три роки.

Відповідно до
ст. 75 КК ОСОБА_2 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням,
з іспитовим строком два роки.

Відповідно до
ст. 76 КК на засудженого покладено обов'язок не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання та періодично з'являтись для реєстрації.

Цивільний позов
залишено без розгляду. Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку
суду, ОСОБА_2, будучи власником підприємства «БудВінАрт» та його директором,
тобто службовою особою, на яку покладені обов'язки по веденню бухгалтерського
обліку, складанню звітності про фінансово-господарську діяльність підприємства,
забезпеченню її зберігання, поданню
до державних податкових
органів та інших
державних органів

2

декларацій, бухгалтерської
звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і
зборів, в період з 11.03.2003 року по 01.04.2006 року, при проведені
фінансово-господарської діяльності підприємства, з корисливих спонукань, шляхом
заниження об'єкту оподаткування, підробки та подання до податкових органів
документів, пов'язаних із обчисленням і сплатою податків, умисно ухилився від
сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток
підприємства в загальній сумі 1 803 289 грн., що призвело до ненадходження до
бюджету коштів в особливо великих розмірах.

Крім того,
ОСОБА_2, будучи директором ПП "БудВінАрт ", тобто будучи службовою
особою, в період з 11.03.2003 року по 01.04.2006 року, з метою ухилення від
сплати податків та приховання від податкових органів даного факту, складав
офіційні документи (декларації з податку на додану вартість та про
оподаткування прибутку підприємств) до яких вносив завідомо неправдиві
відомості щодо нарахування і сплати податків та надавав їх до податкових
органів, що призвело до несплати в бюджет податку на додану вартість та податку
на прибуток підприємства в сумі 1 803 289 грн. та спричинило тяжкі наслідки.

Прокурор, що
затверджував обвинувальний висновок, в своїй апеляції просить вирок суду
скасувати та постановити новий вирок в зв'язку з м'якістю призначеного
покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 скоїв тяжкий злочин,
заподіявши державі збитки на суму 1,8 млн.
грн. які не відшкодував.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, що підтримала апеляцію, засудженого та його
адвоката, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши
матеріали справи в межах апеляції та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не
підлягає.

Засуджений
ОСОБА_2 в пред'явленому звинуваченні як на досудовому слідстві так і в суді,
повністю визнав себе винним за ст. 212 ч. 3 КК

в умисному
ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у
встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що
призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих
розмірах та ст. 366 ч. 2 КК -службовому підроблені, тобто внесенні службовою
особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складанні і
видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Оскільки дана
кваліфікація ніким не оскаржується, то, згідно ст.365 КПК, апеляційним судом і
не перевіряється її вірність.

З кваліфікацією
дій засудженого погодився і державний обвинувач та просив призначити йому
покарання з застосуванням ст.75 КК (т.3 а.с.32-33), а тому суд, за відсутності
потерпілого, призначаючи таке покарання відповідно до ст.16-1 КПК, не вправі
був призначити його більш суворе ніж просив прокурор, взявши, таким чином, на
себе функцію обвинувачення.

Суд, відповідно
до вимог ст.65 КК, в повній мірі врахував всі обставини справи, думку прокурора
та дані про особу засудженого, який визнав вину повністю, щиро розкаявся, а не
відшкодував завдану державі шкоду з об'єктивних підстав - відсутність коштів
(т.2 а.с.454).

3

Єдиний мотив
необхідності призначення засудженому більш суворого покарання, зазначений в
апеляції прокурора - спричинення значної шкоди, яка не відшкодована. Однак вона
не ґрунтується на законі.

Добровільне
відшкодування шкоди за ч.1 та ч.2 ст.212 КК взагалі виключає можливість притягнення до кримінальної
відповідальності, а згідно ст.66 КПК є обставиною, яка пом'якшує
покарання, але не навпаки: у випадку не відшкодування завданого збитку ця
обставина не є такою, що обтяжує покарання, оскільки ст.67 КПК не передбачена.

Що стосується
розміру завдано збитку, то відповідно до ч.4 ст.67 КПК ця обставина теж не є
обтяжуючою покарання, оскільки є ознакою диспозиції ч.3 ст.212 КК, в межах
санкції якої суд і призначив покарання.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляції
прокурора залишити без задоволення, а вирок Староміського райсуду м.Вінниці від
22.05.07 щодо ОСОБА_2 - без зміни.