АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-262 Номер провадження 10/630/11Головуючий у 1-й інстанції Хіль Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого Гавриша В.М.

суддів Мілаша С.П. Томилка В.П. з участю прокурора Загребельного О.В.Чугай О.Ю.

захисника ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляцію ОСОБА_3 на постанову Лубенського міськрайонного суду від 24 травня 2011 року за його скаргою на постанову про порушення кримінальної справи, -

встановила :

11 травня 2011 року до Лубенського міськрайонного суду звернувся директор Дослідної станції лікарських рослин Інституту агроекології УААН ОСОБА_3 зі скаргою на постанову Лубенського міжрайонного прокурора від 9 березня 2011 року про порушення кримінальної справи по факту зловживання службовим становищем службовими особами Дослідної станції за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч. 1 КК України.

В поданій скарзі ставилося питання про скасування постанови Лубенського міжрайонного прокурора, як такої, що порушена без достатніх для цього приводі та підстав, оскільки в період з 01.01.2010 року по 01.09.2010 року реалізація зернових культур Дослідною станцією проводилася з дозволу Інституту агроекології УААН від 0.2.07.2010 року, а враховуючи відсутність належних складських приміщень, зернові реалізовані з отриманням прибутку в розмірі 72 038, 25 грн. тому посилання прокурора на заподіяння матеріальної шкоди в розмірі 96, 88 тис. грн. не відповідає дійсності.

Одночасно скаржник навів у скарзі доводи на спростування твердження прокурора щодо реалізації зернових по заниженим цінам, відсутність зловживань та корисливої мети з боку службових осіб Дослідної станції в їх діях та його зокрема.

За даною скаргою громадянина ОСОБА_3 було відкрите провадження, однак відмовлено у задоволенні його скарги, при цьому обгрнутовуючи прийняття такого судового рішення, суддя послався на зміст діючого законодавства, яке регулює підстави та порядок розгляду скарг на постанову про порушення кримінальної справи та вказав, що наведені у скарзі громадянина ОСОБА_3 мотиви до скасування постанови прокурора, не можуть бути розглянуті на цій стадії, оскільки вирішуються при розгляді судом справи по суті.

В апеляції громадянина ОСОБА_3 ставиться питання про скасування постанови суду і постанови прокурора про порушення кримінальної справи та фактично наведені аналогічні мотиви до їх скасування, які на його думку, не ураховані судом першої інстанції, в тому числі наявність дозволу Інституту агроекології УААН від 02.07.2010 року на реалізацію зернових, службові особи якого також повинні нести однакову відповідальність в разі доведення факту заподіяння шкоди.

Апелянт також вказує на відсутність шкоди від реалізації Дослідною станцією зернових, відсутність методики обрахування розмірі збитків, посилаючись на лист КРУ від 31 березня 2011 року, а також помилкове тлумачення прокурором втраченої вигоди із, на його думку, завданими збитками.

Заслухавши доповідь судді, виступ громадянина ОСОБА_3, який підтримав апеляцію та в його інтересах захисника ОСОБА_2, вислухавши заперечення прокурорів Загребельного О.В. та Чугай О.Ю., дослідивши матеріали справи та обговоривши мотиви апеляція, колегія суддів не знаходить підстав до задоволення апеляції, виходячи з наведеного.

Відповідно до положень ст. 236-7, 236-8 КПК України постанова органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи щодо конкретної особи чи за фактом вчинення злочину може бути оскаржена до місцевого суду, який розглядаючи скаргу, повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Із змісту поданої громадянином ОСОБА_3 скарги на постанову про порушення кримінальної справи, протоколу судового засідання убачається, що в обгрунтування її мотивів він фактично вдався до оцінки зібраних по справі доказів, посилався не недоведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 364 ч. 1 КК України та відсутність складу цього злочину в його діях.

/ а. с. 2 - 5, 22 - 25 /

Аналогічні мотиви містяться і в апеляції громадянина ОСОБА_3, в якій він ставить питання про скасування постанови прокурора та судді.

/ а. с. 31 37 /

Проте, зазначені доводи громадянина ОСОБА_3 не можуть бути предметом дослідження судом першої інстанції на стадії розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи, а тому суддею обґрунтовано ці доводи скаржника не досліджувалися та вірно відмовлено у задоволенні його скарги.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не знаходить підстав до скасування постанови судді та задоволення апеляції громадянина ОСОБА_3

Торкаючись вимоги апелянта про скасування постанови прокурора, слід зазначити, що ця його вимога взагалі не ґрунтується на законі та може розглядатися лише судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 362, 366. 382 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію громадянина ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Лубенського міськрайонного суду від 24 травня 2011 року за його скаргою на постанову про порушення кримінальної справи без змін.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5