Справа № 541/178/13- к
Провадження № 1-о/541/3/2013
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2013 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Міщанін Т.М.,

з участю: прокурорів Корсун В.С., Бережник В.В.,

ОСОБА_1,

захисників адвокатів: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_4,

представника потерпілого адвоката

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Миргороді кримінальне провадження за заявою захисника ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Миргородського міського народного суду Полтавської області від 02 жовтня 1992 року за обвинуваченням ОСОБА_6 по ст. 206 ч. 2 КК України в редакції 1960 року,-

в с т а н о в и в :

Вироком Миргородського міського народного суду Полтавської області від 02 жовтня 1992 року ОСОБА_6 визнано винним і засуджено по ст. 206 ч. 2 КК України в редакції 1960 року із застосуванням ст. 46 1 того ж кодексу до двох років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік. На підставі ст. 8 Указу Президента України від 17 серпня 1992 року „Про амністію в звязку з річницею проголошення незалежності України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання.

28 січня 2013 року захисник ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Миргородського міського народного суду Полтавської області від 02 жовтня 1992 року за нововиявленими обставинами з підстав наявності обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, та які доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а саме вчинення злочину, за який засуджено ОСОБА_6 іншою особою ОСОБА_7, який звернувся про це з явкою з повинною до Миргородської міжрайонної прокуратури / а.п. 1 2 /.

Статтею 461 ч. 4 КПК України передбачено, що за наявності обставин, які підтверджують не винуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежується.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши в ході судового розгляду докази, надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності та, перевіривши і оцінивши їх на підставі положень ст. 94 КПК України, заслухавши позицію сторони захисту та обвинувачення, суд приходить до усвідомленого переконання про те, що заява захисника про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань.

З показань потерпілого ОСОБА_4 категорично слідує, що злочин, за який у 1992 році засуджено ОСОБА_6, вчинив саме цей засуджений, а не інша особа. ОСОБА_7 в місці та на час вчинення даного злочину не було взагалі.

Показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині причетності до вчинення злочину саме ОСОБА_7, які в деталях описали відповідні події, що мали місце в період часу з понад двадцятирічною давниною, суд оцінює критично, а з урахуванням дат звернення ОСОБА_7 до прокурора з явкою з повинною, та подачі відповідних заяв цьому ж прокурору свідками ОСОБА_8 і ОСОБА_10 / аркуші 9, 29, 34 матеріалів розслідування нововиявлених обставин за заявою ОСОБА_6 /, слід прийти до висновку про те, що ці показання містять елементи відвертої режисури в часі та за описом конкретних подій з наміром досягнення певної мети.

Допитаний в ході розгляду цього провадження свідок ОСОБА_10 взагалі повідомив, що він був очевидцем скоєння відповідних протиправних дій ОСОБА_7 в конкретний день, в післяобідній час, з 12 до 14 години, коли віз обід працівникам на своєму будівництві. Між тим, за вироком суду від 02 жовтня 1992 року діяння, за яке засуджено ОСОБА_6, мало місце не в післяобідній час, а у вечірній час, приблизно, в 17 годин 30 хвилин 28 березня 1992 року. Викладене побічно підтверджує неправдивість зазначених свідчень.

Обґрунтовуючи необхідність задоволення поданої заяви тим, що порядок роботи бібліотеки, всупереч змісту вироку, порушено не було, стороною захисту суду надано відповідні довідки за підписом різних працівників бібліотеки, з різними датами / а.п. 146, 145 /.

Разом з тим, при перевірці істинності відомостей, викладених у цих довідках відносно часу роботи бібліотеки, в тому числі і станом на 28 березня 1992 року ( час вчинення злочину за вироком суду ), з показань свідка ОСОБА_11 достовірно встановлено, що така довідка їй надана для підпису у готовому стані певною конкретною особою в інтересах ОСОБА_6, який свого часу надавав матеріальну допомогу цій бібліотеці, через що вона і видала таку довідку, що фактично підтверджує штучне створення доказів за заявою, яка розглядається судом з наміром досягнення певної мети.

Вивченням судом матеріалів прокурорської перевірки за заявою ОСОБА_6 встановлено, що той уже звертався із відповідною заявою до Миргородської міжрайонної прокуратури про перегляд кримінальної справи відносно себе за нововиявленими обставинами в порядку встановленому КПК України в редакції 1960 року. За результатами проведеної перевірки 12 листопада 2012 року в порядку ст. 400 8 ч. 6 КПК України в редакції 1960 року Миргородським міжрайонним прокурором винесено постанову про відмову в перегляді кримінальної справи / а.с. 100 101 матеріалів розслідування нововиявлених обставин за заявою ОСОБА_6 /, яка до цього часу не змінена та не скасована в установленому законом порядку, а відтак є чинною.

Отже, законних підстав для задоволення заяви захисника за конкретною нововиявленою обставиною немає.

Відповідно до ч. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона, прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 466, 467 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

Заяву захисника ОСОБА_2 від 25 січня 2013 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Миргородського міського народного суду Полтавської області від 02 жовтня 1992 року за обвинуваченням ОСОБА_6 по ст. 206 ч. 2 КК України в редакції 1960 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_12