Справа № 1-519/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Скоріна А.В.

при секретарі: Бакуменко О.В., Халпахчієвій Є.В.

з участю прокурора: Марунича О.В., Тимчука В.В.

захисника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

- згідно вироку Святошинського районного суду м.Києва від 14.04.2010р. за ст.186 ч.1 КК України до громадських робіт строком на 240 годин,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимої,

у скоєні злочину, передбаченому ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, 12.03.2010 року, приблизно в 12 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_5, знаходячись біля будинку № 5 по вул. Литвиненко-Вольгемут в м. Києві, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя, відкрито викрали у малолітнього ОСОБА_6 чуже майно, яке належить його матері - гр-нці ОСОБА_7

Так, ОСОБА_3, 12.03.2010 року, приблизно в 12 годин 30 хвилин, після вживання спиртних напоїв разом зі своєю знайомою ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля будинку № 5 по вул. Лигвиненко-Вольгемут в м. Києві, побачили наочно знайомого їм малолітнього ОСОБА_6, який проходив біля вказаного будинку. В цей час ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, запропонувала ОСОБА_5 відкрито викрасти чуже майно у малолітнього ОСОБА_6, на що ОСОБА_5 погодилась, чим вступила з ОСОБА_3 в попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 разом з

ОСОБА_5, діючи погоджено між собою, підійшли до малолітнього

ОСОБА_6 і ОСОБА_3, з метою обернення на свою користь та

особистого збагачення, стала виривати з руки у малолітнього ОСОБА_6

мобільний телефон. В цей час ОСОБА_8, діючи погоджено з

ОСОБА_3, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя

чи здоровя, долонею правої руки нанесла малолітньому ОСОБА_6 удар по

руці, в якій останній утримував свій мобільний телефон, чим заподіяла

малолітньому ОСОБА_6 фізичний біль. Коли від заподіяного удару

малолітній ОСОБА_6 розтиснув руку, в якій знаходився мобільний телефон, то

ОСОБА_3, діючи погоджено з ОСОБА_5, з метою обернення

на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрала у малолітні

ОСОБА_6 мобільний телефон „Нокіа-1110", ціною 200 гривень, в якому

знаходилась сім-картка оператора мобільного зв'язку „Лайф", ціною 35 гривень

на рахунку якого знаходились гроші в сумі 15 гривень, а всього на загальну суму 250 гривень, завдавши його матері - гр-нці ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втекли, але згодом були затримані працівниками міліції.

Крім цього, ОСОБА_3, 20.04.2010 року, приблизно в 00 годин 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2, знаходячись по бул. Кольцова, 15-А в м.Києві, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя, повторно, відкрито викрала чуже майно, яке належить гр-ну ОСОБА_9

Так, ОСОБА_3, 19.04.2010 року, приблизно в 18 годин, знаходячись біля кафе "Шрек", розташованого по бул. Кольцова, 13 в м. Києві, зустрілась зі свої знайомим ОСОБА_2, разом з яким стали вживати спиртні напої. Після вживання спиртних напоїв, ОСОБА_3 разом ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, побачили раніше їм незнайомого гр-на ОСОБА_9 майном якого вирішили відкрито заволодіти, вступивши тим самим між собою в попередню злочинну змову. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, підбігли до гр-на ОСОБА_9 ззаду, і ОСОБА_2, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я, наніс гр-ну ОСОБА_9 удар ліктем своєї правої руки в обличчя. Від заподіяного удару гр-н ОСОБА_9, відчувши сильний фізичний біль, впав на землю. Після цього ОСОБА_2, діючи погоджено з ОСОБА_3, продовжуючи далі свої злочинні дії, став наносити гр-ну ОСОБА_9 удари ногами по тулубу. Потім ОСОБА_2, діючи погоджено з ОСОБА_3, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, відкрито викрали чуже майно, яке належить гр-ну ОСОБА_9, а саме:

- мобільний телефон "Нокіа", ціною 350 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв'язку "Київстар", ціною 25 гривень, на рахунку якої знаходилось 30 гривень;

- пасок чорного кольору, ціною 130 гривень;

- куртку шкіряну чорного кольору, ціною 1500 гривень;

- ланцюжок із срібла, вагою 10 гр., ціною 500 гривень;

- срібний хрестик, вагою 10 гр., ціною 300 гривень;

- грошима в сумі 200 гривень, а всього майна на загальну суму 3035 гривень, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду. З викраденим у гр-на ОСОБА_9 чужим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втекла, а ОСОБА_2 був затриманий працівниками міліції.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були заподіяні ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в тімяно-потиличній ділянці практично по серединній лінії; ссадна: на слизовій верхньої та нижньої губи справа та зліва на фоні крововиливів, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 226/І від 31.05.2010 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у скоєні злочину, передбаченому ст.186 ч.2 КК України визнав повністю та показав, що 20.04.2010р., приблизно в 00 годин 40 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з ОСОБА_3, знаходячись по бул.Кольцова, 15-А в м.Києві, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя, відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_9 Матеріальну шкоду потерпілому він відшкодував повністю.

Фактичні обставини справи, а саме час, дату, місце та спосіб скоєння злочину, перелік викраденого майна, він не оспорює, щиро кається у вчиненому.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину у скоєні злочинів, передбачених ст.186 ч.2 КК України визнала повністю та показала, що 12.03.2010р., приблизно в 12 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з ОСОБА_5, біля будинку №5 по вул.Литвененко-Вольгемут у м.Києві, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя, відкрито викрали у малолітнього ОСОБА_6 чуже майно.

Крім цього, 20.04.2010р., приблизно в 00 годин 40 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2, знаходячись по бул.Кольцова, 15-А в м.Києві, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя, відкрито викрали майно, яке належить ОСОБА_9

Фактичні обставини справи, а саме час, дату, місце та спосіб скоєння злочину, перелік викраденого майна, вона не оспорює, щиро кається у вчиненому.

Крім власних показів, вина підсудних у скоєнні вищевказаних злочинів підтверджується наступним.

По епізоду пограбування малолітнього ОСОБА_6

Оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілої по справі ОСОБА_7, згідно яких встановлено що 12.03.2010 року, її малолітній син ОСОБА_6 зателефонував їй на мобільний телефон і повідомив про те, що в нього наглядно йому знайома ОСОБА_3 та раніше йому незнайома ОСОБА_5 забрали мобільний телефон „Нокіа-1110".

Вказаний мобільний телефон „Нокіа-1110 вона купила в січні 2010 року на радіо ринку, розташованому по вул. Ушинського, 12-А в м. Києві. Зазначений мобільний телефон знаходився раніше в користуванні, тому вона купила цей мобільний телефон за 200 гривень. Також у вказаному мобільному телефоні знаходилась сім-картка оператору мобільного зв'язку „Лайф", ціною 35 гривень на рахунку знаходилось 15 гривень. Їй також відомо, що незнайомі громадянки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заступилися за її сина та повернули йому вказаний мобільний телефон. Також гр-нки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 викликали працівників міліції, яким повідомили про вчинений відносно її сина злочин.

Всього їй завдано матеріальну шкоду на загальну суму 250 гривень, однак вказаний мобільний телефон був виявлений та вилучений у злочинців і згодом їй був повернутий працівниками міліції.

Т.1 а.с.139.

Оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілого по справі ОСОБА_6, згідно яких встановлено, що 12.03.2011 року, приблизно в 12 годин 30 хвилин, він проходив по вул. Литвиненко-Вольгемут, 5 в м. Києві. Проходячи біля вказаного будинку до нього підійшли наглядно йому знайома ОСОБА_3 разом з раніше йому незнайомою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 схопила руками за його мобільний телефон „Нокіа-1110", який він тримав в правій руці. В цей час ОСОБА_5 вдарила його по правій руці своєю долонею. Від болю він випустив з руки вказаний мобільний телефон та ОСОБА_3 забрала в нього вказаний мобільний телефон. Після цього він почав кричати, що покличе міліцію, але ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 не звернули на це увагу та зайшли в ломбард, розташований у вказаному будинку па першому поверсі. Тим часом він підбіг до кіоску „Вітекс", розташованому біля будинку №5 по вул. Литвиненка-Вольгемут в м. Києві та почав кликати на допомогу жінок, які працювали в цьому кіоску, розповівши їм про те, що в нього забрали мобільний телефон. Після цього раніше йому незнайомі гр-нки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли до ломбарду, а він їм вказав на ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які відкрило викрали в нього даний мобільний телефон. Коли гр-нки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали говорили останнім, щоб вони повернули мобільний телефон, то якась жінка знайшла під ковдрою захований ОСОБА_5 мобільний телефон. Після цього ОСОБА_3 разом ОСОБА_5 втекли.

Т.1 а.с.145.

Оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка по справі ОСОБА_11, згідно яких встановлено, що 12.03.2010 року, приблизно в 12 годин 40 хвилин, до кіоску, де вона працює продавцем підбіг раніше їй незнайомий малолітній ОСОБА_6, і почав кричати, що дві жінки в нього забрали мобільний телефон. Тоді вона разом з другим продавцем вказаного кіоску гр-нкою ОСОБА_10 викликали працівників міліції та направились в ломбард, на який вказав малолітній ОСОБА_6, пояснивши, що жінки, які його пограбували, зайшли в цей ломбард. Зайшовши у вказаний ломбард малолітній ОСОБА_6 вказав їм на раніше незнайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Тоді вона разом з ОСОБА_10 почали говорити останнім, щоб вони повернули малолітньому ОСОБА_6 його мобільний телефон. Однак ОСОБА_5 разом з ОСОБА_3 почали кричали, що нічого вони в нього не брали. Вони сказали, що не випустять їх з приміщення, поки вони не повернуть вказаний мобільний телефон. В той час з приміщення перукарні, розташованої біля вказаного ломбарду, вийшла раніше їй незнайома жінка, яка знайшла під ковдрою перед вхідними дверима до ломбарду мобільний телефон Нокіа-1110, який був відкрито викрадений у малолітнього ОСОБА_6 Після цього вони віддали вказаний мобільний телефон малолітньому ОСОБА_12 Потім ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 втекли. Через деякий час приїхали працівники міліції, які прийняли пояснення у потерпілих ОСОБА_6 та його матері, яка також підійшла до місця скоєння злочину.

Т.1 а.с.146.

Оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка по справі ОСОБА_10, які аналогічні показам свідка ОСОБА_11

Т.1 а.с.147.

Крім показів потерпілих та свідків вина ОСОБА_3 по даному епізоду обєктивно підтверджується наступним.

- протоколом огляду та вилучення від 12.03.2010 року, згідно якого у ОСОБА_7 було вилучено та оглянуто мобільний телефон Нокіа-1110та сім-картку оператора мобільного зв'язку Лайф, якими відкрито заволоділи ОСОБА_5 разом з ОСОБА_3 (Т.1 а.с.136);

- протоколом огляду предметів від 15.03.2010 року (Т.1 а.с. 137);

- постановою про визнання речових доказів від 15.03.2010 року (Т.1 а.с.142);

- протоколом очної ставки від 16.03.2010 року, проведеної між підозрюваною ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6, згідно якої останній підтвердив покази дані ним раніше (Т.1 а.с. 158);

- протоколом очної ставки від 16.03.2010 року, проведеної між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6, згідно якого останній підтвердив покази, дані ним раніше (Т.1 а.с. 159).

- вироком Святошинського районного суду м.Києва від 28.04.2011р., згідно якого ОСОБА_5, визнана винною у скоєнні злочину, передбаченому ст.186 ч.2 КК України і їй призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

По епізоду пограбування громадянина ОСОБА_9

Показаннями потерпілого по справі ОСОБА_9, який у судовому засіданні показав, що в ніч з 19.04.2010р. на 20.04.2010р., близько 24 години, він йшов додому по бул.Кольцова і його хтось вдарив по голові. Потім приїхала міліція і затримала підсудного. Він не знає з ким був підсудний, але чув жіночий голос. До підсудних у нього претензій не має. Він підтримує покази, які давав на досудовому слідстві.

Оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка по справі ОСОБА_13, згідно яких встановлено, що з 2007 року він працює на посаді інспектора патрульної служби Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

19.04.2010 року, приблизно в 19 годин він разом з інспектором патрульної служби Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_14 та з інспектором патрульної служби Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_15Г заступили на патрулювання в Святошинському районі в м. Києві.

Приблизно в 00 годин 50 хвилину, 20.04.2010 року вони несли патрулювання по бул. Кольцова в м. Києві. В цей час вони отримали виклик від-чергового „Київ-55", що за будинком № 15-А по бул. Кольцова в м. Києві грабують чоловіка. Прибувши на службовому автомобілі за вказаною адресою було виявлено, що на землі лежить раніше їм незнайомий громадянин, який пізніше назвався ОСОБА_9, над яким нахилився раніше їм незнайомий чоловік, який щось шукав у гр-на ОСОБА_9 по кишенях штанів, якого вони відразу затримали та припинили його злочинні дії. Ніякого опору той чоловік їм при затриманні не чинив та знаходився він у стані алкогольного сп'яніння. Останній назвався ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Потім гр-нин ОСОБА_9 пояснив, що раніше йому незнайомий ОСОБА_16 напав па нього і разом з якоюсь дівчиною його пограбували, відкрито викравши в нього пасок, срібні ланцюжок з хрестиком, грошу мобільний телефон „Нокіа-6060" та куртку. На місці скоєння злочину поруч з ОСОБА_16 виявлено нічого не було. Після цього ОСОБА_16 був доставлений на службовому автомобілі до ТВМ-2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві, розташованого по бул.Кольцова, 22-А в м.Києві, для подальшого зясування обставин.

Т.1 а.с.56.

Крім показів потерпілих та свідків вина ОСОБА_3 та ОСОБА_16 по даному епізоду обєктивно підтверджується наступним.

- протоколом огляду та вилучення від 20.04.2010 року, згідно якого було

оглянуто шкіряний пасок, ланцюжок з хрестиком з металу білого кольору, вилучені у ОСОБА_2, які останній разом з ОСОБА_3 відкрито викрали у гр-на ОСОБА_9, а також правого кросівку з множинними плямами бурого кольору, який належить ОСОБА_16

Т.1 а.с.14.

- постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 11.05.2010 року;

Т.1 а.с.42-43.

- протоколом огляду предметів від 11.05.2010 року;

Т.1 а.с.41.

- постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від

10.07.2010 року.

Т.1 а.с.43.

- висновком судово-медичної експертизи № 226/І від 31.05.2010 року

згідно якого гр-нину ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в

тім"яно-потиличній ділянці практично по серединній лінії; ссадна: на слизовій

верхньої та нижньої туби справа та зліва на фоні крововиливів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень;

Т.1 а.с.74-78.

- висновком судово-медичної експертизи № 183 від 05.07.2010 року, згідно якого, на доставленому на дослідження кросівці ОСОБА_2 виявлена кров людини. Результати дослідження не виключають походження указаної вище крові від потерпілого гр-на ОСОБА_9

Т.1 а.с.61-67.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, зібрані по справі, суд знаходить винність підсудних доведеною повністю.

Юридичну кваліфікацію скоєного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 злочину проводить за ст. 186 ч.2 КК України за ознакою „відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, який не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, вчинений повторно, за попередньої змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про вид покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який раніше судимий, не одружений, не працюючий, характеризується посередньо, обставини, що помякшують вину щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування завданої шкоди, обставину, що обтяжує вину вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що вироком Святошинського районного суду м.Києва від 14.04.2010р. ОСОБА_2 засуджений за ст.186 ч.1 КК України до громадських робіт строком 240 годин, покарання не відбув та скоїв новий злочин, суд на підставі ст.ст.71, 72 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків, шляхом приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, приєднати не відбуте покарання.

Вирішуючи питання про вид покарання підсудній ОСОБА_3, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, яка раніше не судима, заміжня, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючої, характеризується посередньо, має постійне місцн проживання, обставини, що помякшують вину щире каяття у вчиненому злочині та наявність у неї малолітньої дитини, обставини, що обтяжують вину вчинення злочину у стані алкогольного спяніння та вчинення злочину відносно малолітнього, і вважає за необхідне обрати їй міру покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і помякшують покарання, а також враховуючи особу підсудної, конкретні обставини справи та роль підсудної у вчиненому злочині, а також відсутність претензій з боку потерпілих до підсудної, суд вважає можливим застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і призначити ОСОБА_3 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченому ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України до призначеного покарання приєднати не відбуту частину покарання згідно вироку Святошинського районного суду м.Києва від 14.04.2010р. у виді позбавлення волі строком на 1 (один) місяць і остаточне покарання ОСОБА_2 призначити у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину передбаченому ст.186 ч.2 КК України і призначити їй покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін - тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 ДДУ з питань виконання покарань.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 обчислювати з дня його затримання, тобто з 20.04.2010 року.

Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_3 обчислювати з дня її затримання, тобто з 11.05.2010 року, врахувавши час її перебування в ІТТ м.Києва з 15.03.2010р. по 18.03.2010р.

Речові докази по справі: кросівок, вилучений у ОСОБА_2 і який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві, знищити, ланцюжок з хрестиком, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_9, повернути ОСОБА_9, мобільний телефон Нокіа -1110з сім-карткою мобільного звязку Лайф, які знаходяться на зберіганні у потерпілій ОСОБА_7, повернути ОСОБА_7

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Святошинський районний суд м.Києва, а засудженим який перебуває під вартою,- в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: