Провадження №11-кп/772/105/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря : ОСОБА_5 ,

розглянув «26» січня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 24 січня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красна Воля, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора : ОСОБА_7 ,

обвинуваченої: ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката : ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на обвинувальний вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року,

В с т а н о в и в :
Обвинувальним вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року визнано винною ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України.

Призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 303 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 рахується з часу її затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишено без змін - особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати на користь держави за проведення експертиз у кримінальному провадженні № 0000021.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_9 в період з січня 2014 року по 27 червня 2014 року, спонукаючи та залучаючи до надання сексуальних послуг з метою отримання доходу осіб жіночої статі, забезпечила зайняття проституцією, тобто надання сексуальних послуг особам чоловічої статті з метою отримання прибутків (здійснюючи отримання замовлень та звідництво для надання сексуальних послуг) ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел на забезпечення заняття проституцією інших осіб, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку від кожної з повій у виді частини коштів отриманих повіями за надання сексуальних послуг, ОСОБА_9 в мережі Інтернет на сайтах: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою підшукання клієнтів для забезпечення зайняття проституцією осіб жіночої статі, розмістила оголошення про надання сексуальних послуг за грошову винагороду, де зазначила свій власний номер телефону « НОМЕР_1 ».
Так, 13.03.2014, на номер НОМЕР_1 , зазначений в оголошеннях, зателефонував ОСОБА_14 з проханням замовити повію. В подальшому, ОСОБА_9 узгодивши із ОСОБА_14 місце надання сексуальних послуг - готель « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_3 , прийняла рішення про подальші дії по вчиненню злочину, надавши за допомогою мобільного зв`язку вказівку ОСОБА_11 їхати на зазначену адресу, де остання зустрілась із ОСОБА_14 та надала йому послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 500 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_9 18.03.2014 року на зазначений в оголошеннях, номер НОМЕР_1 , отримала замовлення на повію від ОСОБА_15 . Реалізуючи в подальшому свій умисел на забезпечення заняття проституцією іншою особою, ОСОБА_9 узгодивши із ОСОБА_15 місце надання сексуальних послуг - квартиру АДРЕСА_4 , надала за допомогою мобільного зв`язку вказівку ОСОБА_13 їхати на зазначену адресу. ОСОБА_13 зустрілась із ОСОБА_15 у квартирі АДРЕСА_4 , де надала йому послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 400 грн.
В подальшому, 19.03.2014, на номер НОМЕР_1 , зазначений в оголошеннях, зателефонував ОСОБА_16 з проханням замовити повію. ОСОБА_9 , забезпечуючи заняття проституцією іншою особою, узгодивши із ОСОБА_16 місце надання сексуальних послуг - квартиру АДРЕСА_5 , надала за допомогою мобільного зв`язку вказівку ОСОБА_10 їхати на зазначену адресу, де ОСОБА_10 зустрілась із ОСОБА_16 та надала йому послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 800 грн.
Крім цього, 20.03.2014, на номер НОМЕР_1 , зазначений в оголошеннях, зателефонував ОСОБА_17 з проханням замовити повію. ОСОБА_9 , узгодивши із ОСОБА_17 місце надання сексуальних послуг - сауну по АДРЕСА_6 , забезпечила заняття проституцією іншою особою, надавши за допомогою мобільного зв`язку вказівку ОСОБА_13 їхати на зазначену адресу, де остання надала ОСОБА_17 послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 600 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_9 22.03.2014, отримавши на номер НОМЕР_1 замовлення на повію від ОСОБА_18 , узгодила з ним місце надання сексуальних послуг, а саме сауну « ІНФОРМАЦІЯ_6 » по АДРЕСА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел по забезпечення проституцією іншою особою, ОСОБА_9 надала за допомогою мобільного зв`язку вказівку ОСОБА_12 їхати на зазначену адресу, де остання надала ОСОБА_18 послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 500 грн.
Крім цього, 23.03.2014, на номер НОМЕР_1 , зазначений в оголошеннях, зателефонував ОСОБА_19 з проханням замовити повію. Реалізуючи в подальшому свій умисел на забезпечення заняття проституцією іншою особою, ОСОБА_9 узгодивши із ОСОБА_19 місце надання сексуальних послуг - квартиру АДРЕСА_8 , надала вказівку ОСОБА_12 їхати на зазначену адресу, де остання надала ОСОБА_19 послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 500 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_9 27.03.2014, отримавши на номер НОМЕР_1 замовлення на повію від ОСОБА_20 , узгодила з ним місце надання сексуальних послуг, а саме будинок АДРЕСА_9 , надала за допомогою мобільного зв`язку вказівку ОСОБА_12 їхати на зазначену адресу, де остання зустрілась із ОСОБА_20 , де надала йому послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 500 грн.
В подальшому ОСОБА_9 14.06.2014 року на номер, зазначений в оголошеннях, НОМЕР_1 , зателефонували ОСОБА_21 та ОСОБА_22 з проханням замовити повій. Реалізуючи в подальшому свій умисел на забезпечення заняття проституцією іншою особою, узгодивши місце надання сексуальних послуг - сауну « ІНФОРМАЦІЯ_7 » за адресою: АДРЕСА_10 , за допомогою мобільного зв`язку надала вказівку ОСОБА_13 їхати на зазначену адресу, де остання надала ОСОБА_21 та ОСОБА_22 послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 1200 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_9 25.06.2014, отримавши на номер НОМЕР_1 замовлення на повію від ОСОБА_23 , узгодила з ним місце надання сексуальних послуг, а саме, сауну по АДРЕСА_11 . Реалізуючи в подальшому свій умисел на забезпечення заняття проституцією іншою особою, ОСОБА_9 , зателефонувавши з мобільного телефону, надала вказівку ОСОБА_24 , їхати на зазначену адресу, де остання надала ОСОБА_23 послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 500 грн.
Так, 25.06.2014, близько 20.00 год., на номер НОМЕР_1 , зазначений в оголошеннях, в ході проведення контролю за вчиненням злочину, зателефонував ОСОБА_25 , з проханням замовити повію. Реалізуючи свій умисел на забезпечення заняття проституцією іншою особою, ОСОБА_9 , узгодивши із ОСОБА_25 місце надання сексуальних послуг - квартиру АДРЕСА_12 , зателефонувала з мобільного телефону та надала вказівку повії ОСОБА_10 їхати на зазначену ОСОБА_25 адресу, де ОСОБА_10 надала йому послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 600 грн. У подальшому 300 грн. ОСОБА_10 передала ОСОБА_9 .
Крім цього, 25.06.2014 року, близько 20.00 год., на номер НОМЕР_1 , зазначений в оголошеннях, в ході проведення контролю за вчиненням злочину, зателефонував ОСОБА_26 , з проханням замовити повію. Реалізуючи свій умисел на забезпечення заняття проституцією іншою особою, ОСОБА_9 , узгодивши із ОСОБА_26 місце надання сексуальних послуг - квартиру АДРЕСА_13 , зателефонувала за допомогою мобільного телефону ОСОБА_13 та надала вказівку їхати на зазначену адресу, де остання зустрілась із ОСОБА_26 та надала йому послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 600 грн.
В подальшому, 27.06.2014 року, близько 17.30 год., на номер НОМЕР_1 , зазначений в оголошеннях, в ході проведення контролю за вчиненням злочину, зателефонував ОСОБА_27 , з проханням замовити повію. Реалізуючи свій умисел на забезпечення заняття проституцією іншою особою, ОСОБА_9 , узгодивши із ОСОБА_27 місце надання сексуальних послуг - квартиру АДРЕСА_14 , зателефонувала ОСОБА_11 та надала вказівку їхати на зазначену адресу, де остання зустрілась із ОСОБА_27 та надала йому послуги сексуального характеру, за що отримала грошову винагороду в сумі 600 грн.
Не оспорюючи кваліфікацію дій обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року змінити в сторону пом`якшення покарання та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 303 КК України звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.
В обґрунтування своїх вимог зазначених у апеляційній скарзі обвинувачена просить змінити вирок в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинувачено. Вважає вид та розмір призначеного їй покарання явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки матеріалами кримінального провадження встановлено достатньо підстав вважати, що її перевиховання та виправлення, запобігання вчинення нових злочинів цілком можливе без застосування покарання у вигляді позбавлення волі.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, обвинувачену ОСОБА_6 , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, захисника адвоката ОСОБА_8 , який підтримав позицію своєї підзахисної, прокурора ОСОБА_7 , який просив вирок суду першої інстанції залишити в силі, вважав його законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи викладені в апеляційній скарзі, Апеляційний суд прийшов до висновку про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання в зв`язку з задоволенням поданої апеляційної скарги виходячи з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, при обставинах, викладених у вироку суду та кваліфікація її дій за вказаною статтею, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинувачених та на кваліфікацію їх дій не виявлено.
За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
На думку суду, зазначені вище вимоги закону судом першої інстанції належним чином не дотримані.
Як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_6 , враховано ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, обставинами, що пом`якшують покарання, визнане те, що вона в силу ст. ст. 89, 90 КК України, є особою раніше не судимою, щире каяття та перебування у неї на утриманні чотирьох малолітніх дітей та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції хоча і зазначено у вироку про наявність обставин, що пом`якшують покарання, однак належним чином всі ці обставини при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 не враховано.
Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що згідно довідки виданої виконавчим комітетом Боблівської сільської ради від 22 січня 2015 року ОСОБА_28 1987 року народження, остання проживає в с. Боблів Немирівського району Вінницької області разом з чотирьом малолітніми дітьми.
Крім того, відповідно попереднього діагнозу визначеного КП «Міський лікувально-діагностичний центр» Департаменту охорони здоров`я Вінницької міської ради від 20 січня 2015 року, пацієнт ОСОБА_28 1987 року народження перебуває в V вагітності на 7 8 тижні.
Окрім цього, згідно характеристики виданої виконавчим комітетом Боблівської сільської ради від 22 січня 2015 року ОСОБА_28 1987 року народження характеризується позитивно.
Апеляційний суд вважає за можливе, з врахуванням усього вищенаведеного, особи обвинуваченої та її щирого каяття, призначити покарання обвинуваченій, застосувавши до неї ст. 75 КК України.
На думку Апеляційного суду, на даний час її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України вищезазначені обставини є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.
Враховуючи вище викладене, Апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 , підлягає зміні в частині призначеного судом покарання.
Окрім наведеного вище, колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що в зв`язку із визнанням винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України за обвинувальним вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року судом першої інстанції додатково була винесена ухвала від 27.11.2014 року, якою Службу у справах дітей Вінницької міської ради зобов`язано розглянути дану ухвалу та вжити відповідних заходів щодо влаштування ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_30 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_31 ІНФОРМАЦІЯ_11 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 або встановлення над ними опіки чи піклування.
Враховуючи достатність підстав для звільнення обвинуваченої від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з іспитовим строком, Апеляційний суд приходить до висновку, що потреба у виконанні ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року про вжиття заходів або встановлення опіки чи піклування над дітьми обвинуваченої минула, а тому Апеляційний суд прийшов до висновку, що вказану ухвалу слід скасувати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 414, 419 КПК України, Апеляційний суд, -
У х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 24 січня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 303 КК України змінити в частині призначення покарання через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості.

ОСОБА_6 звільнити від призначеного судом першої інстанції покарання у виді 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_6 , а саме:

· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишення без змін.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року, якою Службу у справах дітей Вінницької міської ради зобов`язано розглянути дану ухвалу та вжити відповідних заходів щодо влаштування ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_30 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_31 ІНФОРМАЦІЯ_11 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 або встановлення над ними опіки чи піклування скасувати.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Судді:
З оригіналом згідно

26 січня 2015 рокум. Вінниця