Справа № 1-45/2011
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої: судді Монташевич С.М.,

секретаря: Гаврилюк Л.С.,

з участю прокурора: Кравця В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Долини справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя в момент спричинення, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Злочин підсудний вчинив при наступних обставинах:

ОСОБА_1 16 листопада 2010 року біля 20.00 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в приміщенні житлового будинку ОСОБА_2 в с. Яворів Долинського району на ґрунті неприязних взаємовідносин умисно наніс ОСОБА_3 удар кулаком по тулубу, від чого останній впав на підлогу, а ОСОБА_1, ногами умисно наніс йому декілька ударів по тулубу та ногах і при цьому заподіяв ОСОБА_3 середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки з переломами 7, 8, 9-го ребер справа по задньо-пахвинній та лопаткових лініях, яка ускладнилася правобічним пневмотораксом та підшкірною емфіземою, відкритого багато відламкового перелому кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням.

Підсудний в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що 16 листопада 2010 року близько 20.30 год. він, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, пішов до житлового будинку ОСОБА_2, оскільки йому стало відомо, що остання потрапила на лікування в Долинську ЦРЛ з приводу отримання тілесних ушкоджень, а тому він мав намір поговорити про це з ОСОБА_3 Він побачив, що в будинку горить свічка, тому був переконаний, що всередині хтось є. Він стукав у двері та через шпарину звертався до осіб, які перебували в середині будинку, однак вони не відкликалися, тому, приклавши незначне фізичне зусилля, він штовхнув вхідні двері, і вони відчинились. Згодом в будинок зайшов ОСОБА_3, по зовнішньому вигляді якого було видно, що він перебуває в сильному стані алкогольного спяніння. Між ними виникла суперечка, яка переросла в бійку. Він штовхнув ОСОБА_3 у житлову кімнату, яка розміщена з лівої сторони від вхідних дверей будинку. Коли останній намагався заподіяти йому удар, він у відповідь вдарив його своєю правою ногою по його ногах. Від цього удару ОСОБА_3 втратив рівновагу і впав на землю вже в загальному коридорі. В той час, коли останній лежав на підлозі, він заподіяв йому удари по різних ділянках тіла. Після закінчення бійки вони поговорили, і він пішов додому, залишивши ОСОБА_3 в нормальному стані. На даний час він з потерпілим досяг порозуміння, останній жодних претензій до нього не має.

Свою вину у предявленому обвинуваченні визнає повністю, цивільний позов визнає, розуміє, що вчинив погано, у вчиненому розкаюється, обіцяє, що більше такого не повториться, просить суворо його не карати. Оскільки він повністю визнає вину та цивільний позов, просить суд не допитувати свідків та не досліджувати інші докази по даній справі. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку суду він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Тому було визнано недоцільним проводити дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 122 ч. 1 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя в момент спричинення, але таке, ще спричинило тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_1 встановлено, що він в минулому до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в психоневрологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не знаходиться, перебуває на обліку у наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, по місцю проживання характеризується позитивно, проживає зі співжителькою та їхньою неповнолітньою дитиною скарг на його поведінку не поступало, спиртним не зловживає.

До обставин, що помякшують покарання ОСОБА_1 суд відносить те, що підсудний щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1, суд відносить те, що останній вчинив злочин у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя в момент спричинення, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я потерпілого, а тому, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого підсудним злочину, його особи та обставин, які помякшують та обтяжують покарання, останньому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, із застосуванням ст.75 КК України, тобто звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням та поклавши на нього обов»язки, передбачені ст.76 КК України.

Прокурором в інтересах держави Долинського районного відділу держказначейства в особі Долинської ЦРЛ під час попереднього слідства заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 в Долинській ЦРЛ в сумі 4795,42 гривень.

Підсудний ОСОБА_1 цивільний позов визнав.

А тому суд вважає, що заявлений цивільний позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 323, 324 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, призначивши покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_1 - підписку про невиїзд

- залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_1 4795,42 гривень (чотири тисячі сімсот девяносто пять гривень 42 копійки) на користь Долинського районного відділу Держказначейства за лікування потерпілого ОСОБА_3 в Долинській ЦРЛ та перерахувати кошти на р/р 0155 у відділенні Держказначейства МФО 836014, код 24060300.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення через Долинський районний суд.

Суддя: