У х в а л а

іменем україни

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Філатова В.М.,

суддів

Косарєва В.І., Гриціва М.І.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 25 грудня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника Генерального прокурора України на вирок
Іванківського районного суду Київської області від 26.01.2007 р., яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянка України,
раніше несудима

засуджена
за ст. 203 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу у сумі
510 грн..

В апеляційній інстанції справа не
переглядалася.

За вироком суду ОСОБА_1 визнана винною та засуджена за те, що за місцем
свого проживання по АДРЕСА_1 виготовляла, зберігала і збувала самогон шляхом
продажу 08.01.2007 р. приблизно о 15 год. 30 хвил. ОСОБА_1 збула 0,5 л за 7
грн. ОСОБА_2. Таким чином, ОСОБА_1 займалась видами господарської діяльності,
щодо яких є спеціальна заборона, встановлена ст. 2.15 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

У касаційному поданні заступник Генерального прокурора України порушує питання про скасування постановленого
по справі вироку із закриттям провадження по справі за відсутністю в діях
ОСОБА_1 складу злочину, передбаченого ст. 203 ч.1 КК України, через
малозначність.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка підтримала подання, розглянувши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК України підставами для скасування або зміни
вироку, ухвали чи постанови є, зокрема неправильне застосування кримінального
закону.

За змістом ст. 11 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча
формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого кримінальним
кодексом, але через малозначність не ставить суспільної небезпеки, тобто не
заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству
або державі.

Зі справи видно, що суд правильно встановив фактичні обставини справи,
пов'язані з виготовленням, зберіганням та збутом самогону ОСОБА_1.

Проте справа підлягає закриттю за відсутністю складу злочину через
малозначність, оскільки дії ОСОБА_1 лише формально містять ознаки злочину,
передбаченого ст. 203 ч. 1 КК України, але не становлять суспільної небезпеки і
ними не заподіяно істотної шкоди державі.

Об'єктом злочину, передбаченого ст. 203 ч. 1 КК України, є суспільні
відносини у сфері господарської діяльності.

Як вказано в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику
застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у
сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 року, що можливість настання
кримінальної відповідальності за злочини, передбачені статтями 202-205, 222 КК
України, є додатковою гарантією діяльності держави у сфері правового
регулювання економічних відносин і захисту конституційних прав осіб, які
займаються господарською діяльністю, та засобом сприяння стабілізації
національної економіки.

Виявлений одиничний факт збуту ОСОБА_1. невеликої кількості самогону на мізерну суму не свідчить про
суспільну небезпечність її дій, якими не заподіяно істотну шкоду державі.

За таких обставин кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю
складу злочину через малозначність.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК
України, ст. 11 КК України, ст. 6
п. 2 КПК України, колегія суддів

У х в а л и л а:

Касаційне подання заступника Генерального
прокурора України задовольнити.

Вирок Іванківського районного суду
Київської області від 26 січня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну
справу закрити за відсутністю в її діях складу злочину.

С У Д Д І:

Косарєв В.І. Філатов
В.М. Гриців М.І.