ВИРОК

іменем України

22
травня 2007 року Обухівський районний суд Київської

області в
складі:

Головуючого
судді Кулініченко Г.В.,

при секретарі
судового засідання Войцеховський Н.В.,

за участю
прокурора Сотченко М. М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду
Київської

області
кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця: м.
Камінь-Каширськ, Волинської
області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1, раніше судимого 22 березня 2005 року Камінь-Каширським
районним судом Волинської області за ч.2
ст. 189 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки з
випробуванням три роки

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.
190 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України,

встановив:

20
жовтня 2006 року близько 21 години ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння та знаходячись у кафе-барі «Росинка»,
що розмішений на території «Ранкового ринку» по вул. Каштановий у місті Обухові Київської
області, маючи злочинний умисел на
заволодіння чужим майном у свою користь,
за попередньою змовою та разом із невстановленою слідством особою на
ім'я ОСОБА_4, шляхом обману, який виразився у проханні
зателефонувати, повторно заволодів
мобільним телефоном «Соні Еріксон К700-І»,
вартістю 1200 грн. із сім-карткою мобільного оператора «ДіДжус», вартістю 25 грн., з грошима на рахунку у сумі 25 грн., що належав ОСОБА_2, чим завдав останньому матеріальних збитків.

23
листопада 2006 року близько 02 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та
знаходячись на автозупинці «Піщана», що
поряд з магазином «Велика Кишеня», на
мікрорайоні Піщана по вул. Київська у
м. Обухів, Київської області, у ОСОБА_1 виник умисел на відкрите
заволодіння майном гр.. ОСОБА_3. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим
майном ОСОБА_1, почав завдавати удари
ОСОБА_3, внаслідок яких він впав на
асфальт, але підсудній не звертаючи на
це уваги завдав ще декілька ударів по потерпілому, а після цього, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите заволодіння майном
потерпілого ОСОБА_1 нахилився над потерпілим,
та повторно відкрито викрав у останнього з кишені одягу мобільний
телефон «Нокія-6230», вартістю 1200 грн.
з сім-карткою мобільного оператора «ДіДжус»,
вартістю 25 грн., з грошима на
рахунку у сумі 20 грн., а також гроші у
сумі 1000 грн., завдавши останньому
матеріальні збитки.

05
грудня 2006 року приблизно о 23 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та маючи
злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна у свою користь, перебуваючи в приміщенні кафе-бару
«Гороскоп», що розміщений по вулиці
Каштанова у місті Обухові Київської області шляхом вільного доступу зі
столу, повторно, таємно викрав мобільний телефон «Бенк'ю
Сіменс ЦЛ-71», вартістю 1000 грн. з
сім-карткою мобільного оператора «ДіДжус»,
вартістю 25 грн. та з грошима на рахунку у сумі дві грн., чим завдав потерпілій матеріальних збитків.

Досудовим
слідством підсудний також був обвинувачений за
ст. 296 ч.1 КК України, але
згідно постанови державного обвинувача від 24 квітня 2007 року було змінено
обвинувачення шляхом виключення кваліфікації дій підсудного за ст. .296 ч.1 КК України.

В
судовому засіданні підсудний визнав себе винним повністю, вказавши,
що він приїхавши на заробітки до Обухівського району, познайомився з місцевими жителями, з якими після закінчення роботи спільно
відпочивав в закладах відпочинку. Так в один із вечорів, після спільного вживання алкогольних напоїв,
в кафе-барі «Росинка» м. Обухові
Київської області він побажав подзвонити,
а так як у нього був відсутній мобільній телефон то попросив його у
сидячого рядом хлопця, яким був
потерпілій - ОСОБА_2, на що останній не
заперечив. Взявши телефон підсудний вийшов на вулицю, де зателефонував. Через деякий час до нього
вийшов його знайомий ОСОБА_4, який також

попросив зателефонувати, а тому він віддав йому телефон і останній з
телефоном пішов за кафе. Коли він відійшов за кафе, то до підсудного звернувся потерпілій з
вимогою про повернення телефону, на що
підсудний обіцяв с часом
його повернути. Знайшовши ОСОБА_4підсудний разом з ним вирішили телефон
потерпілому не повертати, а залишити
собі. В зв'язку з чим вони розійшлися, а
наступного дня поїхали в м. Київ, де на базарі «Караваєві дачі « продали його
невідомій особі за 300 грн., які
витратили на власні потреби. 22 листопада 2006 року після вживання алкогольних
напоїв з знайомими, серед яких був також
потерпілій ОСОБА_3, коли підсудний
залишився на одинці з потерпілім то побачив у останнього є гроші в великій сумі
та мобільній телефон, в зв'язку з тим що
у нього на той час були відсутні кошти,
то він побажав ними заволодіти, а
тому він завдав декілька ударів потерпілому,
якій від отриманих ударів впав на асфальт, а підсудній завдавши ще декілька ударів, витягнув з кишені потерпілого гроші та
мобільний телефон. Мобільній телефон на наступний день продав на базарі
«Караваєві дачі» невідомий особі за 200 грн.,
які як і вкрадені гроші витратив на власні потреби. 05 грудня 2006
року, після вживання алкогольних
напоїв, підсудний перебував в кафе-барі
«Гороскоп», з знайомими дівчатами, серед яких також була потерпіла
ОСОБА_5., коли вона вийшла, то підсудній в відсутності інших дівчат
поклав даний телефон собі в кишеню та вийшов з кафе. Вийшовши з кафе він пішов
до тимчасового свого місця проживання,
але коли він прийшов до місця проживання, як йшов,
де дівся телефон не пам'ятає, так
як був у стані алкогольного сп'яніння. Щиро розкаюється у вчиненому, просить провести обмежене дослідження доказів
по справі, так як не ставить під сумнів
зібрані докази по справі та просить суворо не карати.

Допитаний
в судовому засіданні потерпілій ОСОБА_3 вказав,
що він дійсно відпочивав разом з підсудним на парапети мікрорайону
«Піщана» м. Обухів Київської області.
Після спільного вживання алкогольних напоїв підсудний завдав потерпілому
декілька ударів, внаслідок яких він
впавши отримав тілесні ушкодження, а
підсудний в цей час забрав в нього гроші та мобільній телефон, тим самим завдав йому матеріальних та
моральних збитків, які просить стягнути
з підсудного в судовому порядку. При цьому не заперечує проти обмеженого
розгляду справи і просить призначити покарання відповідно до законодавства
України.

Потерпілій
ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив покази дані на досудовому
слідстві, вказавши, що дійсно підсудний заволодів його мобільним
телефоном шляхом шахрайства. Через декілька днів після вчинення відносно нього
даних протиправних дій потерпілій зустрічався з-підсудним та пропонував
останньому повернути телефон або придбати новий, на що останній погодився, але своє обіцянки не виконав, в зв'язку з чим просить стягнути з підсудного
завдані йому збитки. Він не заперечує проти обмеженого дослідження доказів по
справі і просить призначити покарання підсудному відповідно до законодавства.

Суд
заслухавши прокурора, потерпілих, враховуючи визнання підсудним вини, його клопотання про обмежене дослідження
доказів по справі, керуючись ст.
299 ч.3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи
допитом підсудного, потерпілих та даних
, які характеризують особу
підсудного, оскільки обставини справи
ніким не оспорюються і не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх
позицій.

Суд
вважає, що дії підсудного вірно
кваліфіковані за статтею 190 ч.2 КК України,
так як підсудний вчинив повторно та за попередньою змовою групою осіб
заволодіння чужим майно шляхом обману (шахрайство); за статтею 186 ч.2 КК
України, оскільки підсудний вчинив
повторно відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а також за статтею 185 ч.2 КК України так як
підсудний вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При
призначенні покарання підсудному суд враховує тяжкість злочину, особу винного та обставини справи, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Обставини
, що пом'якшують покарання
підсудному, згідно ст. 66 КК України, суд визнає з'явлення із зізнанням, щире каяття,
активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують відповідальність, згідно
ст. 67 КК України суд в діях підсудного вбачає вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння .

Враховуючи
тяжкість злочину, особу підсудного, обставини,
що обтяжують та пом'якшують відповідальність, суд вважає за необхідне призначити підсудному
покарання з ізоляцією від суспільства в місцях позбавлення волі.

Вирішуючи
заявлені по справі цивільні позови суд,
керуючись ст. .1166, 1177 ЦК України, вважає,
що вони підлягають задоволенню.

Цивільні
позови ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підлягають повному задоволенню, так як розмір завданих збитків
підтверджується матеріалами справи,
визнається і не ставиться під сумнів підсудним.

Підлягає частковому задоволенню цивільній позов ОСОБА_3, а саме повному відшкодуванню підлягають
матеріальні збитки, які підтверджуються
матеріалами справи, визнаються та не ставляться
під сумнів підсудним, а в частині
моральних збитків суд керуючись ст.
23, 1167 ЦК України,
враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає за необхідне задовольнити частково.

Суд вважає за
необхідне, керуючись ст. 93 КПК України стягнути з підсудного
вартість документально підтверджених судових витрат.

Керуючись ст. . ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочинів передбачених
ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2 та ст. 190 ч.2 КК України і призначити
покарання:

за ст. 185 ч.2КК України у вигляді двох років
позбавлення волі; за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді чотирьох років
позбавлення волі; за ст. 190 ч.2 КК
України у вигляді одного року позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 70 КК України остаточно
призначити ОСОБА_1 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш
суворим і визначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 71
КК України до покарання , призначеного
за даним вироком, частково приєднати
невідбуту частину покарання призначену за попереднім вироком Камінь-Каширського
районного суду Волинської області від 22 березня 2005 року і остаточно
призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення
волі.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
тримання під вартою в Київському СІЗО №13 УДДУПВП в м. Києві.

Строк
відбуття покарання рахувати з 22 травня 2007 року зарахувавши йому в термін
відбуття покарання час перебування ним під вартою з 16 січня по 22 травня 2007
року.

Цивільній
позов ОСОБА_2 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 1500 грн. на користь ОСОБА_2, як відшкодування матеріальних збитків.

Цивільній
позов ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 1027 грн. на користь
ОСОБА_5, як відшкодування матеріальних
збитків.

Цивільній
позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3150
грн., як відшкодування збитків, а саме 2150 грн., як відшкодування матеріальних збитків та 1000
грн., як відшкодування моральних
збитків.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Обухівського РВГУМВС України в Київській області 49 грн.
33 коп., як відшкодування витрат за
проведення експертизи.

На даний
вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Київської області
через Обухівській районний суд на протязі 15 діб з дня його проголошення, а засудженим . який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому
копії вироку.