Дело № 195/693/15-к
В И Р О К
Іменем України
02.07.2015 р. смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 від 18.05.2015 р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Топила Томаківського району Дніпропетровської області, з середньою технічною освітою, працюючого машиністом Томаківського кирпичного заводу, одруженого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В перших числах квітня 2014 року приблизно об 19.00 годині (точної дати в ході досудового слідства не встановлено) ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , де згадав про те, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_5 , яка 24.09.2012 р. уклала з його батьком ОСОБА_6 в усній формі договір купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та домовилась про часткову виплату ОСОБА_6 грошових коштів за вказаний будинок.

Після цього, у ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 розрахувалася за купівлю будинку не в повному обсязі виник єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману грошовими коштами, належними ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману, ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів приблизно в перших числах квітня 2014 року (точної дати в ході досудового слідства не встановлено) о 17.20 годині прибув за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході розмови з останньою впевнив її розповівши навмисно вигадану ним неправдиву історію стосовно дійсного стану здоров`я свого сина та переконавши потерпілу ОСОБА_5 стосовно необхідності сплати нею частини боргу за будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого використання вказаних коштів на лікування сина, ввівши таким чином останню в оману стосовно своїх дійсних намірів, заволодів грошовими коштами належними потерпілій ОСОБА_5 в сумі 1000 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, маючи умисел в подальшому продовжувати реалізацію свого єдиного злочинного умислу.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману, ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів в середині квітня 2014року (точної дати в ході досудового слідства не встановлено) о 17.20 годині прибув за місцем мешкання ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, де в ході розмови з останньою впевнив її розповівши навмисно вигадану ним неправдиву історію стосовно дійсного стану здоров`я свого батька та переконавши потерпілу ОСОБА_5 стосовно необхідності сплати нею боргу за будинок, розташований за вказаною адресою, для подальшого використання вказаних коштів на лікування батька, ввівши таким чином останню в оману стосовно своїх дійсних намірів, заволодів грошовими коштами належними потерпілій ОСОБА_5 в сумі 2000 грн. , після чого з місця скоєння злочину зник, маючи умисел в подальшому продовжувати реалізацію свого єдиного злочинного умислу.

Так, протягом 10 днів кінця квітня 2014 року (точної дати в ході досудового слідства не встановлено) о 17.20 годині ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів прибув за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , де в ході розмови з останньою впевнив її розповівши навмисно вигадану ним неправдиву історію стосовно дійсного стану здоров`я свого батька, переконавши потерпілу ОСОБА_5 стосовно необхідності сплати нею боргу за будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого використання вказаних коштів на лікування батька, та впевнивши її щодо можливості вирішення ним особисто проблем щодо переоформлення правовстановлюючих документів на будинок у її власність, ввівши таким чином останню в оману стосовно своїх дійсних намірів, заволодів грошовими коштами належними потерпілій ОСОБА_5 в сумі 5500 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, маючи умисел в подальшому продовжувати реалізацію свого єдиного злочинного умислу.

Крім того, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів в перших числах травня 2014 року (точної дати в ході досудового слідства не встановлено) о 18.00 годині прибув за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході розмови з останньою впевнив її розповівши навмисно вигадану ним неправдиву історію стосовно дійсного стану здоров`я свого батька та переконавши потерпілу ОСОБА_5 стосовно необхідності сплати нею боргу за будинок, розташований за вказаною адресою, для подальшого використання вказаних коштів на лікування батька, ввівши таким чином останню в оману стосовно своїх дійсних намірів, заволодів грошовими коштами належними потерпілій ОСОБА_5 в сумі 4000 грн., після чого з місця скоєння злочину зник.

В ході реалізації свого єдиного злочинного умислу ОСОБА_4 умисно,, незаконно, з корисливих мотивів, шляхом обману заволодів грошовими коштами в загальній сумі 12500 грн., належними потерпілій ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальну шкоду на вказану вище суму.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив вищезазначені обставини, визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину при викладених у обвинувальному акті обставинах, тобто не заперечує щодо факту заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), при цьому пояснив, що грошові кошти потерпілій він повернув та прохає суд його суворо не карати.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

У суду немає сумнівів у тому, що обвинувачений дає правдиві свідчення добровільно.

Так як ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 КПК України, наслідки якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений повністю відшкодував їй завдані збитки, претензій вона до нього не має та просить суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

До обставин пом`якшуючих покарання обвинуваченого суд відносить його щире каяття у вчиненні злочину та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховується характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення обвинуваченого, вину свою визнав, в скоєному розкаявся, і вважає можливим обрати йому міру покарання достатню для його виправлення та перевиховання, у виді громадських робіт.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Копію вироку вручити обвинуваченому, потерпілій та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд на протязі 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1