Ухвала

іменем україни

20 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

при секретарі ОСОБА_7,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255, щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

уродженця та жителя АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за касаційними скаргами потерпілого ОСОБА_2, прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_3 та на вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від 08 грудня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_8,

захисника ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_2, не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанції, ухваленим щодо ОСОБА_1, через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить його змінити, звільнивши ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України. При цьому посилається на повне відшкодування засудженим заподіяної шкоди, позитивні дані про особу ОСОБА_1 та відсутність тяжких наслідків від його злочинних дій.

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанції, ухваленим щодо ОСОБА_1, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м'якості, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд при призначенні покарання засудженому безпідставно застосував положення ст. 69 КК України, не мотивував свого рішення в цій частині та не врахував думку потерпілого, який просив призначити більш суворе покарання.

У касаційній скарзі захисник, не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанції, ухваленим щодо ОСОБА_1, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, наводячи мотиви, аналогічні до викладених у касаційній скарзі потерпілого, просить його змінити, застосувавши положення ст. 75 КК України та звільнивши ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням і іспитовим строком.

Вироком Гощанського районного суду Рівненської області від 04 вересня 2014 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Гощанської центральної районної лікарні 791 грн. 75 коп. на відшкодування матеріальної шкоди у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 25 000 грн та 1 964 грн. 24 коп. - матеріальної шкоди.

Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 08 грудня 2014 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасовано в частині звільнення його від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_1 призначено покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

У решті вирок суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та засуджено за те, що він 31 травня 2014 року, будучи в стані алкогольного сп'яніння, в с.Симонів Гощанського району Рівненської області під час словесного конфлікту з ОСОБА_2, діючи умисно, наніс один удар коліном правої ноги в область черевної порожнини ОСОБА_2, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом печінки, ускладненої внутрішньочеревною кровотечею.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку поданої скарги та із запереченнями проти скарг потерпілого та захисника, пояснення захисника, яка підтримала подані нею та потерпілим скарги й заперечила проти скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги прокурора, захисника та потерпілого підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, якими в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно зі ст.. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції й ухвалює свій вирок у разі, зокрема, необхідності застосування більш суворого покарання. При цьому вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначається зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухвалення рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.

Проте суд апеляційної інстанції зазначених вимог закону не дотримався та ухвалив щодо ОСОБА_1 вирок, який не відповідає кримінальному процесуальному закону.

Так, із мотивувальної частини вироку суду апеляційної інстанції вбачається, що ним визнано необґрунтованим застосування до ОСОБА_1 положень ст. 75 КК України при призначенні покарання за ч. 1 ст. 121 КК України. Водночас, проаналізував можливість призначення засудженому покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією вказаної норми кримінального закону, на підставі ч. 1 ст. 69 КК України.

Попри це, в резолютивній частині вироку суд апеляційної інстанції припустився суперечності, зазначивши одночасно про скасування вироку суду першої інстанції лише в частині звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та призначення нового покарання за ст. 121 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі, без скасування в цій частині вироку суду першої інстанції.

З огляду на викладене вирок суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню через допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно ретельно перевірити доводи апеляційної скарги, а також доводи касаційних скарг сторін обвинувачення та захисту стосовно правильності призначення ОСОБА_1 покарання та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином мотивувавши свої висновки.

У зв'язку зі скасуванням вироку суду апеляційної інстанції, на підставі якого ОСОБА_1 було взято під варту в залі суду, та призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, засуджений підлягає звільненню з-під варти.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги потерпілого, захисника, прокурора задовольнити частково.

Вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від 08 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6