Справа № 1/2506/455/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Стебліни А.В.

при секретарі - Бублик Т.М.

з участю прокурора - Деркач Г.І., Авраменко А.А.

адвоката - ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за обвинуваченням: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Північно - Казахстанської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, не працюючого, інваліда третьої групи, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, -

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, -

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, не заміжньої, не працюючої, не судимої, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, -

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27.11.2010 року, близько 15.00 год., ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7, з метою заволодіння чужим майном, проникли до квартири № 26, будинку № 182, що розташований по проспекту Перемоги у м. Чернігові, де напали на ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та в ході нападу ОСОБА_6 вдарив ножем в область грудної клітки ОСОБА_5, чим спричинив останній непроникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, яке згідно висновку експерта № 1191 від 26.07.2011 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Після чого, ОСОБА_6 два рази вдарив ножем в область стегна та сідниці ОСОБА_4, чим спричинив останній колото-різане поранення лівої сідниці та лівого стегна, які згідно висновку експерта № 1209 від 28.07.2011 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, після чого відкрито заволоділи мобільним телефоном Нокіа 2700 С-2, вартістю 500 грн. з сім картою оператора мобільного звязку Лайф, вартістю 25 грн., грошовими коштами на рахунку в сумі 10 грн. та грошима в сумі 300 грн., а всього заволоділи майном на загальну суму 835 грн., що належить ОСОБА_4.

Підсудний ОСОБА_6 у судовому засіданні, свою вину за предявленим йому обвинуваченням по ст. 187 ч. 3 КК України не визнав та показав, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину. 27.11.2010 року він знаходився у себе вдома в смт. Березне та поминав свого покійного брата. В цей день, у вечірній час, до нього додому приїхала його кума ОСОБА_7 зі своєю подругою на імя Світлана, які попросили його допомогти їм продати мобільний телефон, щоб купити вина. Звідки у них взявся той мобільний телефон, йому не було відомо. Він зі свого мобільного телефону подзвонив ОСОБА_8, який займається скупкою мобілок, та передав слухавку Світлані. В розмові, Світлана домовилась з ОСОБА_8 про те, що той придбає у неї телефон. Після цього, Світлана разом з ОСОБА_7 взяли з собою мобільний телефон та на таксі поїхали до ОСОБА_8. Коли вони повернулись, то привезли з собою пару пляшок вина, а мобільного телефону у них вже не було. Він зрозумів, що вони продали мобільний телефон.

Допитана підсудна ОСОБА_7 у суді, свою вину за предявленим їй обвинуваченням визнала частково та показала, що підсудний ОСОБА_6 є її кумом. 27.11.2010 року вона поїхала до м. Чернігова, щоб скупитися на ринку. На ринку „Нива вона випадково зустріла знайомого цигана на імя ОСОБА_9, який товаришував з її покійною сестрою. В розмові ОСОБА_9 запропонував їй зайти в гості до одного знайомого чоловіка. ОСОБА_10 погодилась і вони зайшли до багатоповерхового будинку. ОСОБА_9 подзвонив до якоїсь квартири і двері їм відчинила потерпіла ОСОБА_5. Коли вони зайшли до квартири, то на її прохання Василенко дала їй мобільний телефон „Нокіа, щоб подзвонити додому. Потім, вони разом пройшли до кухні, після чого ОСОБА_5 з ОСОБА_9 вийшли в коридор, де стали про щось розмовляти. Через деякий час, вона почула шум і розмову ОСОБА_9 з ОСОБА_5 на підвищеному тоні. Після цього, вона вийшли в коридор і сказала ОСОБА_9, що почекає його на площадці в підїзді. Коли виходила з квартири, то мобільний телефон залишився у неї в руках. Приблизно через дві хвилини з квартири вийшов ОСОБА_9, і сказав „поїхали звідси. Розставшись з ОСОБА_9, вона поїхала в смт. Березне до ОСОБА_6 додому. Перебуваючи вдома у ОСОБА_6 вона хотіла помянути свою померлу мати, але грошей не було, і її кума Світлана запропонувала продати мобільний телефон, який вона взяла в квартирі Василенко. ОСОБА_10 звернулась до ОСОБА_6, щоб дізнатися у того, кому можна продати телефон. ОСОБА_6 зі свого телефону подзвонив ОСОБА_8 і вони домовились, що той придбає у них мобільний телефон. Після цього, вона разом зі Світланою поїхали на таксі до ОСОБА_8, де продали тому телефон за 200 грн. За отримані гроші вони придбали спиртні напої і продукти харчування, та поїхали до ОСОБА_6 додому. Ввечері того ж дня вона поїхала до себе додому в с. Бігач.

Крім свідчень підсудних, не дивлячись на повне заперечення своєї вини підсудним ОСОБА_6 та частковим визнанням своєї вини підсудною ОСОБА_7, їх вина у вчиненні описаного вище злочину повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що 27.11.2010 року, в денний час вона разом зі своєю донькою знаходилась у себе вдома. Приблизно о 15 год. в двері квартири подзвонили і дочка пішла відчиняти. Коли дочка відкрила двері, то вона почула шум та крики за якісь гроші. ОСОБА_10 вийшла в коридор, де побачили, що її дочка сидить між дверима та холодильником на корточках, і тримається за лівий бік руками, які були в крові. В цей час в коридорі знаходилась ОСОБА_7 та схожий на підсудного ОСОБА_6 чоловік, який бігав по коридору і намагався підійти до її дочки. ОСОБА_10 попросила ОСОБА_7 відчинити двері, щоб виштовхати чоловіка з квартири, але та не реагувала на це. Тоді, чоловік вдарив її ножем два рази по лівій нозі. Після цього, чоловік та підсудна ОСОБА_7 пішли геть, і в руках останньої знаходився її мобільний телефон „Нокіа. З квартири зникли гроші в сумі 300 грн., які знаходились на холодильнику в прихожій. Заявлений по справі позов підтримує і просить стягнути з підсудного ОСОБА_6 310 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 грн. моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_5 у суді від дачі свідчень відмовилась, не пояснивши причину такої відмови, при цьому не заперечувала свідчення, які вона давала на досудовому слідстві.

Згідно оголошеного у судовому засіданні протоколу допита потерпілої ОСОБА_5, 27.11.2010 року, близько 15 год., коли вона знаходилась за місцем свого мешкання, то в цей час в двері квартири хтось подзвонив. Відчинивши двері, вона побачила наочно знайому дівчину на імя ОСОБА_5 та незнайомого чоловіка. Для чого та прийшла до неї, вона не зрозуміла. Відразу незнайомий чоловік дістав предмет схожий на ніж та почав вимагати гроші. Потім, чоловік вдарив її ножем в живіт і вона відразу впала. Коли він вдарив її вдруге в спину, вона почала кричати. Мати почула її крик і вибігла їй на допомогу. Після цього, вони стали бігати по квартирі та шукати гроші, а також цінні речі. Мати намагалась їх зупинити, і тоді чоловік вдарив її в ногу предметом, схожим на ніж. Потім, ОСОБА_5 забігла на кухню та схопила мобільний телефон „Нокіа, який належав її матері. ОСОБА_10 намагалась вихопити у неї телефон, але та її штовхнула та вибігла з квартири. В цей час невідомий чоловік забрав гроші в сумі 300 грн., які знаходились в прихожій на холодильнику, та також вибіг з квартири. Через пару годин до неї прийшов її кум ОСОБА_10, який відвіз її до лікарні. (а.с. 43)

Свідок ОСОБА_8 у суді показав, що одного разу, коли саме не памятає, до нього приходив підсудний ОСОБА_6 з дівчиною на імя Світлана та приносили мобільний телефон „Нокіа, щоб він його у них купив. Він придбав у них той мобільний телефон, але за скільки зараз не памятає. В подальшому той телефон він продав своєму знайомому. Від міліції він дізнався, що телефон був крадений.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_11 показав, що він придбав у ОСОБА_8 мобільний телефон „Нокіа за 200 грн., але коли це точно було не памятає. В подальшому мобільний телефон, який він купив у ОСОБА_8, був вилучений у нього працівниками міліції, від яких і дізнався, що той був крадений.

Вина підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також підтверджується і іншими наданими та дослідженими судом доказами:

- заявою ОСОБА_4 від 30.05.2011 року, де вона просить прийняти міри до двох невідомих осіб, які 27.11.2010 року за місцем мешкання завдали їй тілесні ушкодження та заволоділи її грошима в сумі 300 грн. та мобільним телефоном „Нокіа (а.с. 3);

- протоколом добровільної видачі від 01.06.2011 року, згідно якого ОСОБА_11 добровільно видав працівникам міліції мобільний телефон „Нокіа 2700-С, який він купив за 200 грн. у ОСОБА_8 (а.с. 7);

- протоколом очної ставки між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_7 від 07.06.2011 року, в ході якої ОСОБА_4 розповіла про обставини, при яких ОСОБА_7 разом з невідомим чоловіком завдали їй та її дочці тілесні ушкодження, та заволоділи належним їй майно (а.с. 31-33);

- протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 08.06.2011 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_5 вказала на фотокартку, на якій зображений ОСОБА_6, як на ту особу, яка 27.11.2010 року скоїла розбійний напад (а.с. 45);

- протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 08.06.2011 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 вказала на фотокартку, на якій зображений ОСОБА_6, як на ту особу, яка 27.11.2010 року скоїла розбійний напад (а.с. 46);

- протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 14.07.2011 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 вказав на фотокартку, на якій зображений ОСОБА_6, як на ту особу, яка разом зі Світланою продала йому мобільний телефон „Нокіа 2700 (а.с. 79);

- висновком судово-медичного експерта № 1191 від 26.07.2011 року, згідно якого у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітки, котре виникло від дії колючо-різального предмету, могло утворитися 27.11.2010 року і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Не виключена можливість, що тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_5, могло утворитися за обставин, на які вказує потерпіла (а.с. 83-84);

- висновком судово-медичного експерта № 1209 від 28.07.2011 року, згідно якого у ОСОБА_4 мають місце рубці мяких тканин лівої сідниці та лівого стегна, котрі можуть являтися наслідками загоєння колото-різаних ран, що виникли від дії колючо-різального предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Не виключена можливість, що вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися 27.11.2010 року за обставин, на які вказує потерпіла (а.с. 93-94);

- речовим доказом мобільним телефоном „Нокіа 2700 С-2, ІМЕІ 40342 (а.с. 98);

- висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 457 від 30.08.2011 року, згідно якої у ОСОБА_6 мають місце клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, клінічні ознаки якого були і під час інкримінованого йому діяння, але це на той час не позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, тому примусові заходи медичного характеру йому не показані. У ОСОБА_6 на теперішній час з боку його психіки перешкод для участі у досудовому і судовому слідствах не знайдено (а.с. 183-189).

Аналізуючи свідчення підсудних в сукупності з всіма дослідженими доказами, суд ставиться до них критично, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами, які узгоджуються між собою, і розцінює їх як спробу уникнути відповідальності за вчинений ними злочин.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що інкриміноване підсудному ОСОБА_6 діяння повністю доведено та правильно кваліфіковано за ст. 187 ч. 3 КК України, як розбій, тобто умисні дії, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що інкриміноване підсудній ОСОБА_7 діяння повністю доведено та правильно кваліфіковано за ст. 187 ч. 3 КК України, як розбій, тобто умисні дії, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_6 суд визнає наявність на його утриманні чотирьох малолітніх дітей та те, що він є інвалідом третьої групи.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставин, що помякшують або обтяжують покарання підсудної ОСОБА_7 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_6, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, що є особливо тяжким, особу підсудного, який в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, негативну характеристику з місця проживання, його вік, сімейний стан має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, та стан здоровя є інвалідом третьої групи, наявність обставин, що помякшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке покарання, думку потерпілої, у звязку з чим, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті інкримінованого йому злочину, оскільки не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудній ОСОБА_7, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею злочину, що є особливо тяжким, особу підсудної, яка раніше не притягувалась до будь-якої відповідальності, формально-позитивну характеристику з місця проживання, її вік, сімейний стан та стан здоровя, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують покарання, її ставлення до вчиненого злочину, думку потерпілої, у звязку з чим, суд приходить до висновку щодо необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті інкримінованого їй злочину, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтований, оскільки підтверджуються дослідженими у суді доказами, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди потерпілої ОСОБА_4, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Речовий доказ мобільний телефон „Нокіа 2700 С-2, ІМЕІ 40342 підлягає поверненню його власнику.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років двох місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що належить засудженому.

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України та призначити їй покарання у вигляді семи років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що належить засудженій.

До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити взяття під варту з подальшим їх утриманням в слідчому ізоляторі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 обчислювати з 08.06.2011 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_7 обчислювати з 07.06.2011 року, тобто з моменту її фактичного затримання.

Речовий доказ мобільний телефон „Нокіа 2700 С-2, ІМЕІ 40342 передати ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 310 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя А.В.Стебліна