Справа № 392/2485/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 , представника СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мала Виска скаргу директора СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» - ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Маловисківського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 22 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000828, -

ВСТАНОВИВ:

Директор СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Маловисківського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 22 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000828. Оскаржувану постанову слідчого просить скасувати та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування. Скарга мотивована тим, що слідчий безпідставно закрив кримінальне провадження, не врахувавши при цьому всі обставини.

В судовому засіданні представник СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» вимоги за скаргою підтримав, посилаючись на обставини викладені в ній.

Прокурор та слідчий просили відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що по даній справі прийнято законне та мотивоване рішення.

Заслухавши пояснення представника СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» , доводи прокурора та слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга є безпідставною, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 на підставі Державного акту являється власником земельної ділянки площею 6.22 га, яка розташована на території Нововознесенської сілької ради Маловисківського району Кіровоградської області. 01.03.2007 року між ОСОБА_7 та СТОВ «Агрофірма Нововознесенська « строком на 15 років було укладено догорів оренди вказаної земельної ділянки. 21.10.2013 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним укладеного договору оренди з тих підстав, що договір оренди вона не підписувала. ІНФОРМАЦІЯ_1 Чивит ОСОБА_8 померла. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно, в тому числі належну їй спірну земельну ділянку заповіла ОСОБА_9 . Станом на час розгляду скарги справа за позовом ОСОБА_7 знаходиться в провадженні Маловисківського районного суду.

11.09.2014 року до Маловисківського РВ УМВС України звернувся директор СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» з заявою про незаконне використання ОСОБА_9 спірної земельної ділянки. За заявою директора СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» 11.09.2014 року було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000828 .

На підставі зібраних матеріалів, слідчим СВ Маловисківського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 22.09.2014 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України. Постанова мотивована тим, що між ОСОБА_9 та СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» виникли цивільні правовідносини, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини вважаю, що постанова слідчого є обґрунтованою, оскільки об`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 197-1 КК України полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки. Самовільне зайняття ділянки - це активні протиправні дії по заволодінню (захопленню) всупереч встановленому порядку земельної ділянки. Причому земельна ділянка для винної особи є чужою, вона не має необхідних і достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватися нею.

Вказаний злочин є злочином з матеріальним складом: для встановлення об`єктивної сторони цього злочину слід встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди. Злочин, передбачений ст. 197- 1 КК України, визнається закінченим з моменту самовільного зайняття ділянки і настання вказаних суспільно небезпечних наслідків.

Скаржником не надано доказів того, що діями ОСОБА_9 було завдано СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» значної шкоди.

Крім того доводи скаржника про те, що ОСОБА_9 не прийнято спадщину, тому він не являється власником земельної ділянки є безпідставними, адже відповідно до ч.1 ст 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час винесення слідчим постанови та на час розгляду скарги, вказаний строк не минув, а з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 на час смерті спадкодавця, проживав з ним за однією адресою та звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 .

Разом з тим , відповідно до норм ч.5 ст 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч.3 ст. 1296 ЦК України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи зазначені норми закону та обставини справи вважаю що в даному випадку між СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» та ОСОБА_9 виникли цивільні правовідносини , які регулюються земельним законодавством та підлягають розгляду судом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги директора СТОВ «Агрофірма Нововознесенська» - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1