Справа № 11 - 131/07 Головуючий у 1 інстанції Войтюк Л.М.
ч.2 КК України Доповідач Оксентюк В.Н.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

6 березня 2007 р.

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -
судді Хлапук Л.І.

суддів Матвієнко Н.В., Оксентюка В.Н.

з участю прокурора ОСОБА_1

засудженого
ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Любомльського районного суду від 22 грудня 2006 року, яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець,
громадянин України, освіта середня, житель
с.Підгородно Любомльського району Волинської області, раніше судимий 17 січня 2001 року
Нововолинським міським судом за ст. 140
ч.З, 145 ч.І, ст.42 КК України
на 3 (три) роки позбавлення волі з
конфіскацією майна з відстрочкою виконання вироку на 1 (один) рік:

З квітня 2002 року за ст. 185 ч.З, 15 - 185 ч.З, 42, 43 КК України на 4 (чотири) роки і
шість місяців позбавлення волі. Звільнений 11 листопада 2005
року по відбуттю міри покарання;

- засуджений
за ст.263 ч.І КК України на 3
(три) роки позбавлення волі; за ст.304 КК України на 4 (чотири) роки
позбавлення волі; за ст.307 ч.2 КК України на 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

за ст.315
ч.2 КК України на 8 (вісім)
років позбавлення волі.

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_2 визначено 8 (вісім) років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній -тримання
під вартою.

2

Строк відбування
покарання визначено з 22
грудня 2006 року.

Зараховано в
строк відбування покарання період затримання засудженого ОСОБА_2 з 6 по 9 жовтня 2006 року та з 9 по 12 жовтня 2006 року та період
утримання його під вартою з 12
жовтня по 22 грудня 2006 року.

Речові докази:
висушену маріхуану вагою 347.4
гр.; не висушену маріхуану вагою 1195.3
гр.; 23 рослини
коноплі та пристрій з пластикової пляшки постановлено знищити.

Стягнуто з
ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати за проведення фізико-хімічних та
балістичної експертиз.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку колегія суддів,
-

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком
ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що у 2000
році в м.Києві незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи
один військовий патрон 12.7
мм, з бронебійно запалювальною кулею «Б-32», який являється боєприпасом. Вказаний патрон він приніс в
будинок своєї матері в с.Підгородно Любомльського району де незаконно зберігав
його в кімнаті під матрацом ліжка до 6
жовтня 2006 року.

Він же в
середині серпня 2006 року,
точної дати досудовим слідством не встановлено, за попередньою змовою з особою,
яка знаходиться у розшуку, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та у
стані, викликаному вживанням наркотичних засобів в житловому будинку ОСОБА_3,
жительки с.Підгородно Любомльського району, схилив до вживання наркотичних
засобів неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, запропонувавши їм покурити
висушену маріхуану за допомогою виготовленого ним з пластикової пляшки пристрою
для куріння маріхуани «бульбулятора», на що останні погодились та вжили шляхом
куріння наркотичний засіб.

Він же, в
середині серпня 2006 року,
точної дати досудовим слідством не встановлено в с.Підгородно Любомльського
району, перебуваючи в стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, за
попередньою змовою з особою, яка знаходиться в розшуку повторно схилив
неповнолітню ОСОБА_4 -до
вживання наркотичних засобів, запропонувавши останній покурити висушену
маріхуану за допомогою «бульбулятора», на що остання погодилась та за
приміщенням школи с.Підгородно вжила наркотичний засіб.

5 жовтня 2006 року біля 11 години неподалік
с.Підгородно Любомльського району, біля лісопосадки, ОСОБА_2 на попереднім
зговором з неповнолітнім ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, умисно, з
метою збуту, повторно придбав шляхом збирання 2932.3 гр. невисушеної маріхуани. Вказаний наркотичний засіб він
приніс до будинку своєї матері -ОСОБА_6,
незаконно відділив листя від рослин та зберігав до 6 жовтня 2006 року.

Він же, 5 жовтня 2006 року біля 11 години, біля лісопосадки поблизу с.Підгородно
Любомльського району, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, умисно,
шляхом умовлення втягнув його у злочинну діяльність,

З

яка виразилась у незаконному придбанні з метою збуту
наркотичних засобів -канабісу.

5 жовтня 2006 року в обідню пору ОСОБА_2, перебуваючи в
стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, в с.Підгородно Любомльського
району, перебуваючи в господарському хліві, що належить його матері -ОСОБА_6,
повторно, умисно схилив неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, до вживання наркотичних засобів, запропонувавши йому покурити
висушену марихуану за допомогою «бульбулятора», на що ОСОБА_5 погодився і вжив
наркотичний засіб шляхом куріння.

5 жовтня 2006 року у вечірній
час він же, в с.Підгородно Любомльського району в урочищі «Тополі», повторно
схилив до вживання наркотичних засобів неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, запропонувавши
їм покурити висушену маріхуану за допомогою «бульбулятора», на що неповнолітні
погодились і вжили наркотичний засіб.

6 жовтня 2006 року біля 17 години ОСОБА_2 з
корисливих мотивів, умисно збув особі зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 12.1
гр. висушеної маріхуани (канабісу).

6 жовтня 2006 року під час
огляду житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_2, було виявлено та вилучено
подрібнені висушені рослини коноплі в
кількості 335.3 гр. та 1195.3 гр. невисушених рослин коноплі, які він незаконно придбав
та зберігав з метою збуту. Всього ОСОБА_2 незаконно зберігав з метою збуту в
перерахунку не невисушену маріхуану у співвідношенні 1 до 5 в кількості 2932.3 гр., що є
великим розміром.

Засуджений
ОСОБА_2 в поданій на вирок апеляції вказав, що неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 до
вживання наркотичних засобів не схиляв. Конопля,
яка росла біля лісопосадки с.Підгородно Любомльського району була
безгосподарська і будь-хто міг користуватись нею. Прохає врахувати, що він
добровільно видав патрон та маріхуану, прохає вказані обставини віднести до
пом'якшуючих вину обставин. Прохає вирок змінити та пом'якшити йому міру
покарання.

Старший помічник
Любомльського міжрайонного прокурора, який приймав участь у розгляді справи в
суді першої інстанції в поданому на апеляцію запереченні вказав, що винність
ОСОБА_2 у вчинених ним злочинах стверджується дослідженими в судовому засіданні
доказами. Дії підсудного судом кваліфіковані вірно. При обранні міри покарання
суд врахував суспільну небезпечність та тяжкість вчинення злочинів, пом'якшуючі
та обтяжуючі вину обставини, особу підсудного. Прохає вирок суду залишити без
змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_2 без задоволення.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку, доводи апеляції та заперечення на неї,
пояснення засудженого ОСОБА_2, який апеляцію підтримав, міркування прокурора
про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення.

4

Висновок суду
першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у незаконному придбанні,
зберіганні, виробництві з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах, вчинених повторно, із залученням неповнолітнього
у схиленні до вживання наркотичних засобів, вчинених повторно щодо двох
і більше осіб та щодо неповнолітнього, а також у втягненні неповнолітнього
ОСОБА_5 у злочинну діяльність підтверджується дослідженими судом доказами і є
обгрунтованим.

Доводи
засудженого ОСОБА_2 в тій частині, що він не схиляв неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 до вживання
наркотичних засобів є безпідставними, оскільки в ході досудового слідства та в
судовому засіданні ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_7
ствердили, що наркотичний засіб вживали за пропозицією ОСОБА_2 та особи,
яка знаходиться у розшуку. ОСОБА_2 та вказана особа для вживання маріхуани
виготовляли з пластикової пляшки спеціальний пристрій «бульбулятор», який
використовували для куріння наркотичного засобу (маріхуани), а також давали
практичні рекомендації щодо правильності вживання наркотичних засобів. (а.с.52,
58-59, 66-67, 200-201)

Кваліфікація дій
ОСОБА_2 за ст.304, 307 ч.2 та 315 ч.2 КК України є правильною.

При обранні міри
покарання суд врахував суспільну небезпечність та тяжкість вчинених злочинів,
пом'якшуючі та обтяжуючі вину підсудного обставини, особу підсудного, який
двічі притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, його
негативну характеристику і прийшов до правильного висновку, що виправлення та
перевиховання його є неможливе без ізоляції від суспільства.

Міра покарання
за окремі злочини обрана в межах санкції статті, а за сукупністю злочинів за
правилами ст.70 КК
України.

Обране покарання
відповідає вимогам ст.50, 65
КК України є необхідне і достатнє для виправлення та перевиховання
засудженого і попередження нових злочинів.

Підстав для зміни чи скасування
вироку відносно ОСОБА_2 за ст.304, 307 ч.2, 315 ч.2 КК України
колегія суддів не знаходить.

Разом з тим,
розглядаючи справу відповідно до ч.2 ст.365 КПК України в повному обсязі,
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції без достатніх підстав визнав
ОСОБА_2 винним за ст.263 ч.І КК України за незаконне придбання, носіння та
зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Із матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_2 у 2000 році в м.Києві придбав у невстановленої досудовим слідством
особи 12.7 мм
військовий патрон з бронебійною запалювальною кулею «Б-32» зразка 1938/46 років. Вказаний
патрон він перевіз в с.Підгородно Любомльського району де незаконно зберігав
його до 6 жовтня 2006 року.

Такі дії ОСОБА_2
формально містять ознаки злочину, відповідальність за який передбачена ч.І
ст.263 КК. Проте, незначна кількість таких
боєприпасів свідчить про малозначимість зазначених дій і про те, що вони

5

не становлять суспільної небезпеки. За таких обставин дії
ОСОБА_2 не можна визнати злочином, а тому на підставі ст. 11 КК, п.2 ч.І ст.6 і
ст.376 КПК України вирок щодо ОСОБА_2 в цій частині підлягає скасуванню із
закриттям провадження по справі.

Хоча ОСОБА_2 і
зменшується обсяг обвинувачення, це не є підставою для пом'якшення йому
покарання за сукупністю злочинів.

Керуючись ст.364 366,
376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 задовільнити частково.

Вирок
Любомльського районного суду від 22
грудня 2006 року
щодо ОСОБА_2 в частині його засудження за ч.
1 ст.263 КК України скасувати,
а справу провадженням закрити на підставі ч.2 ст. 11 КК, п.2 ч.І ст.6
КПК України за відсутності в його діях складу злочину.

Вважати ОСОБА_2
засудженим за ст.304, 307
ч.2, 315 ч.2 КК України і на підставі ст.70 КК України до
покарання призначеного судом.