Справа № 646/2566/15-к
Провадження № 1-кп/646/283/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000259 від 05.02.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.11.2013 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.263 КК України до 5 місяців арешту, 26.12.2013 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до 6 місяців арешту, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

встановив:

04.02.2015 року, у ранковий час, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 біля будинку № 7 по вулиці Гамарника в місті Харкові на землі, знайшов предмет, зовні схожий на кастет, який має вигляд металевої пластини з прямокутним отвором для пальців і для зручності розміщення в руці, та усвідомлюючи, що цей предмет являється холодною зброєю, діючи з прямим умислом, привласнив його і носив при собі без передбаченого законом дозволу.

В цей же день, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , умисно зберігаючи при собі вищевказаний предмет, був зупинений працівниками міліції у переході Харківського метрополітену на станції «Проспект Гагаріна» за куріння у невстановленому місці. Після цього ОСОБА_4 було запропоновано пройти до службового приміщення метрополітену на вищезазначеній станції для перевірки документів. В ході проведення огляду місця події, на питання працівників міліції щодо наявності в нього будь-яких заборонених у вільному обігу предметів, ОСОБА_4 надав, діставши з лівої кишені свого пальто вищевказаний металевий предмет, що складається з ударної частини, остову та опору, який згідно висновку експерта № 41 від 06.02.2015 року, є кастетом - холодною зброєю, ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом, який був вилучений працівниками міліції.

Вказану холодну зброю ОСОБА_4 всупереч «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 року, при вищевказаних обставинах носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення та в ході допиту дав суду показання як це викладено у даному вироку.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідають фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме - носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень статті 12 КК України, ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, від якого потерпілих немає, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені, обставинною, що пом`якшує його покарання, в силу ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з засудженого.

Керуючись ст. ст. 370, 371, ч. ч. 2, 3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного за даним вироком суду звільнити з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речовий доказ:

холодну зброю кастет, який знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів при Червонозаводському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 41 від 06.02.2015 року по кримінальному провадженню № 0000259 в сумі 737, 10 гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1