Справа № 1-126/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

головуючого судді Синиці Л.П.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю прокурора Климюк Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого,

розлученого, раніше судимого вироком Городищенського районного суду

Черкаської області від 27 листопада 2009 року за ч.3 ст. 185 КК України, -

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

встановив :

ОСОБА_2, будучи раніше судимим вироком Городищенського районного суду від 27 листопада 2009 року за ч.3 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном два роки, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став і знову скоїв злочин. Так, він 4 червня 2011 року близько 14 години, перебуваючи на території будинковолодіння, що належить ОСОБА_3, яке розташоване по вул. Чапаєва, 242 в м. Городище Черкаської області, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Україна» вартістю 890,00грн., що належав останньому.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 в предявленому обвинуваченні, а саме, у таємному викраденні чужого майна, котре вчинене повторно, визнав себе винним повністю та пояснив, що він 4 червня 2011 року близько 14 години, зайшов на територію будинковолодіння ОСОБА_3, яке розташоване по вул. Чапаєва, 242 в м. Городище Черкаської області, звідки викрав велосипед «Україна», який продав знайомому ОСОБА_4 за 50 гривень, отримані кошти витратив на власні потреби, для придбання алкогольних напоїв, про те, де взяв велосипед, ОСОБА_4 повідомив, що він не крадений.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ст. 299 КПК України, де факти, які сторонами не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими як стосовно обєктивної так і субєктивної сторони злочину (розміру цивільного позову) з розумінням відсутності в учасників судового розгляду права на апеляційне оскарження фактичних обставин справи, при цьому, сумніву у добровільності та істинності позицій підсудного, потерпілого щодо спрощеного судового слідства, немає,

та показами потерпілого ОСОБА_3, даними в судовому засіданні, про те що він не має бажання заявляти цивільного позову до підсудного, як і відсутні до нього претензії, та те, що у вечірній час 04.06.2001р., близько 23 години, коли вийшов із будинку на двір, він побачив, що зник велосипед марки «Україна», який стояв біля будинку, а 07.06.2011р. він звернувся до працівників міліції із заявою про скоєння злочину, бо самотужки не міг знайти пропажу, і того ж дня дізнався, що крадіжку велосипеда скоїв сусід ОСОБА_2.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, вважає, що предявлене обвинувачення підсудному ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, доказане повністю, оскільки підсудний ОСОБА_2 скоїв таємне викрадення чужого майна, велосипеда марки «Україна», повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого підсудним злочину, особу винного, який перебуває під диспансерним наглядом у лікаря-нарколога Городищенського РТМО, за місцем проживання характеризується посередньо, є учасником бойових дій та обставини, що помякшують чи обтяжують покарання. Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує те, що підсудний раніше судимий, на шлях виправлення не став, перебуваючи на іспитовому терміні, протягом невідбутої частини покарання знову вчинив корисливий злочин. Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 є його щире каяття, сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків потерпілому, який претензій до підсудного не має, при призначенні виду покарання за скоєне, покладається на розсуд суду. Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_2 судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, шляхом призначення йому покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Речовий доказ, велосипед марки «Україна», суд вважає за необхідне повернути за належністю.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив :

визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання по даній статті у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2009 року у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі і остаточну міру покарання ОСОБА_2 призначити у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2, утримання під вартою, залишити попередню - до часу вступу вироку в законну силу.

Термін відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з 05.09.2011 року.

Речовий доказ: велосипед марки «Україна», що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3, повернути за належністю, звільнивши останнього від зобовязання по зберігальній розписці.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції через Городищенський районний суд на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_5