Справа № 643/307/15-к
Номер провадження 1-кс/643/51/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Московський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до інформації,-
Слідчий СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що До Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності невстановлених осіб, які у вересні 2013 року шляхом шахрайства заволоділи його автомобілем "Тойота Фортунер", р/н НОМЕР_1 , 2008 р.в., після чого продали його без відома ОСОБА_4 , в результаті чого останньому були заподіяні матеріальні збитки.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 надав показання про те, що у червні 2008 року він взяв у кредит в банку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » автомобіль Тойота Фортунер, 2008 р.в., державний номер НОМЕР_1 .
25.06.2011 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 було складено договір позики на суму 5000 доларів, який був дійсний до 25.11.2011 року. Даний договір нотаріально завірений не був, а був підписаний ним і ОСОБА_5 . Вказану суму грошей, яку він взяв у ОСОБА_5 , повинен був погасити до 25.11.2011 року. В момент укладення договору позики, ОСОБА_4 сказав ОСОБА_5 , що збирається поїхати в іншу область або навіть до Росії по своїх справах, і тоді він став переживати з приводу повернення грошових коштів, які ОСОБА_4 у нього зайняв. Тоді ОСОБА_4 запропонував йому, на час його від`їзду залишити автомобіль у нього, що б він не переживав, тим більше у ОСОБА_4 не було де його ставити, а у нього був ангар, при цьому ОСОБА_4 склав власноручно на комп`ютері договір довірчого управління, який ОСОБА_4 власноруч підписав і передав ОСОБА_5 , на випадок, якщо йому потрібно буде кудись на ньому поїхати, але за даним договором довірчого управління, автомобіль продавати не можна було. З того моменту, ОСОБА_4 щомісяця виплачував ОСОБА_5 по 250 доларів США, тобто відсотки за користування грошовими коштами, які у нього взяв у борг, це було обумовлено в договорі позики. Так як до листопада 2011 року ОСОБА_4 не зміг зібрати грошові кошти в сумі 5000 доларів США, що б повернути ОСОБА_5 , то в кінці жовтня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до останнього, що б він йому повернув автомобіль, що б ОСОБА_4 продав його і повернув йому гроші, на що останній відповів відмовою, і сказав, що автомобіль Тойота Фортунер стоятиме в його ангарі доти, поки ОСОБА_4 не поверне йому грошові кошти в сумі 5000 доларів США. Тоді ОСОБА_4 знову став виплачувати ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 250 доларів США щомісяця, тобто відсотки за користування «кредитом». Таким чином, з 25.06.2011 року до 25.06.2013 року я виплатив ОСОБА_5 відсоток за користування кредитом грошові кошти в сумі близько 6000 доларів США. Коли ОСОБА_4 просив написати ОСОБА_5 розписки про отримання вищевказаних грошових коштів, то він відповів, що він не кредитна організація і писати нічого не буде. З початку 2013 року, ОСОБА_4 став шукати покупців на автомобіль Тойота Фортунер, і ОСОБА_5 нібито був не проти, але з ангара виїжджати автомобілю не дозволяв, і документи на нього не давав, у зв`язку з чим йому і не вдалося його продати. Приблизно в червні - липні місяці 2013 року, ОСОБА_4 на електронну пошту ОСОБА_5 надіслав листа, про те, що вищевказаний автомобіль Тойота Фортунер, він заклав в якості застави під суму грошей, після чого він виїхав за кордон. Коли в серпні 2013 року, ОСОБА_4 разом з покупцем на автомобіль зустрівся з ОСОБА_5 , то останній відповів, що автомобіль з ангара НЕ виїде, на питання показати технічний паспорт, відповів відмовою. В результаті чого, у ОСОБА_4 з ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, після чого вони роз`їхалися. Приблизно в жовтні місяці 2013 року, ОСОБА_4 вдалося знайти 4500 доларів, що б погасити борг перед ОСОБА_5 (м.т. НОМЕР_2 ), і коли ОСОБА_4 подзвонив йому і повідомив про це, то ОСОБА_5 відповів: «Мене не ти, не твій автомобіль не цікавите, тим більше я не знаю де він. Будь здоров! », і поклав трубку. Після цього ОСОБА_4 звернувся до Московського РВ із заявою.
Крім того, як показав ОСОБА_4 , то за договором позики між ним і ОСОБА_5 , належний ОСОБА_4 автомобіль Тойота Фортунер, не було предметом застави, і в разі не виплати ним ОСОБА_5 грошових коштів, автомобіль не міг перейти в іншу власність. Так само автомобіль не міг бути проданий, так як він кредитний, і кредит не виплачений по теперішній час. Та показав, що довіреність він нікому не давав.
Згідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей № 27019327 від 24.06.2014 року стало відомо, що від імені ОСОБА_4 , ІдН: НОМЕР_3 було надано довіреність на ОСОБА_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на автомобіль «Toyota Fortuner», р/н НОМЕР_1 , однак як повідомив приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , вказану довіреність він не складав, а за реєстровим № 91, було проведено іншу угоду.
Згідно даним автоматизованого обліку інформаційного забезпечення «ДАІ 2000» УДАІ ГУМВС України в Харківській області на транспортні засоби зареєстровані за номером кузова НОМЕР_4 , встановлено, що 07.09.2013 року автомобіль «Toyota Fortuner», р/н НОМЕР_1 було знято з обліку для реалізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В ході проведення розслідування, з метою збирання доказів, всебічного, повного, об`єктивного встановлення істини по справі, а також з метою проведення судово - почеркознавчої експертизи, проведення якої можливо тільки по оригіналам документів, тому необхідні оригінали документів, на підставі яких ІНФОРМАЦІЯ_2 було знято з обліку автомобіль «Toyota Fortuner», р/н НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_4 , які не є охоронюваною законом таємницею.
Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України під час розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювальну законом таємницю.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 160, 163, 164, 166, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
1. Клопотання слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 задовольнити частково.
2. Надати слідчому СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до належним чином завірених копій документів, на підставі яких ІНФОРМАЦІЯ_2 було знято з обліку автомобіль «Toyota Fortuner», р/н НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_4 , які не є охоронюваною законом таємницею та знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .
3.Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення ухвали.
4. У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
5. Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1