Справа № 1-200/2010р.
ВИРОК

іменем України

"20" вересня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Дробинського О.Е.,

при секретарі Руденко А.О.,

з участю прокурора Нижнік Л.І.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська кримінальну справу справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одруженого, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого

· 18.01.2001 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.141 КК України /1961 року/ до 4 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини його особистого майна,

· 21.11.2005 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 3 років 3 місяців 20 днів позбавлення волі, та звільненого з місця позбавлення волі 27 жовтня 2008 року в зв`язку з відбуттям строку покарання.

в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2010 року в денний час в місті Вознесенську Миколаївської області підсудний ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до будинку №22 по провулку Пролетарському, де мешкає потерпілий ОСОБА_3, та шляхом пошкодження дверних запорів, скориставшись відсутністю потерпілого за місцем проживання, проник до будинку, звідки таємно викрав телевізор Бравіс вартістю 1109 гривень 00 копійок та алюмінієвий бідон ємкістю 20 літрів вартістю 250 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 матеріальний збиток на загальну суму 1359 гривень 00 копійок.

Під час проведення досудового слідства, частина викраденого майна потерпілого ОСОБА_3, а саме алюмінієвий бідон ємкістю 20 літрів був вилучений працівниками міліції та повернутий потерпілому ОСОБА_3, а також під час проведення судового слідства по кримінальній справі підсудним передано потерпілому ОСОБА_3 500 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення цього злочину, в зв`язку з чим потерпілому частково відшкодовано заподіяну матеріальну шкоду.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, та підтвердив факт скоєння ним злочину, при викладених вище обставинах.

Суд вважає визнати недоцільним дослідження доказів, у відношенні тих фактичних обставин, які нікім не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи, що стосується факту викрадення чужого майна у потерпілого ОСОБА_3.

Суд знаходить доведеною вину підсудного ОСОБА_4 за фактом скоєння таємного викрадення чужого майна у потерпілого ОСОБА_3, та таким чином кваліфікує умисні дії підсудного ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.

При визначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує обставини, які пом`якшують покарання підсудному, а саме щире каяття, та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудному ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, умови життя підсудного, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я підсудного, тобто те, що він має хворбу лівого плечевого суглобу, а також проходить лікування в обласній туберкульозній лікарні, його стать та вік, те що він посередньо характеризується за місцем проживання, має дві судимості, які не погашені в установленому законом порядку.

З урахуванням всіх обставин кримінальної справи, суд вважає, що підсудному ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, відповідно до найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.185 КК України, та не знаходить підстав для можливості призначення йому покарання із застосуванням випробування, відповідно до ст.75 КК України. Також суд не знаходить підстав, для застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_4, так як при наявності обставин, що пом`якшують покарання підсудному, істотно не знижується ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи підсудного, який має дві судимості, за умисні корисні злочини, які не погашені в установленому законом порядку.

Суд вважає, що даний вид покарання у виді позбавлення волі відносно підсудного ОСОБА_4 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1359 гривень 00 копійок, відповідно до ст.328 КПК України залежно від доведеності та підстав цивільного позову, підлягає частковому задоволенню.

Питання про речові докази, підлягають вирішенню відповідно до п.5 ч.1 ст.81 КПК України. /том №2, а.с.34, 35/.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України всі судові витрати покладаються на засудженого, та підлягають стягненню.

Крім того органом досудового слідства підсудний ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в третій декаді листопада 2009 року біля 23 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області з метою таємного викрадення чужого майна, він прибув до будинку №146 по вулиці Леніна, що належить потерпілій ОСОБА_2, але в якому не мешкають мешканці, де через незаперті на запираючи пристрої вхідні двері, проник до будинку, звідки таємно викрав два м`яких крісла кожне вартістю по 270 гривень 00 копійок, м`який меблевий пуфік вартістю 125 гривень 00 копійок, дерев`яне ліжко без матрацу вартістю 600 гривень 00 копійок, дзеркало без оправи вартістю 90 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_2 матеріальний збиток на загальну суму 1355 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 не визнав себе винним в скоєнні даного злочину, але підтвердив факт заволодіння ним даних меблів, які належали потерпілій ОСОБА_2, пояснивши, що він дійсно взяв дані меблі із старого будинку, де раніше мешкала родина ОСОБА_2, але на теперішній час в будинку ніхто не проживає, меблі нікому не потрібні, та він взяв їх у тимчасове користування із дозволу старшого сина потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_5

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 підтвердила покази підсудного ОСОБА_4, та пояснила, що дійсно вона має будинок №146 по вулиці Леніна в місті Вознесенську Миколаївської області, але в будинку ніхто не проживає. В приміщенні будинку знаходяться старі меблі, які її не потрібні. В січні 2010 року вона відвідавши даний будинок, виявила що зникли меблі, але не придала цьому значення, так як вони були її не потрібні. В квітні 2010 року її викликали працівники Вознесенського МВ УМВС та повідомили, що вони знайшли її меблі, і на прохання працівників міліції вона написала заяву про крадіжку меблів, але пізніше в розмові із своїми синами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вона дізналася, що ОСОБА_4 взяв меблі із будинку у тимчасове користування із дозволу її старшого сина ОСОБА_5 На час написання заяви до Вознесенського МВ УМВС в квітні 2010 року, вона не знала, що меблі знаходилися у ОСОБА_4 із дозволу її сина ОСОБА_5.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що його родина має будинок №146 по вулиці Леніна в місті Вознесенську Миколаївської області, але в будинку ніхто не проживає. В приміщенні будинку знаходяться старі меблі. Наприкінці 2009 року він, на прохання свого знаймого ОСОБА_4 дозволив йому взяти на тимчасове користування де-які меблі. Про це він не повідомив свою матір ОСОБА_2. Пізніше він дізнався, що в квітні 2010 року його матір ОСОБА_2 викликали працівники Вознесенського МВ УМВС та повідомили, що вони меблі із їхнього будинку. Також він дізнався, що на прохання працівників міліції його матір ОСОБА_2 написала заяву про крадіжку меблів. Пізніше в розмові із матір`ю він повідомив, що ОСОБА_4 взяв меблі із будинку у тимчасове користування із його дозволу.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він був присутній при одній із розмов підсудного ОСОБА_4 із ОСОБА_5. При цьому на прохання підсудного ОСОБА_4, ОСОБА_5 дозволив ОСОБА_4 взяти на тимчасове користування де-які меблі із будинку №146 по вулиці Леніна в місті Вознесенську.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні, підтвердив покази як підсудного ОСОБА_4, так і потерпілої ОСОБА_2, та свідка ОСОБА_5.

Таким чином, суд врахувавши обставини, встановлені в судовому засіданні, щодо факту заволодіння підсудним ОСОБА_4 меблів, які належали потерпілій ОСОБА_2, приходить висновку, що в діях підсудного ОСОБА_4 відсутні ознаки злочину за даним епізодом пред`явленого йому обвинувачення, та вважає за необхідне виключити з обвинувачення підсудного ОСОБА_4 епізод обвинувачення за фактом таємного викрадення чужого майна у потерпілої ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323, ст.324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

ОСОБА_4 виправдати за фактом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_2, в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без зміни взяття під варту з утримуванням в СІЗО №20 УДДУ ВП в Миколаївській області, обчислюючи строк відбування покарання з дня його взяття під варту за постановою суду з 25 червня 2010 року, зарахувавши в строк відбування покарання тримання його під вартою з 18 по 24 червня 2010 року.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнувши на користь ОСОБА_3 з засудженого ОСОБА_4 609 /шістсот дев`ять/ гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Речовий доказ по кримінальній справі: алюмінієвий бідон ємкістю 20 літрів, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_3 залишити потерпілому ОСОБА_3, як законному власнику цієї речі. /том №2, а.с.34, 35/.

Судові витрати стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області, УДК в Миколаївській області р/р 0005 код платежа 25574110, МФО 826013:

· 278 /двісті сімдесят вісім/ гривень 64 копійки за проведення судової трасологічної експертизи №70 від 08.07.2010 року /том №2, а.с.44/.

· 278 /двісті сімдесят вісім/ гривень 64 копійки за проведення судової дактилоскопічної експертизи №67 від 08.07.2010 року /том №2, а.с.50/.

Апеляції на вирок можуть бути подані до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд на протязі 15 діб з моменту оголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту одержання копії вироку.

Суддя: О. Е. Дробинський