Справа № 274/1389/15-к
Провадження № 1-кп/0274/226/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.06.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого, учасника бойових дій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 286 ч. 2 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 ; потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 ; обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташовується поблизу будинку №92 вказаної вулиці та позначений дорожніми знаками 5.35.1,5.35.2 " Пішохідний перехід" і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 "Зебра" Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій ОСОБА_3 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, чим створив небезпеку для руху іншим учасникам, невірно оцінив дорожну обстановку і в порушення вимог п.п.1.5,2.3 "б",12.3,18.1 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість запобігти наїзду в момент виявлення перешкоди для руху, яку об"єктивно спроможний був виявити з місця водія, в момент виникнення небезпеки для руху своєчасно негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу не вжив та на смузі свого руху передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину по зазначеному нерегульованому пішоходному переході зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці чола справа та зліва, в правій скроневій ділянці, в правій виличній ділянці, на переніссі справа, правому крилі носа, на правій та лівій кисті, правому колінному суглобі, ран на правому стегні, травматичного субурахноїдального крововиливу в правій півкулі головного мозку, в лівій тім"яній ділянці, крові в шлуночках мозку, переломів ребер справа з другого по п"яте ребра по окологрудинній лінії шостого ребра по передньо-ключичній лінії, з наявністю крововиливів темно-червоного кольору в місцях переломів, розриву печінки по діафрагмальній поверхні, забрюшинної гематоми, гематоми правого стегна, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 306 від 26.01.2015 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя., та знаходяться у прямому причинному зв"язку з її смертю.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_9 , ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст.286 ч. 2 КК України.
Спиртні напої він не вживав. Їхав зі швидкістю біля 40 км. на годину. На пішохідному переході нікого не бачив. Там є 2 знаки "Пішохідний перехід". Один перед 4 школою, другий біля Дитячого світу. Відстань між ними метрів 25. Наїзд здійснив за пішохідним переходом. В ці ситуації він мав скинути швидкість, впевнетись, що нікого немає на пішохідному переході. Якщо хтось є на пішохідному переході, то зупинитися і пропустити пішохода. Усі ці дії він вчинив, однак, на зустріч їхали авто і при світлі фар він не бачив пішохода з лівого боку. З правого нікого не було. Він побачив темний силует в 3-3,5 метри від автомобіля. Коли він вийшов то зрозумів, що жінка розмовляла по мобільному телефону і була одягнена в усе темне. В момент зіткнення він бачив, що рука у потерпілої була піднесена до голови. Після ДТП телефон лежав розбитий на дорозі. До моменту зіткнення потерпіла встигла здійснити два, чи три кроки. Вона йшла сама. За нею нікого не було.
Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується показами потерпілої та матеріалами кримінального провадження, а саме:
показами потерпілої ОСОБА_5 яка пояснила, що покійна її мама. В той день мама була в себе і готувалась до свята. Їй відомо, що на 16 годину вона збиралась у перукарню, яка розташована по вул. Фрунзе. Мама проживала по вул. Котовського. Біля 16 години 50 хвилин мама зателефонувала до неї та була у гарному настрої, казала, що йшла з магазину додому і між ними перервався звязок. Потерпіла подумала, що в неї сів телефон. Вона чекала, коли мама доїде додому і передзвонить. Потім до неї приїхала родичка і повідомила, що трапилась дорожньо-транспортна пригода. На той момент вона не знала, що мами вже немає. Вони швидко зібрались і поїхали в лікарню. Там повідомили, що мами немає.
В той день був дощ, періодично зі снігом. Вона не має жодних матеріалих та моральних претензій до обвинуваченого, оскільки шкоду він повністю відшкодував. На суворості покарання потерпіла не наполягає;
Водій ОСОБА_11 не перевищував швидкості руху за умовами видимості елементів проїзної частини.
Технічна можливість запобігання наїзду шляхом безпечного об`їзду не розглядалась, з причин зазначених в дослідницькій частині висновку.
В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору,
повинен був діяти відповідно до вимог пп. 2.3.6), 12.3. Правил дорожнього
З технічної точки зору та згідно проведеного дослідження в діях водія ОСОБА_10 вбачається невідповідність технічним вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України.
З урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження,
причиною створення аварійної обстановки й виникнення даної дорожньо-
транспортної пригоди, в даних умовах дорожнього руху, слід вважати технічно обґрунтовані дії водія ОСОБА_3 , які суперечили вимогам п.п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України (т.1 а.п. 143-148).
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в скоєні злочину.
Суд знаходить вину ОСОБА_3 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , тобто у скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, повністю доведеною.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин тяжкий, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше несудимий, на обліку в лікарів наркоголога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.п. 1,2 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 за ст. 286 ч.2 КК України міри покарання у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Однак, враховуючи, що обвинувачений щиро розкаявся, раніше несудимий, позитивно характеризується, добровільно відшкодував завданий збиток, враховуючи думку потерпілої, яка не наполягає на суворості покарання, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -
визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом дворічного іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 ч.1 п.3 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не змінювати, залишити особисте зобов"язання.
Речові докази верхній одяг (пальто з капюшоном бузкового кольору, штани темно-синього кольору), взуття (жіночі черевики чорного кольору) загиблої ОСОБА_9 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області, повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 1192,62 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1