Справа №1-54/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2007р. Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі: головуючого-судді Бейка М.А.

секретаря Семчук Л.Я.

з участю
прокурора Тичинської У.Р

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу про
застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця, по­за партійного, освіта середня,
холостого, згідно ст.89 КК
України раніше не судимого, не військовозобов"язаного, інваліда 3 групи від
дитинства, грома­дянина України, суд -

Встановив:

що
ОСОБА_1пред"явлено обвинувачення в тому, що він біля 17год. 31.07.2006 року на
вул.Мостиській помітив неповнолітнього по­терпілого ОСОБА_2, який мав велосипед
марки „Джокер-вест", вартістю 300
грн., який розмовляв із ОСОБА_3,
а тому вирішив заволодіти відкрито даним велосипедом. І для цієї мети
підійшов до потерпілого і наніс йому удар ногою в ділянку живота, погрожуючи перед
цим ножем і схопивши ве­лосипед поїхав в напрямку кафе „Каштан". Проте
потерпілий зупинив авто-нобіль „Мерседес"
і повідомив про пригоду. Невстановлений досудовим слідством водій
автомобіля „Мерседес"
наздогнав зловмисника і затримав його. В діях зловмисника ОСОБА_1
вбачаються ознаки суспільно-не­безпечного діяння передбаченого ст..ст.15,
187ч.1 КК України і поскільки він являється душевно хворим і в період споєння
інкримінованого йому діяння і в даний час не розумів значення своїх дій і не
міг керувати своїми вчинками, а отже є неосуднім, то прокурор просить
застосувати до нього примусові заходи медичного характеру.

В судовому
засіданні ОСОБА_1пояснив, що 31.07.2006 року він розпив з другом бутилку
горілки, і взявши з дому ножа пішов у колгоспний сад по вул.Мостиській і там у
хлопця забрав велосипед і поїхав, але його наздогнали і він погрожував їм
ножем.

2

Законний
представник ОСОБА_4 пояснила, що син її хворий з дитинства і визнаний інвалідом
дитинства 3-ї групи.
Він має часті

приступи і з
цього приводу перебуває на обліку в психіатра з 15 років. Його поведінка не передбачувана. За ним потрібен
нагляд, а коли він сам належить собі, то може накоїти лиха.

Із пояснень
потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що 31.07.2006
року він з ОСОБА_3 перебували у колгоспному саді і він мав велосипед. До
нього підійшов ОСОБА_1і тримаючи ножа став вимагати дати йому велосипед. А коли
він відмовився, то він погрожуючи ножем, копнув його в живіт і відібравши
велосипеда і поїхав в напрямку кафе „Каштан", а він зу -пинив автомобіль,
і пояснив водію в чому річ і вони його наздогнали та зат­римали ОСОБА_1, який
їм погрожував ножем.

Аналення суду
дав свідок ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_5
пояснив, що 31.07.2006 року він
був в кафе „Каштан", що рядом з його подвір"ям і помітив, як по
дорозі на велосипеді втікавОСОБА_1, а за ним гнався на автомобілі „Мерседес" якийсь чо­ловік,
який відрізав шлях ОСОБА_1і той вимушений був кинути ве­лосипеда і забіг на
його подвір"я . На
подвір"ї він витяг ніж і попросив вик­ликати швидку допомогу, а якщо ні,
то він поріже собі вени.

Законний
представник потерпілого ОСОБА_6 пояснила, що 31. 07.2006 року її син ОСОБА_2 на велосипеді
поїхав у сад на вул.Мостиській біля 16год. 30хв. А о 18год. 15хв. прийшов
додому і розповів, що на нього напав ОСОБА_1й погрожуючи ножем забрав в нього
велосипед і став втікати, але він з водієм „мерседеса" наздогнали його і
відібрали велосипед.

Згідно висновку
судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 на час споєння суспільно-небезпечного
діяння і на даний час є неосуднім і потребує застосування примусових заходів
медичного характеру /а.с.29/.

Таким чином суд
приходить до висновку, що вина ОСОБА_1у скоєнні суспільно-небезпечного діяння
передбаченого ст.ст. 15,
187ч.1 КК України доведена повністю, так як довести свій умисел до кінця
він не зумів по незалежних від нього причинах. Проте
вчиненеОСОБА_1суспільно-небезпечне діяння відноситься до розряду тяжких, яке
скоєне у стані неосудності, і згідно висновку судово-психіатричної експертизи
потре­бує примусових заходів медичного характеру.

При таких
обставинах, суд вважає,
що у відповідності із п.2 ст .94 КК України до ОСОБА_1, як
психічно хворого слід
застосувати примусові заходи медичного характеру,а саме госпіталізацію

3

до
психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі
викладеного й керуючись ст.ст. 92,93,94ч.2
КК України та ст.ст. 416,419,420,424
КПК України, суд -

Постановив:

застосувати до
ОСОБА_1 примусові заходи медичного характеру з госпіталізацією його до
психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Міру запобіжного
заходу попередньо-обрану підписку про невиїзд залишити без зміни.

Постанова може
бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 діб з часу
проголошення.