Дата документу 18.03.2015

Справа № 334/1705/15-к
Провадження № 1-кп/334/213/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000655 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, має неповнолітню дитину, працюючого на ВАТ Запоріжсталь, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України,

встановив:
12 лютого 2015 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись біля стоянки автомобільного транспорту ВАТ Запоріжсталь в м. Запоріжжі, шляхом присвоєння знайденого незаконно придбав медичний шприц з речовиною темного кольору, яка згідно з висновком експерта № 280 від 16.02.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою 0,0144 грама в перерахунку на суху речовину. Наркотичний засіб, зберігаючи його при собі, ОСОБА_4 перевіз громадським транспортом на вул. Тиражну, пройшов до буд. № 102, де о 17 годині 50 хвилин того ж дня був затриманий співробітниками міліції, які виявили і вилучили у обвинуваченого вищевказаний медичний шприц з наркотичним засобом.

Вказаними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту.

26.02.2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні № 0000655, та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання провини. У відповідності з угодою прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 309 ч.1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою провину в скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести за скоєний злочин штраф в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 гривень.

Розглядаючи в порядку п.1ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди суд бере до уваги наступні обставини:

У відповідності зі ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладено угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання вини. Прокурор в судовому засіданні, враховуючи, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КК і КПК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити, призначити узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний виконати прийняті відповідною угодою зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, у відповідності зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, потерпілих від злочину немає.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії яких інших обставин, ніж передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання провини, характер обвинувачення, щодо якого визнає свою провину, повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК, і наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Беручи до уваги, що умови угоди про визнання провини між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КК і КПК України, суд, враховуючи заслухані доводи учасників кримінального провадження, вважає, що є всі правові підстави для затвердження зазначеної угоди.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який кваліфіковано за ст. 309 ч.1 КК України, згідно якої належить призначити визначену сторонами в угоді про визнання вини міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

засудив:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000655 угоду про визнання провини від 26.02.2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання провини від 26.02.2015 року покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму вісімсот п`ятдесят гривень.

Запобіжний захід обрати засудженому особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі знищити.

На вирок протягом 30 днів може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд.

Суддя: ОСОБА_1