Провадження № 1-кп/317/179/2015
Справа № 317/1356/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2015 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000655 від 18.04.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровка Кам`янско-Дніпровського району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 16.05.2001 р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік 6 місяців;
2) 24.10.2003 р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
3) 11.12.2003 р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 9 місяців 10 днів;
4) 06.11.2008 р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України частково приєднано покарання по вироку Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.12.2003 р. та визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Запорізької області вирок змінено, вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 06.12.2011 р. з Кам`янської ВК Запорізької області № 101, невідбутий строк покарання 10 місяців 17 днів,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
18 квітня 2015 року, близько 03 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи намір на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходячись в металевому човні саморобного виробництва на р. Кокань Каховського водосховища, поблизу с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, в порушення ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п.п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», затв. наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р., з 03 години 00 хвилин 18.04.2015 р. до моменту виявлення співробітниками ЛВ в порту «Запоріжжя» ГУМВС України в Запорізькій області займався незаконним рибним добувним промислом за допомогою заборонених знарядь лову: ліскових сіток, під час якого виловив:

66 особин «плітки», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» 85 гривень за одну особину, на загальну суму 5610,00 грн.;

95 особин «карася», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» 17 гривень за одну особину, на загальну суму 1615,00 грн., чим згідно висновку іхтіолога Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Запорізькій області, завдав істотного збитку рибному господарству України.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_4 рибному господарству України завдано майнової шкоди на загальну суму 7225 грн.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_4 свою провину у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 249 КК України, визнав повністю і пояснив, що з 17 на 18 квітня 2015 року під час відпочинку на річці Кокань познайомився з особою, з якою закинули 300 метрів сіток для вилову риби. Близько 04 години 00 хвилин він повернувся, щоб витягнути сітки. Коли вже знаходився біля берега був затриманий, а риба, човен та сітки вилучені.

Оскільки обвинувачений дав свідчення в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини справи, враховуючи думку прокурора, які вважають, що можливо розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду справи, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 249 КК України, оскільки він вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до приписів ст. 12 КК України віднесено до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів та вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

За таких обставин, враховуючи особу винного, думку прокурора, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, треба звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, з урахуванням санкції ч. 1 ст. 249 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази 66 особин «плітки», 95 особин «карася», що передані на зберігання ТОВ «Рибальське підприємство «Бриз» (м. Бердянськ, вул. Халтуріна, 3, Запорізька область); ліскову сітку, довжиною 100 метрів, висотою 1 метр, осередок 50х50 мм 2 шт., ліскову сітку, довжиною 100 метрів, висотою 1,7 метри, осередок 38х38 мм; металевий човен кустарного виробництва коричневого кольору, що перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області, конфіскувати у дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1