Справа № 591/1508/14-к Провадження № 1-кс/591/234/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого про закриття наведеного кримінального провадження звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яку підтримав та мотивував тим, що з заявою про застосування відносно його підзахисних недозволених методів дізнання працівниками Краснопільського РВ він звернувся до органів прокуратури. 17 лютого 2014 року слідчим прокуратури Сумської області було закрито кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в діях працівників міліції складу злочину. Вважає, що кримінальне провадження закрито незаконно, оскільки перевірка за його заявою не була проведена взагалі, а наявність процесуального рішення за цим фактом, винесеного в порядку КПК України 1960 року, не виключає обов`язку прокуратури здійснити повне та всестороннє розслідування за його заявою про злочин.
Слідчий в судове засідання не з`явився, прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав, зазначивши, що перевірка за заявою скаржника проведена належним чином та в повному обсязі, тому в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог, в задоволенні скарги просив відмовити.
По-перше, слід зазначити про те, що, оскільки органами досудового розслідування не надано суду доказів дати отримання скаржником копії оскаржуваної постанови, ніж зазначена ним, тому у суду відсутні підстави вважати скаргу поданою поза межами строків, встановлених ч. 1 ст. 304 КПК України.
З матеріалів перевірки було встановлено, що на предмет вчинення неправомірних дій (за заявою та поясненнями заявників) перевірялись працівники Краснопільського РВ, які за тими ж поясненнями на думку заявників вчиняли неправомірні дії відносно них в період з 31 серпня по 01 вересня 2012 року.
16 листопада 2012 року за результатами цієї перевірки було відмовлено в порушенні кримінальної справи в порядку КПК України 1960 року відносно працівників Краснопільського РВ в зв`язку з відсутністю в їх діях складів злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 371 КК України (а.с. 57).
Постанова була отримана заявниками 19 листопада 2012 року, про що свідчать їх власні підписи (а.с. 58, 59), оскаржена ними не була та набрала законної сили.
20 листопада 2013 року захисник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 , не оскарживши наведеної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (хоча на момент її винесення він вже здійснював захист інтересів наведених осіб), повторно звертається з аналогічною заявою про вчинений на його думку злочин відносно підзахисних працівниками Краснопільського РВ за наведених вище обставин (а.с. 60).
Оскільки по заяві захисника відомості до ЄРДР внесені не були, тому такі дії було зобов`язано вчинити прокуратуру судом (ухвала слідчого судді від 26 грудня 2013 року), і на виконання вимог ухвали прокуратурою Сумської області 14 січня 2014 року були внесені відповідні відомості до ЄРДР (а.с. 2, 7).
Зобов`язуючи внести необхідні відомості до реєстру, суд виходив виключно з вимог ст. 214 КПК України 2012 року без наведення мотивів стосовно прийнятого раніше процесуального рішення по цьому ж факту в порядку КПК України 1960 року, що випливає зі змісту наданої ухвали слідчого судді від 26 грудня 2013 року.
Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна містити, зокрема, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
П.п. 3, 8 Перехідних положень КПК України 2012 року передбачено можливість передання до органу досудового розслідування заяв про злочини, рішення по яким не прийнято в порядку КПК України 1960 року, а допустимість доказів, отриманих до набрання чинності новим КПК, визначається в порядку, що діяв до набрання ним чинності.
Слід також зауважити, що ухвала слідчого судді про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за приписами ст.ст. 303-307 КПК України носить виключно зобов`язальний характер та не встановлює наявності або відсутності в діях певних осіб складу злочину, а обсяг проведення необхідної перевірки визначається відповідною процесуальною особою, що здійснює досудове розслідування певного кримінального провадження та у встановленому законом порядку судом.
З дослідженого судом кримінального провадження встановлено, що під час проведення первинної перевірки в порядку КПК України 1960 року було отримано пояснення осіб, зокрема заявників, інтереси яких представляє адвокат, витребувані необхідні документи, які в подальшому були покладені в основу постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, яка набрала законної сили, є не скасованою і підстав вважати викладені у ній факти та обставини недостовірними (до її скасування чи визнання незаконною), у суду немає підстав.
Зі змісту поданої захисником заяви про злочин, а також матеріалів кримінального провадження встановлено, що заява захисника подана з тих же самих підстав, відносно тих же осіб (які на думку заявника вчинили злочин) та з приводу тих же обставин, що вже були предметом перевірки і процесуальне рішення по якій набрало законної сили і не скасоване.
Будь-яких інших обставин чи фактів застосування недозволених методів дізнання до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заява не містить. Фактично звернення захисника та його скарга викладені в формі незгоди з прийнятою наведеною постановою про відмову в порушенні кримінальної справи та в яких висловлюється оцінка вже дослідженим прокурором обставинам (рішення по яким не скасоване), а також оспорюється повнота проведеної перевірки в порядку КПК України 1960 року, що віднесено виключно до компетенції суду (чи іншого органу) у разі оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.
Таким чином, наявність не скасованої постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 листопада 2012 року та відсутність інших фактів чи обставин відносно інших злочинних дій, що не охоплюються проведеною перевіркою та по яким рішення не прийнято, в контексті ст.ст. 9, 284 КПК України дають суд достатньо підстав вважати оскаржувану постанову слідчого від 17 лютого 2014 року законною, а проведену перевірку повною, оскільки в її основу (як доказ відсутності складу злочину в діях працівників міліції) покладено беззаперечне та неспростоване процесуальне рішення з приводу тих же обставин і з тих же підстав, яке набрало законної сили.
З цих же міркувань є недоречним проведення інших процесуальних чи слідчих дій, оскільки заява про злочин не містить нових обставин чи фактів стосовно злочинних дій як такових, а саме по собі набрання законної сили нового КПК України 2012 року не дає підстав вважати незаконними прийняті раніше процесуальні рішення в порядку КПК України 1960 року.
За таких обставин, слідчим дотримано вимог ст. 9 КПК України, підстав для скасування винесеної ним постанови від 17 лютого 2014 року не надано, суд вважає її законною, обґрунтованою та такою, що належить залишити в силі, а отже, в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_7 від 17 лютого 2014 року, про закриття кримінального провадження № 0000001, відмовити.
Про прийняте рішення повідомити прокурора, скаржника та слідчого.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1