Справа № 1-642/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

===============================================================================

06 грудня 2011 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Ландар А.В.

потерпілого ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2. АДРЕСА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, маючого дитину, не працюючого, нагород інвалідності не маючого, раніше не судимого,-

у скоєні злочину, передбаченого ст.286 ч.І КК У країни,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом визнано доведеним, що підсудний ОСОБА_2 08 серпня 2011 року, близько 15год. 30хв.. у світлу пору доби, керуючи власним технічно справним автомобілем НОМЕР_1, який належить йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА №634015, виданого 18.05.2010 року Броварським РЕВ ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області, рухався по вул.Кірова, в межах несеного пункту м.Бровари, Київської області, у напрямку вул. Кутузова.

Рухаючись по вказаній автодорозі, в районі розташування житлової будівлі №48, підсудний водій ОСОБА_2 проявив злочинну недбалість, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п.2.3 «б» Правил дорожнього руху, яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, почав змінювати напрямок руху праворуч до краю проїзної частини, не переконавшись, що це буде безпечним, чим грубо порушив п.10.1 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1, що рухався на велосипеді марки «Рапзег» по правому краю проїзною частини у попутному напрямку.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, велосипедист потерпілий ОСОБА_1, отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому 5-ї п'ясної кістки правої кисті, різано-рваної рани в області 1-го пальця правої стопи, забоїв в правій скронево-темяній області та на правій верхній кінцівці, які згідно висновку судово- медичної експертизи №120 від 26.10.11 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які потягли тривалий розлад здоров'я, так як для зрошення переломів необхідний строк понад 21 день.

Порушення водієм підсудним ОСОБА_2 п.п.2.3«б»; 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв'язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням середньої ступеня тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_1

Таким чином, підсудний ОСОБА_2 своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом завдав потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

, Органами досудового слідства ОСОБА_2 предявлено обвинувачення за ст.286 ч.І КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в предявленому обвинуваченні за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, пояснив, що він дійсно 08 серпня 2011 року приблизно після 15-ї години керував власним автомобілем ВАЗ та здійснюючи рух по вул..Кірова в м.Бровари в напрямку вул..Кутузова проявив неуважність і вчинив наїзд на велосипедиста потерпілого ОСОБА_1, що рухався по правій частині дороги, внаслідок зіткнення і потерпілий отримав тілесні ушкодження. Винним себе визнає повністю. Потерпілому надавав матеріальну допомогу і з ним розрахувався, він немає до нього ніяких претензій. За себе повідомив, що зараз не працює, доходів не має. Шлюб розірвав з дружиною, дочка проживає з нею. Раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Водійський стаж має більше 10 років. Притягався неодноразово за порушення правил дорожнього руху до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Просить суворо не карати.

Покази підсудного ОСОБА_2 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудного та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують його особу.

Аналізуючи зібрані матеріали кримінальної справи, суд встановив, що дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ст.286ч.1 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив п.п. 2.3(6); 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до виникнення аварійної дорожньо-транспортної ситуації, та явилось причиною вчинення дорожньо-транспортної пригоди - наїзду на велосипедиста потерпілого ОСОБА_3, якому спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження і такі його дії знаходяться в прямому причинному зв'язку з вищевказаними наступившими наслідками, тобто він вчинив злочин, передбачений ст.286ч.1 КК України.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_2 за ст.286ч.1 КК України і він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_1 до підсудного ні на досудовому слідстві ні в судовому засіданні не заявлявся.

Обираючи покарання ОСОБА_2, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.286 ч.І КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання до скоєного характеризувався позитивно.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1 ч.І ст. 66 КК України, а також те, що він в добровільному порядку відшкодував потерпілому завдані збитки, та наявність в нього на утримані неповнолітньої дитини.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України в діях ОСОБА_2 не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_2, що він позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, в добровільному порядку відшкодував завдану потерпілому матеріальну шкоду та разом з тим приймаючи до уваги, що він на даний час не працює і неспроможний сплатити штраф, не знаходить підстав щодо застосування до нього інших видів покарань, менш мякших за обмеження волі, передбачених санкцією ст.286ч.1 КК України, а тому засуджує його до покарання у виді обмеження волі з позбавлення права керування транспортними засобами.

Однак, враховуючи вказані обставини справи і те що він кається у вчиненому, його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, з покладанням на нього обовязків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ст.77 КК України, до підсудного ОСОБА_2 суд вважає за необхідне застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права на керування транспортними засобами, оскільки внаслідок вчинення злочину потерпілий ОСОБА_1 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, а також те. що підсудний раніше як він повідомив суд притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_2 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Речові докази по справі: автомобіль марки «ВАЗ-21134», д.н.з. А1 2174 СІ, який належить ОСОБА_2 та велосипед марки «РапіЬег», що належить потерпілому ОСОБА_1 та які передані власникам на зберігання слід залишити їм, дозволивши їх використовувати за призначенням та розпоряджатись ними.

Відповідно до ст.93-1 КПК України суд вважав би за необхідне стягнути з ОСОБА_2 кошти витрачені закладом охорони здоровя за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_1, хоча прокурор і не заявив цивільного позову в інтересах держави.

Судові витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_2, оскільки він визнаний винним в інкримінованому злочині та не заперечує проти їх погашення.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст..323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.І КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік, з позбавленням його права керувати транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1(однн) рік, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобовязати його повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятися для реєстрації в ці органи.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 залишити без зміни - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 судові витрати за проведення експертизи 1519 грн. 56 коп.(одна тисяча пятсот девятнадцять гривень 56 копійок), які перерахувати в НДІ/КЦ МВС України Код ЗКПО №25574713, р/р №0700 Банк одержувача: УДК у Київській області МФО 821018 і поміткою: (за проведення експертизи №706А від 29.09.2011р.).

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 судові витрати за стаціонарне лікування в Броварській ЦРЛ потерпілого ОСОБА_3 - 869 грн.04 коп.(вісімсот шістдесят дев'ять гривень 04 копійки), які перерахувати на р/р 0187 УДК Київської області МФО 821018, код 01994497.

Речові докази по справі: автомобіль НОМЕР_1. який належить ОСОБА_2 та велосипед марки «РапіЬег», що належить потерпілому ОСОБА_1 та які передані власникам на зберігання слід залишити їм, дозволивши їх використовувати за призначенням га розпоряджатись ними після вступу вирок в законну силу.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судовою розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений учасниками судового розгляд) шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення

Суддя /підпис/ ОСОБА_4