Справа № 11-584 Головуючий
у 1 інстанції Березовський О. Д.
ст. 368 ч. 1 КК Доповідач Акуленко С. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
серпня 2007 p.
Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі :

головуючого Салая
Г.А.

суддів Акуленко
C.O., Козака В.І.

з участю
прокурора Гапеєвої
Н.П.

адвоката ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну

справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_2

та
прокурора Городнянського району на вирок Городнянського районного суду від 07

червня
2007 року, Цим вироком ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженець с Кисилівка Чернігівського району та області, українець,
громадянин України, освіта вища,
одружений, працюючий лікарем,
дільничним терапевтом Городянської ЦРЛ,
раніше не

судимий,
проживаючий м. АДРЕСА_1,
засуджений за ст.
366 ч. 1 КК України до
1 року обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади лікаря
на строк 1 рік, за ст.
368 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення, з позбавленням права обіймати посади лікаря
на строк 1 рік.

На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_2 остаточне покарання за
сукупністю злочинів у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади лікаря на строк 1 рік.

На
підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням,
якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно
до ст.
76 КК України покласти на такі обов'язки: періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи; повідомляти вказані органи
про зміну місця проживання.

Доля речових
доказів вирішена у відповідності до
ст. 81 КПК України.

За
вироком суду, ОСОБА_2. засуджений за
те, що працюючи на посаді лікаря
дільничного терапевта Городянської ЦРЛ,
виконуючи свої професійні функції пов'язані з обстеженням хворих та
призначенням їм необхідного лікування,
будучи наділений у зв'язку з займаною посадою відповідними
повноваженнями щодо видачі рецептів на отримання хворими ліків, виконуючи у зв'язку з цим організаційно -
розпорядчі обов'язки та являючись службовою особою, 03 січня 2007 р. в своєму службовому кабінеті
на прохання мешканця м. Городня
ОСОБА_3, діючи в інтересах останнього, використовуючи своє службове становище, видав йому завідомо неправдивий рецепт, який є офіційним документом, на отримання в аптеці лікарського засобу
„Теофедрину", що являється
прекурсором, відпускається тільки за
рецептами і підлягає предметно-кількісному обліку, а також видав йому завідомо неправдивий
рецепт, який є офіційним
документом, на отримання в аптеці
лікарського засобу „Колдакт" (капсули № 10), що являється препаратом до складу якого
входить прекурсор фенілпропаноламін в кількості 50 мг, відпускається за рецептами та підлягає предметно-кількісному
обліку в закладах охорони здоров'я, за
що отримав від ОСОБА_3 хабар в розмірі 100 грн. Зазначені фіктивні рецепти були
виписані на мешканку с Півнівщина
Городнянського району ОСОБА_4., 1936 р.
народження.

В цей же
день, продовжуючи свою злочинну
діяльність, ОСОБА_2., працюючи на посаді лікаря дільничного
терапевта Городнянської ЦРЛ, в своєму
службовому кабінеті на прохання мешканки м.
Чернігова ОСОБА_5., склав та
видав завідомо неправдиві рецепти, які є
офіційними документами, на отримання в
аптеці лікарського засобу „Теофедрину",
що являється прекурсором, відпускається
тільки за рецептами і підлягає предметно-кількісному обліку, за що отримав від ОСОБА_5. хабар в розмірі
100 грн. Зазначені фіктивні рецепти ,
були виписані на ім'я інших хворих,
а саме: ОСОБА_6, 1922 р.
народження та ОСОБА_7., 1940 р. народження.

Непогоджуючись
з вироком суду засуджений ОСОБА_2. подав апеляцію, в якій вказав, що вирок суду є незаконним, необгрунтованим та несправедливим. Вважає,
що він не є суб'єктом злочинів,
за які його засуджено. Постановляючи вирок суд не придав значення, що кримінальна справа порушена за фактом
отримання ним грошей, а особи, які давали хабар належним чином не
встановлені і не перевірені. Ці обставини важливі при оцінки їх заяв, пов'язаних з „підкиданням" йому грошей.
Крім того апелянт вважає, що отримав
хабар в незначному розмірі і тому необхідно враховувати положення ч. 2 ст. 11
КК України. Судом першої інстанції це не враховано. Також вважає, що при призначенні йому покарання суд не
врахував вимоги ст. ст.
65, 66, 12, 69
КК України. Суд мав всі підстави призначити більш м'яке покарання, ніж передбачене законом, і не призначати обов'язкове

додаткове
покарання. Фактично він позбавлений права обіймати посаду лікаря, не пов'язаної з виконанням
організаційно-розпорядчих обов'язків,
тобто, позбавлений можливості
працювати відповідно до отриманої ним освіти. Тому просить вирок
скасувати, а провадження по справі
закрити, або застосувавши ст. 69
КК України виключити з вироку додаткове покарання.

Прокурор
також подав апеляцію, в якій
зазначив, що при винесенні вироку суд
неправильно призначив додаткове покарання у вигляді позбавлення права займати
посади лікаря на 1 рік. Тому просить вирок скасувати і постановити новий, яким засудити ОСОБА_2 до покарання
призначеного судом, але позбавити права
займати посади лікаря строком на 2 роки.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого та
його адвоката, які підтримали подану
ОСОБА_2апеляцію і просили її задовольнити,
закрити кримінальну справу,
оскільки він не є суб'єктом даного злочину, а у випадку встановлення доведеності його
вини, застосувати ст. 69
КК України та виключити додаткове покарання,
з апеляцією прокурора не погодилися,
вважали, що підстав для її
задоволення немає, думку прокурора, яка підтримала подану прокурором
Городнянського району апеляцію і просила її задовольнити, вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_2 до покарання
призначеного судом, але позбавити права
займати посади лікаря строком на 2 роки,
з апеляцією засудженого не погодилася,
вважала, що його вина
доведена, перевіривши матеріали
кримінальної справи, колегія суддів
приходить до наступного висновку.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. ст. 366 ч. 1,
368 ч. 1 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та
перевіреними в судовому засіданні доказами,
і є обґрунтованим.

Засуджений
ОСОБА_2. будучи допитаним у судовому засіданні своєї вини у вчиненні зазначених
злочинів не визнав, однак дав докладні
пояснення з приводу виписки їм рецептів на ім'я інших осіб і передачу цих
фіктивних рецептів ОСОБА_3. та ОСОБА_5. За виписку таких фіктивних рецептів
ОСОБА_3 і ОСОБА_5 дали по 100 грн.

Дані
свідчення об'єктивно узгоджуються з показами допитаних у судовому засіданні
свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5., які
стверджували, що за виписку рецепта на
придбання лікарського засобу „Теофедрин" та „Колдакт" вони поклали до
тумбочки робочого столу лікаря ОСОБА_2 100 грн. Рецепти були виписані на ім'я
інших осіб.

Протоколом
вилучення речей і документів від 03.01.2007 року, підтверджений факт виписки рецептів, щодо отримання ліків „Теофедрину" та
„Колдакту" лікарем ОСОБА_2.. Дані рецепти добровільно видав ОСОБА_3.
(а.с. 13).

Згідно
протоколу вилучення речей і документів від 03.01.2007 року, у ОСОБА_5. було вилучено два рецепти, які вона отримала від лікаря ОСОБА_2, щодо отримання ліків „Теофедрину"
(а.с. 10).

Згідно
протоколу огляду місця події, а саме
службового кабінету № 7 розташованого на другому поверсі поліклініки
Городянської ЦРЛ, де працює лікар
ОСОБА_2., в правій кишені халату лікаря
ОСОБА_2 було виявлено грошові кошти в розмірі 200 грн. ( 1 купюра номіналом 100
грн. та 2 купюри номіналом по 50 грн.) (а.с.
7-9).

Предметом
дослідження в суді першої інстанції були медичні картки ОСОБА_8. та ОСОБА_4. в
яких відсутні відмітки про те, що їм
призначались та виписувались рецепти на отримання ліків „Теофедрину" та
„Колдакту".

Таким
чином місцевим судом, було повно та
всебічно перевірено пред'явлене обвинувачення ОСОБА_2, воно повністю знайшло своє підтвердження у
ході розгляду справи, а його дії
правильно кваліфіковані за ст. 368 ч. 1 КК України, як одержання службовою особою хабара за
виконання в інтересах того, хто дає
хабара, дій, з використання наданого їй службового
становища, а також за ст.
366 ч. 1 КК України, як службове
підроблення, тобто складання та видача
службовою особою за відомо неправдивих документів.

Посилання
засудженого у апеляції на те, що він
відповідно до роз'яснень ст. 364 КК України не являється службовою особою
і не може бути суб'єктом злочину,
передбаченого ст. 368 ч. 1 КК України, ретельно перевірялося судом першої інстанції
і було встановлено, що ОСОБА_2. був
наділений повноваженнями щодо видачі рецептів на отримання хворими ліків, у тому числі ліків, які підлягають предметно-кількісному обліку
та можуть відпускатись тільки за наявності рецепта. Таким чином, він при вчиненні ним дій щодо виписки
відповідних рецептів являвся службовою особою та виконував організаційно -
розпорядчі обов'язки, які були покладені
на нього та обумовлені займаною ним посадою.

Характер
вчиненого ОСОБА_2злочину та обставини справи свідчать, що одержувана ним сума хабара не може
визнаватись малозначною.

Таким
чином колегія суддів, приходить до
висновку, що в матеріалах кримінальної
справи відсутні підстави для скасування вироку і закриття справи. Тому доводи
апеляції засудженого в цій частині задоволенню не підлягають.

Що
стосується апеляції прокурора в частині призначення засудженому додаткового
покарання у вигляді позбавлення права займати посади лікаря на 2 рік, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки прокурор у своїй апеляції не навів
жодного доводу про необхідність призначення такого покарання. Колегія таких
підстав не встановила.

Відповідно
до ст.
ст. 366, 368 КК України зазначене додаткове покарання
призначається у випадках, коли за
характером вчинених винним злочинів суд визнає неможливим збереження за ним
права обіймати такі посади або займатися цією діяльністю.

Оскільки
ОСОБА_2., працюючи на посаді лікаря
дільничного терапевта Городнянської ЦРЛ,
був наділений у зв'язку з займаною посадою відповідними повноваженнями
щодо видачі рецептів на отримання хворими

ліків, виконував у зв'язку з цим
організаційно-розпорядчі обов'язки та являвся службовою особою, то суд міг застосувати до нього додаткове
покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов'язані з виконанням зазначених обов'язків
у сфері лікарської діяльності. Суд же,
позбавивши ОСОБА_2 права обіймати посади лікаря, фактично позбавив його можливості працювати
відповідно до отриманої ним освіти.

За таких
обставин вирок Городнянського районного суду від 07 червня 2007 року в частині
призначення додаткового покарання має бути змінений.

Додаткова
міра покарання, яка призначена
засудженому відповідає характеру і ступеню суспільної небезпечності вчиненого
ним, даним, що характеризують його особу та всім
обставинам справи і є справедливим.
Підстав для застосування ст. 69 КК України з виключення з вироку
додаткового покарання, як просить
засуджений, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 377 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково,
апеляцію прокурора Городнянського району залишити без задоволення.

Вирок
Городнянського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2007 року
щодо ОСОБА_2 в частині призначення додаткової міри покарання змінити.

Вважати
ОСОБА_2 засудженим за ст. ст.
366 ч. 1, 368 ч. 1, 70 КК України до покарання призначеного судом
з позбавленням права обіймати посади з виконанням організаційно - розпорядчих
обов'язків у сфері лікарської діяльності,
строком на 1 рік.

В іншій
частині зазначений вирок суду залишити без змін.