Справа № 755/9181/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сеньківка, Бориспільського району, Київської області, громадянки України, працюючої головним бухгалтером в школі № 294, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 29.04.2015 року між прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 , який на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України наділений повноваженнями старшого групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.
Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.
Прокурор та захисник, кожен окремо, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена в підготовчому судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України за викладених обставин.
Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК України) та закону приходить до наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 358 КК України визнаючи, шляхом укладення останньої, доведеним, що з метою підробки довідки про доходи на ім`я ОСОБА_7 , для подальшої передачі невстановленій слідством особі, на початку лютого 2015 року у невстановлений досудовим слідством час підробила довідки про доходи, а саме остання з 2000 року по 2012 рік працювала на посаді бухгалтера ПТ Імпортрадіосервіс та була уповноважена видавати довідки про доходи працюючим працівникам підприємства, у зв`язку з чим мала доступ до печатки товариства.
На початку лютого 2015 року до ОСОБА_5 звернулась невстановлена досудовим слідством особа з проханням видати на ім`я ОСОБА_7 довідку про доходи для подальшої подачі її до банківських установ з метою отримання кредиту. В цей час в ОСОБА_5 виник намір на підробку документу, який видається підприємством і який надає право на отримання кредиту у банківських установах, з метою використання його іншою особою.
Продовжуючи свої злочинні дії направлені на підробку документу, ОСОБА_5 в графі Головний бухгалтер виконала свій особистий підпис, та в графі Директор власноручно виконала підпис від імені директора ОСОБА_8 та власноручно внесла дату видачі довідок та її номер, вчинивши тим самим підробку іншого офіційного документа, який видається підприємством і який надає право, з метою використання його іншою особою. В подальшому ОСОБА_5 передала підроблені нею довідки про доходи невстановленій слідством особі.
Згідно з висновком експерта № 145/тдд від 06.04.2015 року: 1. Підпис в графі Директор ОСОБА_8 на довідці для одержання кредиту № 11 від 10.02.2015 (в лівому верхньому куртку напис олівцем 1) ймовірно виконано ОСОБА_5 . 2. Підпис в графі Гол. Бухгалтер ОСОБА_5 на довідці для одержання кредиту № 11 від 10.02.2015 (в лівому верхньому куртку напис олівцем 1) виконано ОСОБА_5 . 3. Підпис в графі Директор ОСОБА_8 на довідці для одержання кредиту № 11 від 10.02.2015 (в лівому верхньому куртку напис олівцем 2) ймовірно виконано ОСОБА_5 . 4. Підпис в графі Гол. Бухгалтер ОСОБА_5 на довідці для одержання кредиту № 11 від 10.02.2015 (в лівому верхньому куртку напис олівцем 2) виконано ОСОБА_5 .
Згідно з висновком № 237/тдд від 24.04.2015 відбиток печатки ПТ Імпортрадіосервіс (ідентифікаційний код 21562819) в довідці про доходи № 11 від 10.02.2015 року, в текст якої внесла недостовірні відомості про те, що ОСОБА_7 (в лівому верхньому куртку напис олівцем 1) та довідці про доходи № 11 від 10.02.2015 року, в текст якої внесла недостовірні відомості про те, що ОСОБА_7 (в лівому верхньому куртку напис олівцем 2), нанесений печаткою ПТ Імпортрадіосервіс.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні, судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки вона своїми умисними діями підробила інший офіційний документ, який видається підприємством і який надає право, з метою використання його іншою особою.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), а саме штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
При цьому, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.
Безпосередньо в самій угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.
Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмовити у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.
Таким чином, судом, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження не обирався, тож враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України, підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Речові докази, згідно реєстру матеріалів у провадженні, відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 472, 473-475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень 00 копійок на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів, а саме 923,30 гривень (технічна експертиза № 237/тдд від 24.04.2015).
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 2 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

С у д д я : ОСОБА_1