Справа № 301/3205/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 11-кп/777/205/15 за апеляційними скаргами старшого прокурора відділу прокуратури Закарпатської області та потерпілого ОСОБА_11 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 17.02.2015 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст.296 КК України; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.2 ст.296 КК України.

Цією ухвалою обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.2 ст.296 КК України повернуто старшому прокурору відділу процесуального керівництва як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Підставою для повернення обвинувального акта в ухвалі суду зазначено те, що всупереч вимогам п. п. 8, 9 ч.2 ст.291 КПК України не зазначено дату його складання; в акті відсутні дані щодо витрат на залучення експерта; не можна вважати дату затвердження обвинувального акту процесуальним прокурором, датою складання обвинувального акту процесуальним прокурором, датою складання обвинувального акту слідчим, оскільки це суперечить вимогам п.9 ч.2 ст.291 КПК України. Крім того, в ньому відсутній чіткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які були встановлені прокурором, обвинувачення є неконкретним в частині хто саме і кому наносив тілесні ушкодження, не зазначено конкретних і достовірно встановлених обставин справи, не розмежовано та не конкретизовано дії кожного з обвинувачених, оскільки їм всім в вину ставиться нанесення тілесних ушкоджень усім потерпілим. Також в обвинувальному акті не вказані елементи суб`єктивної сторони інкримінованих обвинуваченим діянь мотив і мета злочинів, які зазначені поверхнево, що є неприпустимим.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду від 17.02.2015 року скасувати та ухвали нову, якою призначити підготовче судове засідання у суді першої інстанції. Вказує, що у обвинувальному акті зазначено час і місце його складання, а саме 03.12.2014 року в м. Ужгороді, також, під час досудового розслідування не було судових витрат, оскільки судово медичні експертизи проводилися в державній експертній установі, яка такі експертизи проводить безкоштовно. Суд, у порушення вимог ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання вдався в аналіз та оцінку доказів, які суду не були відомі, так як матеріали кримінального провадження до обвинувального акту не долучалися та в суд не направлялися.

-2-

Судове рішення про повернення обвинувального акту є незаконним та необґрунтованим, перешкоджає подальшому кримінальному провадженні, розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинені ними діяння.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду від 17.02.2015 року, призначити кримінальне провадження для розгляду в іншому складі суду. Вказує, що в ухвалі вказано, що відсутня дата складання обвинувального акту, що не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт складено 03.12.2014 року. Як недолік, що унеможливлює, розгляд кримінального провадження по суті, суд вказує на відсутність даних щодо витрат на проведення судово медичної експертизи, але з матеріалів кримінального провадження вбачається, що експертні установи не обчислювали та витрати на їх проведення і органу досудового розслідування, не надавали жодних розрахунків таких витрат. Обставини вчинення хуліганських дій ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , внаслідок яких йому було спричинені тяжкі тілесні ушкодження, чітко, послідовно, максимально точно викладені в обвинувальному акті. Однак, суд, даючи оцінку обставинам кримінального правопорушення на підготовчому засіданні, суб`єктивній стороні злочину свідомо виходить за межі повноважень, наданих йому законом. Грубим ігноруванням судом норм кримінального процесуального закону є також її посилання про невиконання слідчим та прокурором в повному обсязі вказівок суду, викладених у постанові Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.01.2014 року про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, як підставу повернення обвинувального акту. Така підстава ст.291 КПК України не передбачена, а отже суддя вдруге свідомо вийшла за межі повноважень, наданих їй законом. Крім того, грубо порушивши його права як потерпілого, суддя провела підготовче засідання позбавивши можливості висловити свою думку та відстояти права.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання поданих апеляційних скарг, заперечення захисника адвоката ОСОБА_6 та обвинувачених щодо апеляційних скарг, які вважають ухвалу суду законною та обгрунтованою, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи суду першої інстанції й апеляційних скарг колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з таких підстав.

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як убачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000120, такий містить усі необхідні відомості, передбачені ст.291 КПК України.

Так, згідно п. п. 5, 8 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування).

-3-

Зі змісту статті вбачається, що обвинувальний акт повинен містити всі відомості, перелічені у ч.2 ст.291. Якщо у кримінальному провадженні немає потерпілого, кримінальним правопорушенням не завдано шкоди і не було витрат на залучення експерта, про це зазначається в обвинувальному акті.

З обвинувального акту вбачається, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. З цих підстав колегія суддів вважає необґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт в цій частині не відповідає вимогам закону.

Висновки суду першої інстанції є суперечливими. Так, з ухвали суду вбачається , що згідно висновку суду, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону. Одночасно вказано, що в обвинувальному акті не зазначено ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину.

Колегія суддів критично оцінює і висновки суду про те, що у обвинувальному акті відсутня дата його складання.

Як вбачається із першої сторінки обвинувального акту, такий слідчим складений 03.12.2014 року, а посилання в ухвалі суду як на підставу повернення обвинувального акту відсутність дати його складання слідчим на останньому аркуші обвинувального акту, не є підставою для його повернення в розумінні ст. 291 КПК України.

Апеляційний суд критично оцінює висновки суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті не зазначено хто саме і кому наносив тілесні ушкодження; та про відсутність даних щодо витрат на залучення експерта. Так, на другому, третьому аркуші обвинувального акта вказано хто з обвинувачених наносив удари потерпілим. Деталізація хто саме і кому завдані тілесні ушкодження не є необхідною, оскільки на кваліфікацію діяння обвинувачених не впливає.

Безпідставними є і висновки суду про те, що в обвинувальному акті відсутні дані щодо витрат на залучення експерта, що є однією із підстав повернення обвинувального акта прокурору.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України Про судову експертизу від 19.11.2012 року проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Як вбачається з обвинувального акта, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні, оскільки експертиза проводилася в державній експертній установі за рахунок державних коштів.

Крім того, повертаючи обвинувальний акт з підстав невиконання слідчим та прокурором в повному обсязі вказівок суду, викладених у постанові Іршавського районного суду Закарпатської області від 27.01.2014 року про повернення справи на додаткове розслідування, колегія суддів вважає їх такими, що не передбачені ст. 291 КПК України і не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні цієї статті, оскільки підготовче провадження є стадією кримінального процесу, на якій суд не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного, на підставі обвинувального акта і реєстру матеріалів кримінального провадження, думок та клопотань учасників процесу, встановлює наявність або відсутність достатніх правових

-4-

та фактичних підстав для призначення судового розгляду, а за наявності таких підстав призначає судовий розгляд та вчиняє підготовчі дії для забезпечення необхідних умов його ефективного проведення.

Отже, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню обвинувального акту прокурору, колегія суддів уважає такими, що не давали право суду першої інстанції повернути обвинувальний акт прокурору, а тому доводи апеляційних скарг потерпілого і прокурора є такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ст.409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий судовий розгляд у той же суд зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418. 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги старшого прокурора відділу прокуратури області та потерпілого ОСОБА_11 - задовольнити.

Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 17.02.2015 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повернуто прокурору - скасувати, а кримінальне провадження щодо них повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: