Справа № 496/22/15-к
Провадження: 1-кп/496/55/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2015 Біляївський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 .

Розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яски, Біляївського району, Одеської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, працюючого ТОВ «АВС Кемікалс Індастрі», оператор, не одруженого, не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 383, ст. 384 ч. 2 КК України

В С Т А Н О В И В:

24.11.2014 року ОСОБА_4 звернувся до працівників Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського р-ну та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області, із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, при цьому ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про що повідомив своїм підписом. Усвідомлюючи відповідальність ОСОБА_4 умисно зазначив працівнику правоохоронного органу, який приймав заяву про злочин старшому слідчому СВ Біляївського РВ майору міліції ОСОБА_5 , завідомо неправдиві відомості про те, що малознайомий на ім`я ОСОБА_6 мешканець с. Яски, незаконно заволодів мопедом марки «Хонда Такт 34», червоного кольору, без державного номеру, який він залишив в 2013 році в гаражі за адресою: АДРЕСА_2 .

24.11.2014 року ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського р-ну та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області за адресою м. Біляївка вул. Комінтерна, 2, діючи з прямим умислом, будучи попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання, про що засвідчив своїм підписом, достовірно знаючи, що відносно нього не вчинялось злочину, під час допиту з 18 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин слідчим СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського р-ну та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області, майором міліції ОСОБА_5 , в якості потерпілого, у кримінальному провадженні №0001394 від 24.11.2014 року надав завідомо неправдиві показання поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині про те, щомалознайомий на ім`я ОСОБА_6 мешканець с. Яски, незаконно заволодів мопедом марки «Хонда Такт 34», червоного кольору, без державного номеру, який він залишив в 2013 році в гаражі за адресою: АДРЕСА_2 .

За скоєння вказаного діяння обвинуваченому ОСОБА_4 передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування, слідчому про вчинення злочину, поєднаному з обвинуваченням особи в тяжкому злочині; за ст. 384 ч. 2 КК України - завідомо неправдиві покази потерпілого при провадженні досудового слідства, поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 24 грудня 2014 року укладена Угода згідно якої обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений вину свою визнав.
За згодою, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 383 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ст.. 384 ч. 2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, остаточне покарання призначити відповідно до положень ст.. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, відповідно до п.п. 2.3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ і періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Обвинувачений розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є: а) для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст. 424 КПК України, йому роз`яснено і є зрозумілими.

б) для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів йому роз`яснені і є зрозумілими.

Обвинувачений розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389? КК України.

П. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затверджені угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України роз`яснені обвинуваченому.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, чи суспільства.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 грудня 2014 року між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно п.п. 2,4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу КВІ, періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 371, 374, 468 - 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 грудня 2014 року укладену між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 по вказаному кримінальному провадженню.

ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 383 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ст.. 384 ч. 2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі

Керуючись ст.. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Керуючись ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Іспитовий строк рахувати з дня винесення вироку.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ і періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1