Справа № 1-809/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 22
серпня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Клока О.М. за участю
секретаря Мартинюк О.Г., прокурора Воробія О.П., захисників ОСОБА_1 та адвоката
ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
який народився і проживає в АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою
спеціальною освітою, працює менеджером в ТзОВ «Ізофла Україна», неодружений, не
судимий, -

у вчиненні
злочину, передбаченому ст. 296 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_4, 26 травня 2007 року близько 06-30
години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на території АЗС «WOG» № 27, що по
АДРЕСА_2, діючи в групі з невстановленою органами досудового слідства особою,
грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, яка полягала в нанесенні ударів ОСОБА_3,
чим спричинив фізичний біль останньому, намагався вирвати ключ від автомобіля
потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, та показав, що дійсно за
вказаних обставин місця і часу наносив удари потерпілому, якого побачив поряд
із дівчиною, з якою тривалий час зустрічався. Оскільки був збуджений, то
безпричинно почав наносити удари потерпілому. Діяв в групі з особою на ім'я
ОСОБА_5, з яким познайомився напередодні. У вчиненому щиро розкаюється,
запевняє, що подібного не вчинить в майбутньому.

Зважаючи на повне визнання своєї вини підсудним, його винуватість у
вчиненні інкримінованого діяння доводиться доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_3 повідомив, що дійсно за вищевказаних обставин місця
і часу до його автомобіля підійшов підсудний, який намагався безпричинно
спровкувати конфлікт, після чого, почав наносити удари, заподіюючи фізичний
біль. Вважає, що удар по голові, яким заподіяні тілесні ушкодження наніс не
підсудний, а інша особа.

У відповідності до висновку психіатричної експертизи (а.с.95-96) ОСОБА_4
міг і може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто є
осудним.

Згідно висновку наркологічної експертизи (а.с.67) ОСОБА_4 алкоголізмом чи
наркоманією не страждає.

Суд у відповідності до ст. 299 КПК України, з'ясувавши правильність
розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду фактичних обставин
справи, не маючи сумніву у істинності їх позицій, роз'яснивши, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини, визнав
недоцільним досліджувати інші докази щодо обставин справи, які ніким не
оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у
хуліганстві, вчиненому групою осіб, тобто грубому порушенні громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, і кваліфікує дії підсудного за ст. 296 ч. 2 КК України.

Призначаючи підсудному покарання суд враховує тяжкість
вчиненого злочину, який відноситься до середньої тяжкості, особу винного та
конкретні обставини справи.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнає
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставиною, що
пом'якшує покарання підсудного суд визнає щире каяття.

ОСОБА_4 позитивно
характеризується (а.с.134,135).

Враховуючи, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин, який відноситься до категорії
середньої тяжкості, щиро розкаявся, думку потерпілого, який просив суворо не
карати підсудного, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4
без відбування покарання.

Разом з тим, враховуючи, що злочин вчинений в стані алкогольного сп'яніння,
суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді саме позбавлення волі, яке передбачене
санкцією ст.296 ч.2 КК України.

Оскільки, перебування ОСОБА_4 під вартою упродовж майже трьох місяців під
час досудового слідства та судового розгляду справи слугуватиме, на думку суду,
належним уроком підсудному, попереджатиме нові злочини, тому суд звільняючи
підсудного від призначаного покарання з випробуванням, встановлює при цьому
мінімальний іспитовий строк, передбачений ст. 75 ч. З КК України.

Речові докази (а.с.120) стосуються також і матеріалів кримінальної справи,
яка виділена в окреме провадження з даної справи (а.с.148), тому суд передає їх
слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальна справа № 11-923-07 за
фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України.

Судові витрати
підлягають стягненню з підсудного в доход держави.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК
України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 ч.1 п.п.2,3,4 КК України звільнити ОСОБА_4 від
призначеного покарання з випробуванням, якщо він пртягом іспитового строку
1(один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки,
а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого проживання, роботи;
періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази, які знаходяться в камері схову згідно квитанції НОМЕР_1,
передати в СВ Луцького MB УМВС України для вирішення питання про їх приєднання до
матеріалів кримінальної справи № 11-923-07 за фактом вчинення злочину,
передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України.

Судові витрати за проведення експертизи у справі в сумі 108 (сто вісім)
грн. 18 коп стягнути з ОСОБА_4 в доход держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу змінити із взяття
під варту на підписку про невиїзд, звільнивши ОСОБА_4 негайно з-під варти в
залі судового засідання.

Зарахувати в строк відбування покарання термін перебування ОСОБА_4 під
вартою з 26.05.2007 року по 22.08.2007 року.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Луцький
міськрайонний суд.