У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних
справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Гриціва М.І., Школярова В.Ф.

прокурора
захисників

Матюшевої О.В. ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 4 вересня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої і апеляційної
інстанції та касаційними скаргами захисників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на вирок
Авдіївського міського суду Донецької області від 7 квітня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 24 листопада 2006 року.

Вироком
Авдіївського міського суду Донецької області від 7 квітня 2006 року

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 307 КК
України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією ½ частини майна, яке є його власністю.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 307 КК
України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією ½ частини майна, яке є його власністю.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянина України, судимого 23.09.2004р.

за ст. 125 ч. 2 КК України на 1 рік обмеження

волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України

від відбування покарання з іспитовим строком

на 1 рік,

засуджено за ч. 3 ст. 307 КК
України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією ½ частини майна, яке є його власністю.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 призначено остаточне
покарання - 8 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією ½ частини майна, яке є його власністю.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 24 листопада 2006 року вирок щодо
засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінено, їхні дії перекваліфіковано з ч.
3 на ч. 2 ст. 307 КК України і за цим законом кожному призначено покарання у
виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією ½ частини майна, яке є їх власністю. В решті цей вирок залишено без зміни.

За
вироком суду та внесеними до нього змінами апеляційним судом ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 визнано винними та засуджено за незаконне придбання, зберігання
наркотичних засобів з метою збуту та збут цих засобів, вчинені ними повторно і
за попередньою змовою між собою та особою, матеріали справи щодо якої виділені
в окреме провадження у зв'язку з розшуком, у період з травня по серпень 2005
року за обставин, викладених у вироку.

У
касаційному поданні прокурора порушено питання про скасування ухвали
апеляційного суду щодо засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та направлення
справи на новий апеляційний розгляд у зв'язку з неправильним застосування
кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину і
особам засуджених внаслідок м'якості та істотного порушення вимог
кримінально-процесуального закону. При цьому прокурор вказує на те, що
апеляційний суд необгрунтовано перекваліфікував дії засуджених з ч. 3 на ч. 2
ст. 307 КК України і призначив їм покарання, яке на його думку є м'яким. Крім
того прокурор вважає, що суд дійшов необгрунтованого висновку про те, що злочинні
дії засуджені вчинили за попередньою змовою між собою, а не у складі
організованої групи. При цьому всупереч вимогам ст. 275 КПК України визнав
злочинними і дії особи, матеріали справи щодо якої виділено в окреме
провадження.

У
доповненнях до касаційного подання прокурор просить скасувати ухвалу
апеляційного суду щодо засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону та посиланням на те, що суд всупереч вимогам ст. 71 КК
України не призначив ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків.

У
касаційних скаргах:

-
захисник ОСОБА_1 просить судові рішення щодо засудженого ОСОБА_5 скасувати, а
справу закрити за відсутності в його діях складу злочину на підставі п. 2 ст. 6
КПК України. При цьому захисник посилається на те, що органами досудового
слідства та судом неправильно застосований кримінальний закон та допущені
істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону;

-
захисник ОСОБА_2 просить судові рішення щодо засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 скасувати,
а справу закрити на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в їх діях
складу злочину, посилаючись на те, що органами досудового слідства та судом у
справі допущена однобічність і неповнота дослідження фактичних обставин справи,
судом неправильно застосований кримінальний закон, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, під час розслідування допущені
істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, на що не звернув
уваги апеляційний суд.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про часткове задоволення касаційного
подання і касаційних скарг у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
закону щодо засудженого ОСОБА_5 та істотного порушення
кримінально-процесуального закону стосовно особи, матеріали справи щодо якої
виділено в окреме провадження, думку захисників про необхідність задоволення
касаційних скарг, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційного подання і касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційне подання та касаційні скарги підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, апеляційний суд при внесені змін до
вироку допустив неправильне застосування кримінального закону, оскільки
всупереч вимогам ст. 71 КК України не призначив остаточне покарання засудженому
ОСОБА_5 за сукупністю вироків, тоді як
злочин, за який його засуджено останнім вироком, він вчинив під час
іспитового строку за попереднім вироком.

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_5
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 398 КПК України підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий апеляційний розгляд

Разом із тим, згідно із матеріалами справи, злочини засудженими вчинено за
попередньою змовою між собою та особою, матеріали справи щодо якої виділено в
окреме провадження. Тому виходячи із засад презумпції невинуватості ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню й щодо засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Крім того при новому апеляційному розгляді справи суду слід врахувати, що
відповідно до вимог ст. 275 КПК України, суд першої інстанції розглянув справу
тільки щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5. Тому висновок апеляційного суду в
мотивувальній частині ухвали про те, що й дії особи, матеріали справи щодо якої
виділені в окреме провадження, також підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 307 КК
України, є передчасним та таким, що свідчить про істотне порушення вимог
кримінально-процесуального закону.

Враховуючи, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню у зв'язку із
неправильним застосуванням кримінального закону та істотного порушення вимог
кримінального-процесуального закону в повному обсязі, то при новому
апеляційному розгляді справи ретельній перевірці підлягають і доводи
апеляційних скарг засуджених та їх захисників.

Що ж стосується доводів касаційного подання про вчинення ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 злочину у складі організованої злочинної групи та невідповідності
призначеного покарання тяжкості злочину і особам засуджених внаслідок м'якості,
то колегія суддів вважає їх безпідставним, виходячи із мотивів, викладених в
ухвалі апеляційного суду, які колегія суддів вважає належно обгрунтованими та
такими, що не спростовані у касаційному поданні і доповненнях до нього.

Тому на підставі наведеного, керуючись статтями 394-396 КПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судами
першої та апеляційної інстанції, касаційні скарги захисників ОСОБА_1 і ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 24 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скасувати, а справу щодо них направити на новий
апеляційний розгляд.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Гриців М.І. Школяров В.Ф.