У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Заголдного В.В., Коновалова В.М.

з участю прокурора

Опанасюка О.В.

і захисника

ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 19 “ лютого 2008 року
кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_2, і його
захисника - адвоката ОСОБА_1 на судові
рішення щодо ОСОБА_2..

Вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 4 жовтня
2006 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин
України, не судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України
на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання покарань, призначених даним вироком та вироком Новоселицького
районного суду від 17 серпня 2006 року, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання
у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України зараховано ОСОБА_2 відбуте покарання за
вироком Новоселицького районного суду від 17 серпня 2006 року - 3 місяці 8 днів
- і до відбування визначено засудженому 4 роки 8 місяців 22 дні позбавлення
волі, а початок відбування строку - з 4 жовтня 2006 року.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2007 року вирок
щодо ОСОБА_2. змінено:

- виключено з
мотивувальної частини вироку посилання суду на те, що ОСОБА_2 був раніше
засуджений за ст.286 ч.2 КК України;

- постановлено вважати ОСОБА_2.
засудженим за ст.185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- на підставі ст.70 КК України, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з
урахуванням вироку Новоселицького районного суду від 17 серпня 2006 року,
остаточно ОСОБА_2 призначено 4 роки позбавлення волі;

- початок відбування строку визначено
26 червня 2006 року.

У справі засуджені також ОСОБА_3 та ОСОБА_4, судові рішення щодо яких у
касаційному порядку не оскаржені.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що в ніч з 10 на 11 червня 2006 року
повторно, за попередньою змовою групою осіб із засудженими у справі ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 проник до належного ОСОБА_5 магазину, що розташований на ринку в
м.Новоселиця Чернівецької області, звідки таємно повторно викрав мобільні
телефони та аксесуари до них на загальну суму 18 658 грн..

У касаційних скаргах засуджений ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_1 стверджують, що
суд не врахував наявності ряду обставин, які пом'якшують покарання, в тому
числі повне відшкодування заподіяних збитків та примирення з потерпілим, і
просять пом'якшити покарання, призначене ОСОБА_2 за ч.3 ст.185 КК України.
Захисник також посилається на те, що суд неправомірно застосував кваліфікуючу
ознаку крадіжки “повторність”, оскільки вона не була інкримінована.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_1, який підтримав касаційна скарги та
просив пом'якшити ОСОБА_2 покарання із застосуванням ст.69 КК України, думку
прокурора, який заперечував проти задоволення касаційних скарг, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що
касаційні скарги засудженого та його захисника підлягають частковому
задоволенню.

Доводи касаційної скарги адвоката ОСОБА_1 про неправомірне застосування
судом кваліфікуючої ознаки крадіжки “повторність”, оскільки вона не була
інкримінована, суперечать матеріалам кримінальної справи. 31 серпня 2006 року
ОСОБА_2 притягнутий як обвинувачений за вчинення крадіжки повторно, за
попередньою змовою групою осіб та із проникненням у приміщення. Обвинувачений
ОСОБА_2 також за ч.3 ст.185 КК України з кваліфікуючою ознакою “повторність”.

Крім того, згідно з приміткою до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та
189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила
будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК
України.

Злочин, за який ОСОБА_2. засуджено у даній кримінальній справі, скоєно в
ніч з 10 на 11 червня 2006 року. А 6 червня 2006 року ОСОБА_2 вчинив злочин,
передбачений ч.2 ст.186 КК України, за який його засуджено вироком
Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 вже скоїв корисливий злочин, тому його діяння
містять ознаку повторності.

Що стосується доводів засудженого та його захисника із приводу надмірної
суворості обраного ОСОБА_2 покарання, то колегія суддів вважає їх
справедливими.

При призначенні ОСОБА_2 покарання за ч.3 ст.185 КК України, місцевий суд
зазначив, що ОСОБА_2 повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому,
добровільно відшкодував заподіяну злочином шкоду, позитивно характеризується, а
потерпілий ОСОБА_5 претензій до засудженого не має. Наведені вище обставини
колегія суддів вважає такими, що дають підстави обрати ОСОБА_2 мінімальне
покарання, передбачене у санкції ч.3 ст.185 КК України, тому знаходить можливим
пом'якшити ОСОБА_2 покарання за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення
волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.395, 396 КПК України,

у х в а л и л а :

касаційні скарги засудженого ОСОБА_2, і його захисника - адвоката ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 4 жовтня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 16 січня 2007 року
щодо ОСОБА_2 змінити: пом'якшити ОСОБА_2 покарання за ч.3 ст.185 КК України до
3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Новоселицького
районного суду від 17 серпня 2006 року, більш суворим покаранням, що призначене
даним вироком, остаточно визначити засудженому ОСОБА_2 покарання у виді 3 років
позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України зарахувати ОСОБА_2 відбуте
ним покарання за вироком Новоселицького районного суду від 17 серпня 2006 року
- 3 місяці 8 днів - і до відбування визначити засудженому 2 роки 8 місяців 22
дні позбавлення волі, а початок відбування строку рахувати з 4 жовтня 2006 року.
У решті судові рішення залишити без зміни.

судді:

Синявський О.Г. Заголдний В.В. Коновалов В.М.