Справа № 504/1167/15-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2015 р. смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Комінтернівське матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості,
- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1)
біля 00.00 год., ОСОБА_5 керуючи належним йому автомобілем марки «Газ-2410» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Незалежності с. Красносілка Комінтернівського району Одеської області, помітив ОСОБА_4 , який жестом руки, зупиняв автомобілі. ОСОБА_5 зупинив автомобіль на жест руки ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 підвезти його до вул. Паустовського м. Одеси, на платній основі. ОСОБА_5 з запропонованим погодився. ОСОБА_4 підсів до салону автомобіля, яким керував ОСОБА_5 та запропонував спочатку під`їхати за його місцем мешкання, а саме до будинку АДРЕСА_1 , за грошима. Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_4 вийшов з автомобілю та попрямував до двору будинку. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся, та на вулиці став спілкуватися зі своїм братом. Так як ОСОБА_5 поспішав, то вийшов з автомобіля та втрутився в розмову ОСОБА_4 з братом, повідомивши, що потрібно їхати. На вказане, ОСОБА_4 в грубій формі відповів ОСОБА_5 , чекати його в автомобілі і не вмішуватися в розмову. ОСОБА_5 повернувся до автомобілю та став очікувати. Через деякий час до автомобілю підсів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запустив двигун, попрямував в напрямку м. Одеси.
2) біля 02.00 год., ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Незалежності с. Красносілка, змінив свою думку та повідомивши ОСОБА_4 , що до м. Одеси везти його відмовляється, зупинив автомобіль в районі військової частини та запропонував ОСОБА_6 , вийти. ОСОБА_4 відмовився та на вказаному підґрунті між ними виникла сварка. В ході сварки, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вийшли з автомобіля, де на узбіччі ОСОБА_4 з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс останньому біля трьох ударів кулаками рук в обличчя, від яких ОСОБА_5 упав на землю. Коли ОСОБА_5 спробував піднятися, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, наніс ОСОБА_5 , ще декілька ударів руками в область голови та тіла, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді садна на верхній губі зліва, синців на віках лівого та правого очей.
Згідно висновку експерта № 38 від 10.03.2015 завдані ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді садна та синців відповідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень, та могли бути спричинені 14.02.2015 року.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що дійсно він 13.02.2015 року біля 00.00 год., по вул. Незалежності с. Красносілка Комінтернівського району Одеської області, жестом руки, зупиняв автомобілі. Потерпілий ОСОБА_5 зупинив свій автомобіль марки «Газ-2410». Після чого він запропонував ОСОБА_5 підвезти його до вул. Паустовського м. Одеси, на платній основі. ОСОБА_5 з запропонованим погодився. Тоді він підсів до салону автомобіля, яким керував ОСОБА_5 та запропонував спочатку під`їхати за його місцем мешкання, а саме до будинку АДРЕСА_1 , за грошима. Прибувши за вказаною адресою, він вийшов з автомобілю та попрямував до двору будинку. Через деякий час він повернувся, та на вулиці став спілкуватися зі своїм братом. Так як ОСОБА_5 поспішав, то вийшов з автомобіля та втрутився в його розмову з братом, повідомивши, що потрібно їхати. На вказане, він в грубій формі відповів ОСОБА_5 , чекати його в автомобілі і не вмішуватися в розмову. ОСОБА_5 повернувся до автомобілю та став очікувати. Через деякий час до автомобілю він підсів та ОСОБА_5 запустив двигун, і вони попрямували в напрямку м. Одеси.
14.02.2015 року біля 02.00 год., ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Незалежності с. Красносілка, змінив свою думку та повідомивши йому, що до м. Одеси везти його відмовляється, зупинив автомобіль в районі військової частини та запропонував вийти. Він відмовився та на вказаному підґрунті між ними виникла сварка. В ході сварки, вони вийшли з автомобіля, де на узбіччі він з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс потерпілому біля трьох ударів кулаками рук в обличчя, від яких ОСОБА_5 упав на землю. Коли ОСОБА_5 спробував піднятися, він продовжуючи, наніс ОСОБА_5 , ще декілька ударів руками в область голови та тіла, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження.
У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи, а також судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст.125 КК України, за ознаками - умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання, те що він в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України являється, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_4 міру покарання передбачену санкцією ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Засоби забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. 369-371,374 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1