справа № 482/559/15-к В И Р О К
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: заступник прокурора Новоодеського району ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 .
Представник цивільного позивача фінансового управління Новоодеської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про дату, час і місце судового розгляду справи.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
20 лютого 2015 року, у вечірній час, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_3 під час сварки і суперечки зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, в ході конфлікту, який відбувався в помешканні її будинку по АДРЕСА_1 , діючи умисно та протиправно, схопила правою рукою зі столу кухонний ніж та одразу ж з боковим розмахом нанесла один удар цим ножем в область черевної порожнини ОСОБА_5 , чим спричинила йому проникаюче ножове поранення, небезпечне для його життя в момент заподіяння, внаслідок чого ОСОБА_5 в подальшому було видалено ліву нирку.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочин, що передбачений ст.121ч.1 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу.
Прокурором заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі фінансового управління Новоодеської райдержадміністрації про стягнення з обвинуваченої 3205,92 гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
Процесуальні витрати по справі по залученню експерта з проведення криміналістичної експертизи складають 245,52 гривні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаної в суді обвинуваченої, яка повністю визнала свою провину в інкримінованому їй злочині, а також показами потерпілого ОСОБА_5 та іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у скоєні інкримінованого їй в провину злочині, що передбачений ч.1 ст.121 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповіла про обставини заподіяння нею умисного ножового поранення співмешканця ОСОБА_5 , визнавши всі обставини цього обвинувачення, пояснивши, що вона дійсно 20.02.2015 року, у вечірній час, близько 18 години, під час конфлікту, який виник у неї із співмешканцем ОСОБА_5 в будинку по АДРЕСА_1 , схопивши кухонний ніж зі столу, нанесла ним один удар в черевну порожнину співмешканцю, після чого усвідомивши те, що вона натворила, викликала йому фельдшера і швидку медичну допомогу. Свої дії пояснила тим, що була в нетверезому стані, і була роздратована тим, що її старшу дочку відрахували з навчального закладу, внаслідок чого у неї виник конфлікт із співмешканцем, який закінчився спричиненням йому ножового поранення. Заявила, що в скоєному щиро кається та просить суд не позбавляти її волі, запевняючи в тому, що більше злочинів вчиняти не буде.
Вислухавши покази обвинуваченої, потерпілого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченою своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.1 ст.121 КК України, її вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні показів допитаного потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що між ним і його співмешканкою ОСОБА_3 виник конфлікт, в ході якого він не зрозумів як і коли вона нанесла йому ножове порання черевної порожнини. Пояснив, що болі від цього поранення не відчував. Заявив, що після поранення його було доставлено до Новоодеської лікарні, де його прооперували і видалили ліву нирку. Зазначив, що являється інвалідом 3-ої групи, відносини з обвинуваченою у нього добрі, просить суд не позбавляти її волі і, що ніяких претензій до неї він не має.
З досліджених в суду документів, а саме: з протоколів огляду місць пригоди, протоколу огляду ножа, який визнаний знаряддям злочину, дійсно вбачається, що в помешканні ОСОБА_3 в будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 було заподіяно ножове порання черевної порожнини.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №335 від 24.03.2015 року, у ОСОБА_5 були виявлено колото-різане поранення з проникненням в черевну порожнину зліва із ушкодженням лівої нирки, що потягло її видалення, що супроводжувалось черевною кровотечею з травматичним і гемологічним шоком тяжкого ступеня, яке виникло внаслідок одної ударної дії колюче-ріжучим предметом, не виключеного клинком ножа, у строк який вказаний в постанові, тобто 20.02.2015 року і за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя.
Згідно висновку криміналістичної експертизи №13 від 24.03.2015 року, кухонний ніж, який став знаряддям злочину і був вилучений працівниками міліції з місця пригоди в процесі його огляду, не відноситься до холодної зброї і зданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Новоодеського РВ УМВС України Миколаївській області.
Признательні покази обвинуваченої ОСОБА_3 були перевірені шляхом проведення слідчого експертименту, результати якого і свідчення якої повністю співпали з обставинами заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченою своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх фактичних обставин справи щодо суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченої, проти чого не заперечував прокурор і потерпілий, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення, а саме у допиті в судовому засідання свідків обвинувачення, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченої і потерпілого, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому їй в провину злочині, повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі її признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченої кваліфіковані за ст.121ч.1 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченої являється правильною, а тому дії обвинуваченої, суд кваліфікує за ст.121ч.1 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя потерпілого в момент заподіяння, що спричинило втрату органу, тобто злочин, що передбачений ст.121 ч.1 КК України.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона є працездатною особою, але не має постійної роботи, заробляє собі на прожиття тимчасовими заробітками, не військовозобов`язана, громадянка України, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, не одружена, має двох дітей, серед яких повнолітня дочка і неповнолітній син, раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного нею злочину, так і враховує обставини його скоєння, причини та умови, що привели обвинувачену до скоєння цього злочину та враховує обставини, що характеризують особу обвинуваченої, в тому числі її матеріальний та сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітнього сина, а також всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що пом`якшують їй покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченою злочин відноситься до категорії тяжкого і вчинений нею без зазначення обставин, що обтяжують їй покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд враховує повне визнання нею своєї провини, щире каяття, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину.
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного нею діяння, та з урахуванням її особи, разом з тим, не дають суду підстав, при призначені їй покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити їй покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, або перейти до іншого менш тяжкого покарання, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого нею злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд, з урахуванням обставин справи, не вбачає в діянні обвинуваченої.
Так, суд зазначає, що обвинуваченою було скоєно умисний тяжкий злочин, під час сімейного конфлікту, який виник з її вини і, що обвинувачена і потерпілий були в стані алкогольного сп`яніння, яке не враховується слідством як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченої, але враховується судом, як обставина, що характеризує обвинувачену та впливає на прийняте рішення суду про незастосування вимог ст.69 КК України.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи обвинуваченої, обставин, що пом`якшують їй покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, їй має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкцією ч.1 ст.121 КК України, в межах мінімальної межі санкції статті обвинувачення, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом, як для її виправлення, так і для попередження вчинення нею нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу обвинуваченої та які значно пом`якшують їй покарання, з урахуванням повного усвідомлення і визнання нею своєї вини і тих негативних наслідків вчиненого злочину, суд приходить до висновку, що каяття обвинуваченої у скоєному нею діянні являється щирим, а тому, з урахуванням думки потерпілого і прокурора та всіх досліджених в суді обставин, вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченої все ж таки можливе без реального відбування нею покарання у виді позбавлення волі, а з наданням їй можливості виправлення на підставі ст.75 КК України через звільнення від відбування призначеного покарання, з випробуванням та із встановлення обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати по справі по залученню експерта з проведення судової криміналістичної експертизи, складають 245,52 гривень, які відповідно до вимог ст.ст.118,122, 124-126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь цієї експертної установи.
Цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченої на користь держави в особі фінансового управління Новоодеської райдержадміністрації Миколаївської області 3205,92 грн. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в Новоодеській ЦРЛ, - підлягає задоволенню.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні фактичних даних, що підтвердженні документально, в результаті нанесення обвинуваченою умисного ножового поранення ОСОБА_5 , він отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент їх спричинення, що потягло за собою втрату людського органу, з якими потерпілий перебував на лікуванні в Новоодеський ЦРЛ з 20.02.2015 року по 02.03.2015 року, тобто 10 ліжко днів, де на його лікування медичним закладом було витрачено 3205,92 гривні.
Відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, ст.1206 ЦК України, витрати на стаціонарне лікування потерпілих від злочину відшкодовуються за рахунок особи, яка вчинила цей злочин, тобто підлягають стягненню з обвинуваченої на користь фінансового управління Новоодеської РДА, за рахунок якого фінансується лікарня..
Речові докази по справі: кухонний ніж, який визнаний знаряддям злочину та наволочку, яка зберегла на собі сліди злочину у виді слідів крові, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївської області, відповідно до ст.100 КПК України, знищити.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати виною, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.1 ст.121 КК України і призначити їй покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням, якщо вона протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Строк відбування покарання обвинуваченій рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов прокурора Новоодеського району Миколаївської області в інтересах держави в особі фінансового управління Новоодеської райдержадміністрації Миколаївської області до ОСОБА_3 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, - задовольнити повністю.
Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області - процесуальні витрати по залученню експерта з проведення криміналістичної експертизи в сумі 245,52 гривень.
Речові докази по справі: кухонний ніж, який визнаний знаряддям злочину та наволочку, яка зберегла на собі сліди злочину у виді слідів крові, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Новоодеського РВ УМВС України в Миколаївської області, - знищити.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої на досудовому розслідуванні не обирався і прокурором при судовому розгляді справи не ставилось питання про обрання їй такого запобіжного заходу, а тому у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченій запобіжного заходу на період набрання вироком законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а обвинуваченою в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченій і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: