Справа №545/2133/13-к
№1-кс/545/170/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2013 р. Слідчий суддя Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяков Л.В., при секретарі Лабовкіній Г.Г., з участю прокурора Дігтярь А.О., слідчого Кислого А.О, розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Полтава клопотання слідчого СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, розлученого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку ст.89 КК України не судимого,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 за погодженням з прокурором прокуратури Полтавського району ОСОБА_4, який здійснює процесуальне керівництво, звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України ОСОБА_2

В клопотанні орган досудового слідства необхідність прийняти такого рішення аргументував тим, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 289 КК України.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2, відносяться до злочину середньої тяжкості, за вчинення якого, відповідно до ч. 1 ст. 289 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вбачаючи, що підозрюваний ОСОБА_2 перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а тому в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_2 слідчий просить для необхідності запобігання таким ризикам, як подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинення інших кримінальних правопорушень застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий, підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_2 визнавши вину, заперечував проти обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на теперішній час він співпрацює зі слідством і хотів би бути на свободі до суду, зобовязується зявлятися на виклики до слідчого.

Заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, слідчого про існування визначених ст.177 КПК України ризиків, підозрюваного ОСОБА_2, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 підозрюється в тому, що в ніч з 14 травня 2013 року на 15 травня 2013 року перебуваючи в с.Нижні Млини Полтавського району Полтавської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, шляхом запуску двигуна, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем НОМЕР_1, вартістю 80000 грн., який належить ОСОБА_5, не маючи дозволу власника на користування ним, з метою використання його у власних потребах.

Після використання пального, автомобіль був залишений підозрюваним в Дніпропетровській області, а згодом працівниками міліції повернутий власнику.

15 травня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001030 внесено запис про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2

28 травня 2013 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

30 травня 2013 року підозрюваному ОСОБА_2 надані копію клопотання, яким обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Як на досудовому слідстві так і в даному судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе у скоєні кримінального правопорушення визнав повністю.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до пяти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України слідчий суддя має право зобовязати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

З даних повідомлених в судовому засіданні підозрюваним, а також матеріалів доданих до клопотання, зокрема протоколу допиту підозрюваного, протоколом допиту потерпілого, протоколам допиту свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, протоколом огляду місця події, протоколом огляду предмету, вбачається, що наявні обґрунтовані підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_2 кримінального правопорушення.

Однак, на думку суду, прокурором не доведено, що дійсно існують ризики, на які він вказує (ризик вчинення підозрюваним нових злочинів, його спроби переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків), не доведено, що застосування до підозрюваного більш мяких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.

Так, слідчий при обґрунтуванні необхідності обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилається на схильність підозрюваного до скоєння злочинів та наявність у нього судимості в минулому.

Однак, обставини на які посилається слідчий не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання слідчого на наявність у підозрюваного судимості в минулому не підтверджується відповідними документами, а згідно матеріалів справи підозрюваний в порядку ст.89 КК України не судимий.

Суд наголошує, що згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у прямо передбачених законом випадках, перелік яких наведений в ч.2 ст.183 КПК України і є вичерпним. Санкція ч.1 ст.289 КК України, порушення якої інкримінують ОСОБА_2, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років. Згідно п.3 ч.2 ст.183 КПК України в такому випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливе лише в разі, якщо буде доведено, що перебуваючи на волі, особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Однак, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання та даних повідомлених в судовому засіданні, ОСОБА_2 від органів досудового розслідування не переховувався, в розшук не оголошувався, опір працівникам правоохоронних органів при затриманні не чинив, жодних перешкод кримінальному провадженню не здійснював.

Посилання на те, що підозрюваний ОСОБА_2 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, взагалі є необґрунтованими.

Таким чином, прокурор, слідчий не довели наявність підстав вважати, що існує хоча б один з вказаних ними ризиків, і що застосування більш мякого запобіжного заходу буде недостатнім. За таких обставин в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Одночасно, враховуючи тяжкість скоєного злочину та особу підозрюваного, який зареєстрований в Чернівецькій області, однак тимчасово працює в Полтавському районі Полтавської області, суд вважає за необхідне зобовязати його прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, розлученого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_5 відмовити.

Зобовязати ОСОБА_2 прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Слідчий суддя

Полтавського районного суду

Полтавської області ОСОБА_10