Справа № 1-189/2008р.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
року. Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Білокур В.І.,
при секретарі Сірій
з участю прокурора Луценко М.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Прилуки кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с.Драгово Хустського району Закарпатської області, українець, гр-н
України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одружений і має двоє
малолітніх дітей, раніше судимий :
– 03.12.2002року
вироком Прилуцького районного суду за ст.ст.185ч.3,75,76 КК України до 3років
позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

– 16.12.2003року
вироком Прилуцького районного суду за ст.ст.185ч.2,71 КК України до 3років 1 місяця
позбавлення волі;

– 26.07.2004року
вироком Прилуцького міськрайонного суду за ст.ст.185ч.2,71 КК України до 3років
2місяців позбавлення волі;

за ст. 187 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

04
травня 2008року близько 1-ї години ночі ОСОБА_1, перебуваючи у стані
алкогольного сп”яніння поблизу будинку АДРЕСА_1, з метою заволодіння чужим
майном здійснив раптовий напад на громадянку ОСОБА_2, що був поєднаний із
насильством небезпечним для здоров”я потерпілої, заподіявши при цьому
середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та заволодів у останньої
належними їй речами: мобільним телефоном марки “Нокія-6085” з навушниками та
зарядним пристроєм вартістю 795,00грн. зі стартовим пакетом мобільного
оператора “Лайф” вартістю 10,00грн. та грошима в сумі 3,00грн., а всього
заволодів чужим майном, що належало потерпілій ОСОБА_2. на
загальну суму 808,00грн..

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину в обвинуваченні за ч.1ст.187 КК
України визнав повністю та підтвердив
всі наведені вище обставини скоєного ним злочину, зокрема суду пояснив, що
увечері 03.05.2008року він перебуваючи в гостях побачив у ОСОБА_2 мобільний
телефон яким вирішив заволодіти, а вже після опівночі зустрівши її (потерпілу)
одну на вулиці с.Рудівка, напав на неї ударивши кулаком в лице та забрав
вищеназвані речі мобільного зв”язку і 3грн. грошей. Повернувшись додому, він
сховав у коробку від телевізора викрадений таким чином мобільний телефон та
його складові, які пізніше було вилучено працівниками міліції. Про скоєний
злочин він написав явку з повинною та щиро розкаюється у вчиненому, вибачився
перед потерпілою в судовому засіданні та просить суд не призначати суворої міри
покарання.

Потерпіла
ОСОБА_2. в судовому засіданні також підтвердила вищевикладені обставини
скоєного злочину відносно неї, заявила, що їй повернутий мобільний телефон і цивільного
позову до підсудного не заявляє, прийняла вибачення підсудного у судовому
засіданні та просила не призначати йому суворого покарання.

Після
допиту в судовому засіданні підсудного та потерпілої, підсудний ОСОБА_1. просив
справу розглядати без дослідження інших
доказів по справі, правильно розуміючи зміст даних обставин справи і наявних
доказів згідно пред”явленого йому
обвинувачення за ст.187 ч.1 КК України.
Інші учасники судового розгляду не заперечували проти цього, а тому суд відповідно до ч.3ст.299 КПК
України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та
потерпілої, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються. Учасникам процесу роз”яснено, що в такому разі вони будуть
позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному
порядку.

За таких обставин суд вважає
правильною кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_1.
за ст. 187 ч.1 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном,
поєднаний з насильством, небезпечним для здоров”я особи, яка зазнала нападу
(розбій).

Вирішуючи
питання про призначення міри покарання підсудному ОСОБА_1., суд враховує
характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину який відноситься до
числа тяжких, особу підсудного та обставини, що пом'якшують та обтяжують його
покарання.

Так, до
обставин пом'якшуючих покарання підсудному суд відносить його з”явлення із
зізнанням та щире каяття у скоєному (ст.66 КК України). Обтяжуючою його
покарання обставиною суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп”яніння
(ст.67 КК України).

Крім
того суд враховує те, що в судовому засіданні підсудний вибачився перед
потерпілою, він посередньо характеризується за місцем свого проживання та
викрадені речі мобільного зв”язку
повернуті потерпілій ОСОБА_2., яка не заявляє цивільного позову до
підсудного у даній справі. Між тим суд враховує, що підсудний скоїв даний
злочин маючи непогашені судимості та ступінь тяжкості скоєного ним злочину який
відноситься до числа тяжких, унаслідок чого суд вважає необхідним призначити
підсудному покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімального розмірі
передбаченого санкцією інкримінованої статті, що буде достатнім і необхідним
для його виправлення та перевиховання.

Судові витрати
по справі відсутні, а долю речових доказів по справі необхідно вирішити в
порядку, передбаченому ст.ст.81,330 КПК України - залишити їх у законному
володінні та розпорядженні власника-потерпілої ОСОБА_2., згідно розписки.
(а.с.13,14).

На підставі наведеного, керуючися ст.ст.
323 - 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 187 ч.1 КК України
і призначити йому покарання у виді 3(трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишити без змін - взяття під варту в
СІЗО № 31 Державного департаменту
України з питань виконання покарань в Чернігівській області, а строк відбуття
покарання рахувати з часу його затримання
- 05 травня 2008 року. (а.с.159).

Речові
докази - мобільний телефон марки “Нокія-6085” з навушниками та зарядним
пристроєм, які знаходяться на зберіганні у
потерпілої ОСОБА_2 Андріївни згідно розписки - залишити у її законному
володінні та розпорядженні. (а.с.13,14).

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду
Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває
під вартою в той самий строк з моменту
вручення йому копії вироку.

Головуючий
суддя
Білокур В.І.