Справа № 190/1076/15-к
Провадження №1-кп/190/99/15
ЄРДР №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 і потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001498 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Гранів Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 122 ч. 1, 296 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту від 19 червня 2015 р. обвинувачений ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, 19 травня 2015 р. близько 20.50 год. спільно з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на автомобілі «Geely JL 7152» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 приїхали до садиби АДРЕСА_3 для з`ясування стосунків з ОСОБА_7 з приводу того, що останній нібито погрожував фізичною розправою ОСОБА_12 ..

Перебуваючи в громадському місці ОСОБА_10 і ОСОБА_6 , діючи з хуліганських спонукань групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та використовуючи малозначний привід, стали сперечатись та влаштували сварку з ОСОБА_7 .. При цьому, ОСОБА_6 з хуліганських спонукань, навмисно, проявляючи особливу зухвалість, з метою нанесення тілесних ушкоджень став наносити кулаками рук тілесні ушкодження ОСОБА_7 , нанісши не менше 8 ударів в область голови. Пізніше ОСОБА_6 взяв з капота автомобіля скляну пляшку з пивом, та надливши вміст пляшки наніс нею один удар в ліву скроневу ділянку голови ОСОБА_7 , від чого останній втратив свідомість та впав на землю, а ОСОБА_10 в свою чергу підійшов до лежачого на землі ОСОБА_7 та наніс не менше чотирьох ударів ногою в область голови та тулубу. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 46-«Е» від 25.05.2015 р. у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , у вигляді двобічного перелому кісток нижньої щелепи в ділянці суглобних відростків, синця багряно-бузкового кольору в ділянці передньої поверхні підборіддя, які віднесені до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я.

В цей же час ОСОБА_5 і ОСОБА_8 знаходились неподалік від місця бійки, яка відбувалася напроти садиби АДРЕСА_3 , та спостерігали за вчиненням хуліганських дій ОСОБА_6 і ОСОБА_10 .. З метою запобігання протиправним діям останніх і подальшого нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 намагалися припинити бійку. При цьому ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , продовжуючи свої хуліганські дії, стали наносити удари кулаками рук та скляними пляшками, тілесні ушкодження ОСОБА_5 і ОСОБА_8 ..

В ході сутички ОСОБА_6 повалив ОСОБА_8 на землю та, знаходячись в положенні сидячи зверху на останньому, наніс удар ОСОБА_8 в область тім`яної ділянки голови скляною пляшкою від пива ємністю 0,5 л та взявши іншу таку ж пляшку повторно наніс удар в область потиличної ділянки голови. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_6 став тримати руки та голову ОСОБА_8 , а ОСОБА_10 , вирвавши дерев`яну штахетину від паркану садиби, почав наносити удари по правій стороні тулубу ОСОБА_8 , нанісши не менше чотирьох ударів. Коли штахетина переламалася ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, діючи групою осіб, наніс не менше трьох ударів двома ногами по правій стороні тулубу ОСОБА_8 шляхом виплигування ногами на потерпілого. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 19-«Е» від 29.05.2015 р. у ОСОБА_8 виявлені спричинені ОСОБА_6 і ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з переломом 4-го ребра по передньо-підпаховій лінії справа, масивного суцільного синця, розташованого від рівня правого плечового суглобу по задньо-зовнішній поверхні з переходом на підпліччя по задній поверхні та в ділянці грудної клітки від рівня середньо-підпахової лінії до лопаточної лінії на рівні 2-5 ребер справа, які віднесені до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Після цього, до вказаної садиби прибули ОСОБА_9 і ОСОБА_13 , які вимагали припинити бійку. Побачивши їх ОСОБА_10 з ОСОБА_6 сіли до автомобіля марки «Geely JL 7152» реєстраційний номер НОМЕР_1 та поїхали у невідомому напрямку.

В цей же день приблизно о 22.00 годині, продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_6 і ОСОБА_10 повторно приїхали на вказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_10 до садиби АДРЕСА_3 . При цьому, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, групою осіб, із хуліганських мотивів, ОСОБА_6 і ОСОБА_10 безпідставно почали наносити тілесні ушкодження кулаками рук ОСОБА_9 .. При цьому ОСОБА_6 підійшов до огородженої шифером купи з піском, на якому знаходилися металеві вироби, взяв металевий прут та наніс три удари ОСОБА_9 в область спини, лівої руки та правого стегна. Після цього ОСОБА_10 і ОСОБА_6 знову сіли до автомобіля та поїхали в невідомому напрямку.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, поєднаного із завданням побоїв потерпілому, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 296 КК України відповідно.

Під час судового розгляду 01.07.2015 р. між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_6 з кожним окремо укладено Угоди про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даних угод обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 122 ч. 1, 296 ч. 2 КК України, а також сторони підтверджують істотні для даного кримінального провадження обставини та відсутність завданої шкоди і цивільних позовів. Крім того, вказаними угодами визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у виді 2 років обмеження волі без призначення додаткового покарання за ст. 122 ч. 1 КК України, 2 років позбавлення волі без призначення додаткового покарання за ст. 296 ч. 2 КК України з застосуванням положень ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 років позбавлення волі, та застосувавши норму ст. 75 КК України, якою звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 2 роки.

В угодах передбачені наслідки укладення та затвердження угод про примирення між потерпілими та обвинуваченим, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, які згідно ст. 12 ч. 3 КК України є злочинами середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Разом з цим потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про місце і час розгляду справи повідомленеі належним чином, в судове засідання не з`явилися і кожен окремо подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, угоди підтримують і вказали, що угоди складені добровільно. Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

При вирішенні питання про відповідність угод вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угод про примирення не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угод, визначена відповідно до положень Загальної частини КК України та в межах санкцій ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України з застосуванням положень ст. 70 цього Кодексу, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угод не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а саме після набрання вироком законної сили виїхати за місцем реєстрації, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 01 липня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Затвердити угоду від 01 липня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Затвердити угоду від 01 липня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Затвердити угоду від 01 липня 2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

-за ст. 122 ч. 1 КК України 2 роки обмеження волі,

-за ст. 296 ч. 2 КК України 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з застосуванням положень ст. 72 КК України, призначивши 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий-суддя ОСОБА_1