Справа № 1-229/08
В И Р О К

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2008
року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Смик С.І.

при секретарі Серебрякової М.М.

з участю прокурора Нідзельської О.О.

та адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу
по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, українця, освіта
середня, не одруженого, не працюючого,
який навчається КВПУ Будівництва та автотранспорту №21,
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, в силу ст. 89 раніше не судимий

в скоєні злочинів ,
передбачених ч.1 ст. 289, ч.2 ст.185
КК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Гоголів, Броварського району Київської
області, українця, громадянина
України, не одруженого , не
працюючого, який навчається КВПУ Будівництва та автотранспорту №21 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2

в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 31.08.2007, приблизно о 03 год. 20 хв.
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3,
скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля
«Мазда 626» д.н. НОМЕР_1, вартістю 2500 доларів США, що відповідно до курсу
валют Національного банку України, складає 12625 гривень та, відкривши двері
сів до його салону, де знайшовши ключ від замка запалення даного автомобіля,
запустив двигун та, заволодівши вказаним транспортним засобом, що належить
ОСОБА_6. від'їхав від місця паркування
автомобіля. Під'їхавши до ОСОБА_7., яка знаходилась в той час неподалік від
ОСОБА_1. та не розуміла його злочинних намірів, ОСОБА_1. запросив її до салону
автомобіля, для того щоб покататись на ньому, запевнивши ОСОБА_7., що він має
право їздити на вказаному автомобілі.
Після цього з місця вчинення злочину на вказаному автомобілі уїхав.

Крім того , він же , 07.12.2007 року, приблизно о
19.00год., знаходячись на вул. К.Білокур,1 в м. Києві, перебуваючи в стані
алкогольного сп”яніння, з метою таємного викрадення чужого майна вступив в
змову з ОСОБА_2, який також перебував в стані алкогольного сп”яніння. Після
цього, діючи за попередньою змовою
групою осіб та згідно відведеної йому
ролі підійшов до автомобіля „Лексус LX 470” д.н.з. НОМЕР_2 ,
а ОСОБА_2. відійшов на визначену
відстань та став дивитися по сторонах, щоб у разі появи сторонніх осіб,
попередити ОСОБА_1 В цей час ОСОБА_1. в
свою чергу підняв з землі камінець та кинув в скло задніх лівих дверей
вказаного автомобіля від чого скло розбилося.

Продовжуючи свої
злочинні дії, ОСОБА_1. проник у салон
вказаного автомобіля, звідки таємно викрав чуже майно , що належить ОСОБА_8, а
саме барсетку шкіряну чорного кольору „NERI KARRA”, вартістю 2 500грн.,
в якій знаходився пристрій для відстрілу
гумових куль „Форд 12Р”, вартістю 3 000грн.,з магазином , вартістю 190грн. та
патронами в кількості 15 шт., вартістю 5 грн. за один патрон, загальною
вартістю 75 грн., магазин до вказаного пристрою, вартістю 190грн. з патронами в
кількості 15 шт., вартістю 5 грн. за один патрон, загальною вартістю 75 грн., а
всього на загальну вартість 6 030грн.,
після чого ОСОБА_1. та ОСОБА_2. з місця вчинення злочину зникли.

Допитані в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1. винними
себе в інкримінованому йому діяннях
визнав повністю , щиро розкаявся у вчиненому та
підтвердив фактичні обставини справи
відповідно до пред”явленого обвинувачення.

Допитані в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2 винними себе в інкримінованому йому діянні
визнав повністю , щиро розкаявся у вчиненому
та підтвердив фактичні обставини
справи відповідно до пред”явленого
обвинувачення.

В судовому засідання
визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, у відповідності до ч.
3 ст. 299,301-1 КПК України, а саме показів потерпілих, свідків та письмових доказів, оскільки
фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно
добровільності та істинності позиції підсудних.

Таким чином, суд
доходить висновку, що винуватість підсудного ОСОБА_1. в скоєні злочинів, та підсудного ОСОБА_2 в
скоєні злочину знайшла своє
підтвердження в судовому засіданні.

Умисні дії підсудного
ОСОБА_1. , які виразилися у незаконному
заволодінні транспортним засобом, су кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України.

Умисні дії підсудного
ОСОБА_1., які виразилися в таємному
викраденні чужого майна ( крадіжка) ,
вчиненими за попередньою змовою
групою осіб, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

Умисні дії підсудного
ОСОБА_2 , які виразилися в таємному
викраденні чужого майна ( крадіжка) ,
вчиненими за попередньою змовою
групою осіб, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні міри
покарання підсудним , суд відповідно до
вимог ст. 65 КК України , враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину , те що скоєні злочини відносяться до
категорії злочинів середньої тяжкості, а також ступінь небезпечності особи підсудних , які вину свою в скоєному визнали повністю,
навчаються , позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а також
вік підсудних, особливості умов життя неповнолітнього ОСОБА_1., те що ОСОБА_2.
раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, а ОСОБА_1. в
силу ст. 89 КК України вважається не
судимим , їх роль та ставлення до
вчиненого.

У відповідності до ст. 66
КК України обставинами, які пом'якшує
покарання підсудного ОСОБА_1. - є
щире його каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

У відповідності до ст. 66
КК України обставиною, яка пом'якшує
покарання підсудного ОСОБА_2 - є
щире його каяття.

У відповідності до ст. 67
КК України обставиною , що обтяжує покарання підсудним - є вчинення злочину в стані алкогольного
сп”яніння.

За таких обставин суд
вважає, що підсудним необхідно
обрати покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати до підсудного
ОСОБА_1. ст. 104 КК України , підсудного ОСОБА_2 ст. 75 КК України
звільнивши підсудних від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком
та виконанням покладених на них обов'язків, оскільки зазначене покарання
буде необхідним та достатнім для їх
виправлення, яке можливе їх без ізоляції
підсудних від суспільства.

Під час досудового слідства
потерпілим ОСОБА_8 була подана заява про визнання його цивільним позивачем на суму 4 832грн. та був визнаний цивільним
позивачем. В подальшому потерпілий
ОСОБА_8 належну позовну заяву з зазначенням
його вимог та доказів на їх підтвердження не надав. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 позов не підтримав та належним доказів щодо
завданої йому матеріальної шкоди суду не надав, а тому суд вважає, що
цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 слід залишити без розгляду.

Арешт , накладений на майно
підсудних для забезпечення цивільного позову - скасувати.

Судові витрати за проведення дактилоскопічних експертиз віднести за
рахунок держави.

Питання щодо речових
доказів вирішити у відповідності до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323,324
КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 289 , ч.2 ст.
185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 289 КК
України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 185 КК
України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.
70 КК України остаточно обрати покарання ОСОБА_1 , шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді
4(чотирьох) років позбавлення волі .

На підставі ст.
104 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням , з іспитовим строком на 2
(два) роки.

На підставі ст.
76 КК України зобов'язати ОСОБА_1
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та навчання ,
періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєні злочину
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.
75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання
з випробуванням , з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.
76 КК України зобов'язати ОСОБА_2
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та навчання ,
періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

Строк відбування покарання засудженому
ОСОБА_1. обраховувати з 10 червня
2008 року.

Строк відбування
покарання засудженому ОСОБА_2 обраховувати з 10 червня
2008 року.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_1. до набрання вироком законної сили залишити
без зміни - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили
змінити з утримання під вартою в
Київському СІЗО на підписку про невиїзд
з постійного місця проживання, звільнивши останнього з під варти у залі суду.

Речові докази по
справі передані на зберігання законному власнику ОСОБА_6. повернути ОСОБА_6. за належністю та
передані на зберігання законному власнику ОСОБА_8 - повернути ОСОБА_8 за належністю.

Цивільний позов
ОСОБА_8 на суму 4 832 грн. залишити без
розгляду.

Судові витрати за
проведення дактилоскопічних експертиз
в сумі 423,68грн. та 486,77 грн. віднести за рахунок держави.

Арешт , накладений
на майно, яке належить ОСОБА_1., а
саме - мобільний телефон „Самсунг Х210”
з сім-картою оператора мобільного зв”язку „ДіДжус” та гарнітурою ( без
акумуляторної батареї) та на майно, що належить ОСОБА_2., а саме - мобільний
телефон „Моторола Е1” з акумуляторною батареєю, сім - картою оператора мобільного
зв”язку „ДіДжус”, з флеш-картою пам”яті Kingston MikroSD об”ємом 1Гб, зарядний пристрій до мобільного
телефону „Моторола Е1”, мобільний телефон
„Сіменс М55” з акумуляторною батареєю, сім - картою мобільного зв”язку
„Джинс” - скасувати.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду м.
Києва, через районний суд, протягом 15 днів з моменту його проголошення.

Суддя: