Справа № 1-622/11
В И Р О К

іменем України

07.11.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Черната О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

· у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

·

В С Т А Н О В И В:

18.07.2011 року близько 21 години ОСОБА_1, знаходячись на перехресті вулиць Молодіжної та 40 років Жовтня біля магазину «Супер-техніка» з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом шахрайства підійшов ОСОБА_2 і, зловживаючи довірою останнього, під приводом здійснення дзвінка взяв у нього мобільний телефон марки «NOKIA 1112» ІМЕІ 359548/01/145451 вартістю 112 гривень 92 копійки з сім-карткою « Київстар» № 096-707-14-37, яка для потерпілого цінності не представляє та який в подальшому власнику не повернув, а, навпаки, з місця вчинення злочину зник, у невідомому напрямку, викраденим майном розпорядився на власний, чим заподіяв матеріального збитку на вказану суму

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та суду пояснив, що 18.07.2011 року біля 21 години він біля магазину „Супер-техніка, що по вул. Молодіжній м. Боярки Києво-Святошинського району Київської області зустрів ОСОБА_2, з яким привітався та повідомив останньому, що знає його сина. Також він попросив у ОСОБА_2 мобільний телефон та повідомив, що йому треба подзвонити. ОСОБА_2 дав йому мобільний телефон, після чого він з вказаним мобільним телефоном пішов додому та не повернув його ОСОБА_2 У вчиненому розкаявся. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується:

· показами потерпілого ОСОБА_2, яка суду пояснив, що 18.07.2011 року біля 21 години, коли він перебував біля магазину „Супер-техніка, що по вул. Молодіжній м. Боярки Києво-Святошинського району Київської області, до нього підійшов ОСОБА_1 та повідомив, що він знає його сина. Також ОСОБА_1 попросив дати йому мобільний телефон, щоб він кудись зателефонував. Він погодився та дав ОСОБА_1 свій мобільний телефон. Через деякий час він виявив, що ОСОБА_1 разом з його мобільним телефоном зник. На даний час мобільний телефон йому повернуто. Претензій до підсудного не має.

Крім того, вину підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

· заява ОСОБА_2, в якій останній просить прийняти міри до невідомого чоловіка, який шахрайським способом заволодів його мобільним телефоном (а.с. 7);

· протокол огляду місця події, обєктом якого являється ділянка, що розташована по вул. Молодіжній м. Боярки Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 8);

· зявлення із зізнанням ОСОБА_1 (а.с. 12);

· акт добровільної видачі ОСОБА_1 мобільного телефону (а.с. 13);

· звіт про проведення товарознавчої експертизи мобільного телефону марки „Нокіа 1112, згідно якого вартість обєкта оцінки становить 112,92 грн. (а.с. 38-40);

· протокол очної ставки, проведеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 43-44).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 давали правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому та усунення завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину і особу підсудного ОСОБА_1, який вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному ОСОБА_1 покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції статті 190 ч 1 КК України і не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч 1 ст. 190 КК України.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_1 злочину, особу підсудного, який розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані збитки, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 (один) рік.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зобов′язати засудженого ОСОБА_1 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили, - залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ: мобільний телефон марки „Нокіа-1112, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_2 залишити ОСОБА_2 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4).

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілим, а засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: В.В. Лисенко