Справа №10-213/07 Головуючий
у І інстанції Восковська О.А.
запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 1
жовтня 2007 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської

області у складі: головуючого - судді Фідрі О.М. ,

суддів - Пазюка
О.С. , Опейди В.О.,

з участю
прокурора - Литвинчука
Р.В.,

обвинуваченої
- ОСОБА_1.,

захисника
- ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію старшого помічника
Ковельського міжрайонного прокурора на постанову Ковельського міськрайонного
суду від 20 вересня 2007 року, якою щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1, неодруженої,
непрацюючої, раніше не
судимої, відмовлено у задоволенні
подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано
запобіжний захід підписку про невиїзд, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Ковельського міськрайонного суду від 20 вересня 2007 року за поданням слідчого
СВ Ковельського MB УМВС України у Волинській області відмовлено в обранні
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрано запобіжний захід
підписку про невиїзд відносно ОСОБА_1.,
яка обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 307 КК
України.

У
поданій апеляції прокурор ставить питання про скасування постанови суду та
направлення подання на новий судовий розгляд,
посилаючись на неврахування судом при прийнятті рішення тяжкості й
підвищеної суспільної небезпечності злочину,
у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1., систематичності вчинення злочинних
діянь, а також даних, які дають підстави вважати, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність, впливати на свідків з метою зміни ними своїх
показань.

Вислухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію з викладених у ній
підстав, обвинувачену ОСОБА_1. та її
захисника, які заперечили доводи
апеляції, пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляцію слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Відповідно
до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4
«Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства», взяття під варту обирається
лише за наявності підстав вважати, що
інші запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим
процесуальних обов'язків і його належної поведінки, та коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й
суду або виконання процесуальних рішень,
перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну
діяльність.

Судом
першої інстанції встановлено, що
відсутні факти чи обставини, які б
давали достатні підстави вважати, що
ОСОБА_1, перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства й суду, перешкоджати встановленню істини у
справі, продовжувати злочинну
діяльність. Тяжкість злочину, у вчиненні
якого обвинувачується особа, не є
безумовною підставою для обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді взяття
під варту.

Як
убачається з матеріалів справи, відсутні
дані про ознайомлення ОСОБА_1. з постановою про порушення кримінальної справи
від 16 серпня 2007 року, що підтвердив і
слідчий в судовому засіданні. Тому доводи прокурора в апеляції про те, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може продовжувати займатись злочинною
діяльністю, оскільки після порушення
щодо неї кримінальної справи вчинила ще ряд аналогічних злочинів, є непереконливими.

Крім
того, ОСОБА_1 раніше до кримінальної
відповідальності не притягувалась, має
постійне місце проживання, за яким
характеризується позитивно, має на
утриманні неповнолітню дитину,
відповідно до довідки лікаря акушера-гінеколога перебуває на обліку у
зв'язку з вагітністю, зобов'язується
з'являтися на виклики слідства й суду,
виконувати покладені на неї процесуальні обов'язки.

Вказані
обставини прокурором не спростовані.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку про відмову у задоволенні подання про обрання щодо ОСОБА_1.
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Керуючись ст.
ст. 362, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
старшого помічника Ковельського міжрайонного прокурора залишити без
задоволення, а постанову Ковельського
міськрайонного суду від 20 вересня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.