- Варневич Л.Б. категорія
Полтавський О.А. справа
№ 11-134
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007
року.

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської
області у складі:

головуючого - Коваленка Є.П.;

суддів-
Подковського О.А., Гавриш Г.П.;

з участю
прокурора Гузика Й.М.

засудженого ОСОБА_1.,
захисникаОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні у М.Тернополі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1., захисникаОСОБА_2,
помічника прокурора Кременецького
району на вирок
Кременецького районного суду
від 28 лютого 2007 року ,
яким засуджено :

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
урод­женця та жителя с.Розтоки Кременецького району, судимого 5 червня 2006 року
Кременецьким районним судом за ч. Іст.296 КК України на 2 роки обмеження
волі із випробуванням, із
іспитовим строком на 1 рік, на
утриманні троє неповнолітніх дітей за ч.2 ст.15 ч.З ст.186 КК України на 4 роки позбавлення
волі.

На підставі
ч.2 ст.71 КК України
за сукупністю вироків частково приєднано ОСОБА_1не
відбуту частину покарання
за вироком Кременецького
районного суду від 5 червня 2006 року і остаточно визначено до відбуття 4 роки 2 місяці позбавлення волі ,
попередньо перевівши 4 місяці обмеження волі в 2 місяці позбавлення волі згідно
вимог ст.72 КК України. Стягнуто в користь НДЄКЦ 141 грн 23
коп за проведення експертизи. Згідно
із вироком суду
засуджений визнаний винним
у скоєнні ' наступного
злочину.

Так, 1 грудня 2006 року ОСОБА_1.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та маючи намір на викрадення чужого
майна , вибивши
двері в будинокОСОБА_3 в с.Розтоки Кременецького району , проник в жиле
приміщення. Там , погрожуючи фізичною розправою власниці будинку ОСОБА_3 та
розмахуючи металевим прутом над її головою , почав шукати гроші. Скориставшись
тим , що
засуджений перебував в іншій кімнаті,
ОСОБА_3. побігла до сусідів за допомогою , зачинивши перед тим двері

будинку . В цей
час ОСОБА_1. , не
знайшовши в будинку ніяких речей ,
виліз на горище , зробив
отвір , через
який утік.

В апеляціях: - захисник
ОСОБА_2 просить вирок скасувати , перекваліфікувавши дії ОСОБА_1 на ч.2 ст.186 КК України,
за якою призначити покарання ,
не ' пов'язане
з реальним відбуттям позбавлення волі. Вважає , що в будинок був вільний доступ і тому засуджений повинен
нести відповідальність лише за грабіж ,
поєднаний з насильством ,
яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого. Крім того , вважає , що судом не
враховано розкаяння, з»явлення із зізнанням , явку з повиною ,
що тяжких наслідків від злочину не наступило, а також важкий сімейний та
матеріальний стан;

-засуджений підтримав доводи захисника про пом'якшення йому міри покарання . Крім того , просить
врахувати , що
потерпіла до нього немає ніяких претензій.

-помічник прокурора Кремнецького району просить скасувати вирок із-за
м'якості призначеного покарання.

Заслухавши суддю-доповідача ,
міркування прокурора ,
який вважає , що вирок
слід залишити без змін ,
засудженого та його захисника ,
які підтримали апеляції ,
дослідивши матеріали кримінальної справи та доводи апеляцій , колегія не
знаходить підстав для зміни вироку суду.

Так, апеляція захисникаОСОБА_2 в частині перекваліфікації дій засудженого
на ч.2 ст.186 КК України не підлягає розгляду , оскільки у відповідності до вимог ст.299 КПК України у
судовому засіданні було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно
фактичних обставин по справі ,
оскільки вони ніким не оспорювалися. В зв'язку з цим як захисник так і
засуджений втратили право оскаржувати їх в апеляційному порядку. Крім того , засуджений
обвинувачується у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна
громадян , поєднаному
з проникненням у житло ,
а не в закінченому злочині ,як вказує захисник.

Клопотання захисника про одночасне скасування вироку суду, ' перекваліфікацію
дій засудженого та призначення покарання не пов'язаного з реальним позбавленням
волі є таким , що не
ґрунтується на нормах кримінально-процесуального закону , згідно яких не
передбачено одночасне скасування вироку та перекваліфікація дій засудженого.
Також , захистом не враховано , що із змісту ст.186 ч.З КК України слідує , що
проникненням у житло вважається і недозволений вхід через відкриті двері.

Твердження апелянтів про те, що судом не взято до уваги усіх пом'якшуючих
його вину обставин колегія вважає безпідставними. Як встановлено ,міру
покарання суд призначив ОСОБА_1 мінімальну , передбачену санкцією
інкримінованої статті ,у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України , із
врахуванням ступіня тяжкості скоєного злочину , особи винного , який його скоїв
під час іспитового строку , обставин, що
обтяжують

покарання та
пом'якшують , в тому
числі і всіх тих , на які
посилаються апелянти.

Тому колегія не знаходить підстав для скасування чи зміни
вироку суду та задоволення апеляційних скарг.

Керуючись
ст.ст.365-366 КПК України, колегія ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1., захисникаОСОБА_2в частині пом'якшення міри покарання
засудженому, помічника прокурора Кременецького району залишити без задоволення,
а вирок Кременецького районного суду від 28
лютого 2007 року
стосовно ОСОБА_1 без змін.

Апеляцію захисникаОСОБА_2 в частині перекваліфікації дій засудженого
залишити без розгляду.