АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/356/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 365 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року , -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною ухвалою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді командира роти № 1 СБСМ «Грифон», який має спеціальне звання старшого лейтенанта міліції, одруженого, що має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, є учасником бойових дій, раніше не судимий, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 365 КК України,повернутий прокурору для усунення недоліків. Клопотання прокурора ОСОБА_6 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання залишено без задоволення.

На обґрунтування прийнятого рішення, районний суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 КПК України. Тривалість, характер, кількість, локалізація ударів, що були нанесені потерпілому відповідно до обвинувального акту, не відповідають тілесним ушкодженням, що були встановлені у потерпілого ОСОБА_9 . Крім того, органом досудового слідства не встановлена точна дата вчинення злочину, що порушує право обвинуваченого на захист. Також, виходячи зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_7 обмежував право громадянина ОСОБА_9 на вільне пересування, однак при цьому оцінка (кваліфікація) даним діям обвинуваченого органом досудового розслідування не надана.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наведені недоліки обвинувального акту в ході судового розгляду усунуті бути не можуть, у зв`язку з чим, справу неможливо призначити до судового розгляду.

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання залишено без задоволення як необґрунтоване.

Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, у якій він просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказав, що судом допущено істотне порушення кримінального процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що встановлені тілесні ушкодження є лише одним із наслідків завданої потерпілому фізичної шкоди, нанесення інших ударів підтверджується іншими доказами, через що, протиріч в даній частині обвинувальний акт не містить. Вважає, що суд дав оцінку обставин, викладених в обвинувальному акті, по суті, що на даній стадії процесу є неприпустимим. Розбіжності у даті скоєння правопорушення є технічною помилкою та не вказують на не встановлення часу вчинення злочину. Посилання суду на ненадання юридичної оцінки діям ОСОБА_7 щодо обмеження права потерпілого на вільне пересування вважає необгрутнованим, а обвинувальний акт таким, що відповідає положенням ст. 291 КПК України. Рішення про відмову в задоволенні клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу вважає незаконним, у зв`язку з тим, що по справі наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та на його захист адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.

Як видно з ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 бів повернутий прокурору. При цьому, суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає положенням статті 291 КПК України, тривалість, характер, кількість, локалізація ударів, що були нанесені потерпілому відповідно до обвинувального акту, не відповідають тілесним ушкодженням, що були встановлені у потерпілого ОСОБА_9 . Крім того, органом досудового слідства не встановлена точна дата вчинення злочину, що порушує право обвинуваченого на захист. Також, районний суд зазначив, що виходячи зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_7 обмежував право громадянина ОСОБА_9 на вільне пересування, однак при цьому оцінка (кваліфікація) даним діям обвинуваченого органом досудового розслідування не надана.

Так, суд послався, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 КПК України. Але, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими. Тому, посилання в цій частині необгрунтоване.

Посилання суду першої інстанції, що характер, кількість, локалізація ударів, що були нанесені потерпілому, вказаних в обвинувальному акті, не відповідають тілесним ушкодженням, які були встановлені у потерпілого ОСОБА_9 .

Таким чином, суд першої інстанції наперед дав оцінку обставинам, викладеним в обвинувальному акті, що є неприпустимим на даній стадії процесу.

Посилання на суперечності в даті вчинення обвинуваченим злочину неспроможне.

Так, слідчий неодноразово вказував в процесуальному документі час вчинення, на його думку, злочину 19.02.2014 року, що узгоджується з іншими викладеними обставинами. Тому доводи прокурора, що на 3-му аркуші обвинувального акту допущена технічна помилка в частині дати 19.04.2014 року, обгрунтовані і ця технічна помилка може бути усунута в порядку, передбаченому КПК України і не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Твердження суду першої інстанції про обмеження прав ОСОБА_7 громадянина ОСОБА_9 на вільне пересування і цьому оцінка не дана досудовим розслідуванням. Це не є підставою для повернення обвинувального акту, тому що суд розглядає кримінальне провадження у межах пред`явленого обвинувачення.

Як видно з ухвали апеляційного суду Харківської області від 13.11.2014 року, ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.10.2014 року стосовно ОСОБА_7 скасована.

Згідно з ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки й мотиви, з яких скасоване судове рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новму розгляді.

Ці вимоги закону судом першої інстанції не виконано.

При цьому 26.12.2014 Червонозаводський районний суд м. Харкова знов повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 прокурора з тих самих підстав.

Таким чином, суд першої інстанції з тих самих підстав повернув обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 прокурору, що є неприпустимим, а тому прийняте рішення скасовується.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора задовольнити, ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.12.2014 року стосовно ОСОБА_7 скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: