С У Д У К Р А Ї Н И
Справа № 11-274. Головуючий у 1
інстанції - Салай М.Г.
Категорія: ст.187 ч.3 КК. Доповідач -
У Х В А Л А

І М” Я
М У К Р А Ї Н И

2008
року квітня місяця 24 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернігівської області в складі :

Головуючого - судді Навозенко Л.С.

Суддів -Рудомьотової С.Г., Осєдача
М.М.

З участю прокурора - Гапеєвої Н.В.

Та адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

Засуджених - ОСОБА_3, ОСОБА_4

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Чернігові кримінальну справу за апеляціями засуджених
ОСОБА_3, ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5, адвоката ОСОБА_2 у інтересах засудженого
ОСОБА_4 на вирок Чернігівського
районного суду від 04 березня 2008 року
, яким засуджені :

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_2, не працює,
з середньою спеціальною освітою, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх
дітей, несудимий згідно ст. 89 КК України -

- за ст. 187 ч. 3 КК України, з
застосуванням ст. 69 КК України, - на 5 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, уродженець та мешканець
АДРЕСА_1, з середньою спеціальною
освітою, розлучений, на утриманні одна неповнолітня дитина, працює водієм ПП
„Байдак” м. Чернігова, несудимий, -

- за ст. 187 ч.3 КК України, з
застосуванням ст. 69 КК України, - на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
судові витрати на користь держави з кожного по 100 грн.69 коп. за проведення
експертиз,

В С Т А
Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані виновними та
засуджені за те, що вони, 27 серпня 2007 року після 01 години ночі, перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння, за
попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, через незамкнені
двері проникли до хліву у господарстві ОСОБА_5 АДРЕСА_3, де забили порося вагою
50 кг вартістю 650 грн., яке перед цим придбав батько потерпілого,
ОСОБА_6.

Знаходячись в хліві, ОСОБА_3 та ОСОБА_4були виявлені ОСОБА_5, який
вийшов з дому на подвір'я на крик порося.

Почувши голос потерпілого, з хліву
на подвір'я вибіг ОСОБА_3 та за вказівкою ОСОБА_4, з метою подальшого
заволодіння поросям, напав на ОСОБА_5, побив його, завдавши
легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Після цього, коли потерпілий лежав
долі біля будинку, ОСОБА_3 та ОСОБА_4винесли забите порося
з хліву, поклали на скутер, на якому приїхали до господарства, і
перевезли на місце, де відпочивали,
розпорядившись ним на свій розсуд.

Тобто, дії підсудних з таємного викрадення чужого майна переросли у розбій.

В апеляціях засуджених ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_2 у інтересах ОСОБА_4,
ставиться питання про зміну вироку суду з перекваліфікацією їх дій із
ст. 187 ч. 3 КК України на ст. 185 ч. 3 КК України, з пом'якшенням призначеного
покарання, без позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України.

При цьому засуджений ОСОБА_3 в
апеляції посилається на те, що тілесні ушкодження потерпілому під час
викрадення порося він спричинив у
зв'язку із обуренням на його поведінку
на його дні народження, коли той линув чарку горілки йому в обличчя.

Засуджений ОСОБА_4у апеляції посилається
на те, що вони йшли викрасти порося у
ОСОБА_5 таємно. Але коли почули голос
потерпілого, то він сховався подалі у хлів, а ОСОБА_3 вибіг з сараю; ні потасовки ні шуму не чув. З ОСОБА_3
розмови про побиття потерпілого не було,
спішили швидше поїхати. Думав, що ОСОБА_5 покричав і повернувся в дім.

Адвокат ОСОБА_2 у апеляції
посилається на те, що суд допустив невідповідність висновків, викладених у
вироку, фактичним обставинам справи та істотні порушення КПК, а саме: ОСОБА_4
не говорив ОСОБА_3 бити потерпілого, не забивав сам порося, умисел його був
направлений на крадіжку невеликої вартості - 650 грн., а в діях ОСОБА_3 наявний
„ексцес виконавця”, бо про побиття потерпілого він розповів тільки вранці. А
так як дії ОСОБА_4 менш активні, то і покарання йому призначене занадто суворе,
без врахування судом виключних обставин - хворобу дитини, непрацюючу дружину,
визнання вини у крадіжці, відшкодування шкоди, а також те, що потерпілого він
не бив.

У апеляції потерпілого ОСОБА_5 ставиться
питання про зміну вироку суду з пом'якшенням покарання обом засудженим без
позбавлення волі, посилаючись на їх молодий вік, наявність неповнолітніх дітей,
відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4, адвокатів
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які підтримали апеляції і просили не застосовувати позбавлення волі, думку прокурора про залишення вироку без
змін, перевіривши матеріали справ в обсягу апеляцій та обговоривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає, що вони
задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні місцевого суду
обоє засуджених свою вину у інкримінованому їм злочині визнали частково, тільки
у крадіжці чужого майна - порося, що належало потерпілому ОСОБА_5.

При цьому засуджений ОСОБА_3 показав,
що разом з ОСОБА_4, ОСОБА_7, сином потерпілого, і іншими особами відпочивали на
березі р. Десна біля с. Количівка з 22.08.2007 року.

26 серпня 2007 року на пропозицію
ОСОБА_4 про викрадення у його дядька
ОСОБА_5, що живе у с. Анісів, порося, про наявність якого дізнались від ОСОБА_7, з'їздили
з останнім до його батька, взяли 20 грн., купили горілки, але порося не
вкрали. Вдруге на пропозицію ОСОБА_4 викрасти порося погодились, для чого з
ОСОБА_4 на скутері вночі 27.08.2007 року
поїхали до ОСОБА_5 Разом зайшли у двір, потім проникли у хлів, присвічували
ліхтариком. ОСОБА_4дав сокиру, якою
він / ОСОБА_3/ забив порося. Почувши голос ОСОБА_5, вийшов з
хліву, ударив його кулаком в обличчя за те, що він вилив йому в обличчя горілку
22.08.2007 року. Повернувшись у хлів, разом з ОСОБА_4 витягли порося, погрузили
на скутер і перевезли на місце відпочинку.

Засуджений ОСОБА_4підтвердив, що
таємно з хліву за змовою з ОСОБА_3вкрали
у ОСОБА_5 порося, якого забив ОСОБА_3. На крик порося вийшов дядько, потерпілий
ОСОБА_5, який почав кричати. Щоб його не виявили і не впізнали, сховався подалі
у хлів, а ОСОБА_3 вийшов у двір і що він там робив - не знає. Підтвердив, що
разом з ОСОБА_3виносили порося з хліву, грузили на скутер і перевозили до
річки. Тут дізнався, що перед тим, як витягти порося, ОСОБА_3 побив ОСОБА_5
Заперечує, що говорив ОСОБА_3 „вирубити” ОСОБА_5 На слідстві оговорив себе.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що
опівночі він прокинувся від крику порося.
Вийшовши у двір, побачив у хліві світло від ліхтарика, запитав: „Хто
там?”. Ліхтарик погас, а з хліва хтось
/як пізніше узнав, ОСОБА_3/
вибіг, напав на нього і почав бити руками по голові, повалив на землю.
Від ударів втратив свідомість, а коли отямився, виявив, що порося вкрадено.

З показань свідка ОСОБА_7, сина
потерпілого ОСОБА_5, доводиться, що на
відпочинку ОСОБА_4 ікавився наявністю у господарстві його батька порося. Перший
раз їздив додому на скутері з ОСОБА_3 6.08.2007 року, взяв 20 грн., заправились.
Вранці 27.08.07 року, прокинувшись, бачив, як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 привезли на
берег річки, де відпочивали, забитого порося. Зрозумів, що це порося батькове,
і з розмови між ними дізнався, що вони побили батька, щоб заволодіти поросям.

Виновність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також
доводиться сукупністю інших, перевірених
у судовому засіданні, доказів:

З протоколу огляду місця події
вбачається, що порося перебувало у
хліві, куди засуджені проникли через
вхідні двері, забили його і заволоділи
ним /а.с. 11-15/, а на знайденій і вилученій з місця злочину сокирі виявлено сліди крові свині, що
підтверджується висновками експертизи
/а.с. 74-76/.

З протоколу відтворення обстановки і
обставин події з участю ОСОБА_3 доводиться, що викрадення порося з господарства
ОСОБА_5 планувалося таємно, а потім, в процесі вчинення злочину, ОСОБА_3 за
змовою з ОСОБА_4, з метою заволодіння чужим майном, вчинили розбійний напад на потерпілого /а.с. 112-115/.

З висновків судово-медичної експертизи
вбачається наявність у потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді закритого подвійного
перелому кісток спинки носа без значного
зміщення відламків, крововиливу під білкову оболонку правого ока, саден на
обличчі, які могли утворитись 26-27 серпня 2007 року від дії тупих предметів, в
тому числі і від ударів руками, ногами та іншими предметами, і відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, і могли
утворитись як мінімум від двох ударів /а.с. 29-30/.

Суд повно, всебічно і об'єктивно дослідив
всі наявні докази по справі у їх сукупності, докладно і ретельно проаналізував
показання обох засуджених і потерпілого як у судовому засіданні, так і на
досудовому слідстві стосовно невизнання ними розбійного нападу на потерпілого з
метою заволодіння майном, причини зміни своїх показань у судовому засіданні стосовно причини побиття
ОСОБА_5, дав їм вірну юридичну оцінку,
про що вказав у вироку.

Зокрема, суд вказав, що факт
розбійного нападу засуджених на
потерпілого узгоджується з їх первинними
показаннями на досудовому слідстві, де вони визнавали свою вину у
вчиненні цього злочину, будучи допитаними як підозрювані та
обвинувачені.

Засуджений ОСОБА_3 у явці з повинною
від 17 вересня 2007 року вказав про те, що у хлів, де зберігалося порося, він
проник разом з ОСОБА_4, забивав порося сокирою, яку привіз з собою, і порося
кричало. На подвір'я вийшов потерпілий, про якого ОСОБА_4попередив, що це його
дядько і може його впізнати, а тому запропонував побити його, звалити з ніг, що
він і зробив. Лише після цього повернувся у хлів, звідки разом з ОСОБА_4
винесли порося до скутера, на якому перевезли до річки /а.с.19-20/.

Ці показання ОСОБА_3 вподальшому
підтвердив при допитах у присутності адвоката /а.с.61-62, 137-138/ та на очних
ставках з ОСОБА_4 /а.с. 129-130/.

Всі доводи апелянтів про відсутність
в діях обох засуджених складу злочину розбою, були предметом дослідження у місцевому суді.

Суд належним чином обґрунтував своє
рішення про відсутність особистих неприязних відносин у ОСОБА_3 з ОСОБА_5, а
також непричетність ОСОБА_4 до нападу на потерпілого разом з ОСОБА_3з метою
заволодіння чужим майном, вірно вказавши, що такі твердження обох засуджених є
надуманими з метою уникнення покарання за скоєне.

Місцевий суд вірно кваліфікував дії
обох засуджених за ст. 187 ч. 3 КК України як розбій, бо їх метою було
викрадення порося, а коли на місці злочину їх виявив потерпілий, вони, не
відмовляючись від свого злочинного наміру, вчинили на нього розбійний напад і у
такий спосіб довели свій умисел до кінця - заволоділи майном потерпілого, за
попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

При цьому ОСОБА_4після того, як ОСОБА_3
забив порося, усвідомлюючи, що його впізнає дядько, потерпілий ОСОБА_5, сам
залишився у приміщенні хліву, а ОСОБА_3
наказав вчинити на потерпілого напад, „вирубити” його, що і було зроблено.

Призначаючи покарання засудженим, суд
керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину - особливо тяжкий, особи винних та обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання - обоє характеризуються позитивно, не судимі, мають
неповнолітніх дітей, поганий стан
здоров'я, відшкодували завдану злочином
шкоду, що є обставиною, що пом'якшує покарання, але злочин вчинили у стані
алкогольного сп'яніння, що є обтяжуючою обставиною, та корисливий.

За наявності декількох обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,
суд віднайшов можливість застосувати ст. 69 КК України і призначив покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої ст. 187 ч. 3 КК України.

Тому за даних обставин підстав для
пом'якшення покарання та зміни вироку суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 356, 365-366, 377, 379 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4,
адвоката ОСОБА_2 у інтересах ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а вирок Чернігівського районного суду від 04 березня 2008 року
щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - без змін.

Головуючий -

Судді -