АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/401/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 632/2994/14-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.07.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16.12.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зеленівка Первомайського району Харківської області, українець, громадянин України, освіта повна базова середня, що не працює, раніше в силу ст.. 89 КК України не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
засуджений за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід залишено раніше обраний - особисте забов 'язання.
Судові витрати стягнуто з обвинуваченого, доля речових доказів вирішена.
Позовна заява ТОВ «Укрбрук» задоволена, стягнуто з ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 846 308 грн.
Відповідно до вироку, в середині липня 2014 року о 16.45 год. ОСОБА_7 , який раніше працював охоронцем ТОВ «УкрБрук» на протязі травня - червня місяця 2014 року, прийшов до свого знайомого ОСОБА_8 , який працює охоронцем ТОВ «УкрБрук», за адресою: Харківська область м. Первомайський вул. Лісозахисна, 1 та знаходився на чергуванні. В ході розмови ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що на території підприємства в вечірній та нічний час крім охоронця нікого не має, запропонував ОСОБА_8 скоїти крадіжку металевих форм для виготовлення тротуарної плитки, які знаходились в цеху на території підприємства, на що останній погодився. Після чого вступивши у попередню змову ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 розробили злочинний план, згідно якого ОСОБА_7 повинен буде знайти автомобіль для вивозу викраденого майна, проникнути до приміщення цеху, звідки за допомогою автокару погрузити металеві форми, після чого вивезти їх з території підприємства та реалізувати. ОСОБА_8 повинен був забезпечити безперешкодне проникнення ОСОБА_7 разом з автомобілем, на якому буде вивозитись викрадене, на територію підприємства «УкрБрук», відключити камери відео спостереження, забезпечити доступ до приміщення цеху, де зберігаються металеві форми для виготовлення тротуарної плитки, а також спостерігати за оточуючою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб попередити про це ОСОБА_7 та після скоєння крадіжки забезпечити безперешкодне вивезення з території підприємства «УкрБрук» викраденого майна, таким чином вкрити сліди злочину. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 подзвонив знайомому ОСОБА_9 та попросив, щоб останній на своєму вантажному автомобілі «Газ - 53» приїхав на територію підприємства ТОВ «УкрБрук» для перевезення металевих форм до пункту прийому металобрухту, при цьому запевнив його, що вищевказані форми не придатні для виготовлення тротуарної плитки та вивезення їх узгоджене з керівництвом. В цей час ОСОБА_8 , перебуваючи на території підприємства «УкрБрук» відключив камери спостереження. Після чого ОСОБА_9 під`їхав до підприємства на автомобілі «ГАЗ 53», який не усвідомлював, що вчиняє протиправні дії, оскільки був введений в оману ОСОБА_7 . ОСОБА_10 відчинив ворота підприємства та запустив автомобіль, який заїхав на територію підприємства «УкрБрук» та зупинився біля воріт. В цей час до нього підійшов ОСОБА_7 та провів до цеху, де пояснив, щоб саме до цього цеху він під`їхав на автомобілі. Після чого, ОСОБА_9 під`їхав до цеху, а ОСОБА_11 разом з Литвином пройшли до приміщення цеху, де зберігалися металеві форми, призначені для виготовлення тротуарної плитки, де вирішили таємно викрасти дві металеві форми, а саме «ВР - 1688 Брусчатка» для пресу Zenith 844 та «ВР - 1370 Гаронна Решітка Єко» для пресу Zenith 844 . Після чого ОСОБА_7 за допомогою автокари, яка знаходилася в приміщенні цеху, вивіз із цеху вищевказані металеві форми на вулицю та погрузив їх у кузов вищевказаного автомобіля, далі разом із ОСОБА_9 виїхав з території підприємства ТОВ «УкрБрук» та вони поїхали до пункту прийому металобрухту ПП «Каскад», який розташований за адресою: Харківська область, м. Первомайський, вул. Дорожна, 2, де реалізував на металобрухт викрадені металеві форми для виготовлення тротуарної плитки, а гроші в сумі 2800 гривень обернули на свою користь, попередньо домовившись з ОСОБА_8 розподілити виручені кошти між собою.
Вартість викраденого майна, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи, становила 311 915,30 гривень.
Крім того, на початку серпня 2014 року ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 , при аналогічних обставинах, на автомобілі марки «Газ - 53» під керуванням водія ОСОБА_12 , який не був обізнаний про злочинну діяльність вказаних осіб, таємно, повторно викрали з території ТОВ «УкрБрук» одну металеву форму марки «ВР - 1408 Поребрик 20.8.50» для пресу Zenith 844 та частину металевої форми пуансон «ВР - 1081 Катушка пуансон» для пресу Zenith 844. Вказані металеві форми були здані до пункту прийому металобрухту ТОВ «Альт - метал», отримавши гроші в сумі 2000 гривень, які ОСОБА_13 та ОСОБА_11 розподілили між собою.
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи, вказаними діями підприємству було завдано матеріальні збитки в розмірі 214 642,89 гривень.
Крім того, 31.08.2014 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , при аналогічних обставинах, на автомобілі ВАЗ-21099 з причепом під керуванням ОСОБА_14 , який не був обізнаний про злочинну діяльність вказаних осіб, таємно, повторно викрали з території підприємства одну металеву форму марки «ВР - 1493 Стара площа» для пресу Zenith 844. Вказана форма була здана до пункту прийому металобрухту ТОВ «Компанія Р - Стіл», яке розташовано за адресою: Харківська область, м. Первомайський, вул. Польова, 24. Отримані грошові кошти в розмірі 1520 гривень ОСОБА_13 та ОСОБА_11 обернули на свою користь.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, вказаними діями підприємству було нанесено збитки в розмірі 154 318,77 гривень.
Крім того, 03.09.2014 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , при аналогічних обставинах, на автомобілі ВАЗ-21099 з причепом під керуванням ОСОБА_14 , який не був обізнаний про злочинну діяльність вказаних осіб, таємно, повторно викрали з території підприємства одну металеву форму марки «ВР - 2477 Римський камінь» для пресу Zenith 844. Вказана форма була здана до пункту прийому металобрухту ТОВ «Компанія Р - Стіл». Отримані грошові кошти в розмірі 1600 гривень ОСОБА_13 та ОСОБА_11 обернули на свою користь.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, вказаними діями підприємству було нанесено матеріальні збитки в розмірі 165430,94 гривень.
Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурором подана апеляційна скарга, у якій він просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 7 років позбавлення волі. Зазначив, що призначене покарання не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення. Литвин неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, у тому числі й проти власності, не працює, не має тісних сімейних зв`язків, скоїв 4 епізоди злочинної діяльності, чим завдав матеріальні збитки на загальну суму 846 309 грн. Вважає, що ОСОБА_7 був обізнаний про реальну вартість викраденого майна, адже раніше працював на підприємстві. На думку прокурора, застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України є неможливим, оскільки таке покарання не буде слугувати меті його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляцію, обвинуваченого, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Обгрунтованість засудження ОСОБА_7 та правова кваліфікація вчинених злочинів учасниками розгляду не оспорюється.
Суд першої інстанції встановив фактичні обставини по справі та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України.
Доводи прокурора про м`якість призначеного покарання та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.. 75 КК України підлягають частковому задоволенню, а вирок в частині призначення покарання із застосуванням ст.. 75 КК України підлягає скасуванню, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції в повній мірі не врахував вимоги ст.. 65 КК України.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України суд послався на ряд обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме: що він визнав себе винним, щиро покаявся.
У той же час, призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд однобічно підійшов до цього питання та призначив йому покарання із застосуванням ст.. 75 КК України.
При цьому суд першої інстанції недостатньо врахував суспільну небезпечність скоєного злочину, який є тяжким, конкретні обставини по справі: що він скоїв крадіжку у великих розмірах на суму 846 308 грн. по чотирьом епізодам крадіжки, за яке передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.
Не прийнято до уваги районним судом у повному обсязі, що ОСОБА_7 скоїв крадіжку на 846 308 грн. та збитки не відшкодував.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначення ОСОБА_7 із застосуванням ст.. 75 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості злочину та даних про його особу є необґрунтованим. А тому, призначене покарання неможливо вважати необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, тому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді реального відбуття позбавлення волі.
В той же час, при розгляді кримінального провадження в апеляційному суді встановлено, що ОСОБА_7 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з громадянкою ОСОБА_15 , яка підтвердила, що вона має двох дітей, батьком однієї з них є ОСОБА_7 . Крім того пояснила, що він працює та допомагає утримувати родину. Крім того, в силу ст.. 89 КК України він є не судимим, визнав цивільний позов, має намір на його відшкодування.
Тому доводи апеляції прокурора в частині призначення покарання в межах, що є близькими до максимальних - 7 років позбавлення волі, необґрунтовані, у зв`язку з цим апеляція підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 420, 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16.12.2014 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.
Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно, з подальшим доставленням до Харківського слідчого ізолятору.
Строк відбування покарання відраховувати з 17.07.2015 року.
Змінити вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16.12.2014 року, виключити в його вступної частини вказівку про судимості ОСОБА_7 , оскільки в силу ст. 89 КК України вони є погашеними.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.
Головуючий
Судді: