Справа № 728/79/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/329/2015
Категорія - ст. 187 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000284 від 09 вересня 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2015 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , одруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє

- 25.05.2005 року апеляційним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 7 (семи) позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 04 листопада 2014 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишено у виді тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 2116 (дві тисячі сто шістнадцять) грн.02 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 07.09.2014 року близько 22:00 год. ОСОБА_7 перебуваючи біля магазину «Продтовари», розташованого в с. Жовтневе Коропського району Чернігівської області повторно, умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу викрав з ґанку магазину мобільний телефон марки Samsung GT-Е1200 вартістю 190 грн., який належить ОСОБА_10 , чим заподіяв останньому матеріальні збитки на зазначену суму.

Окрім того, 02.11.2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення магазину «Ритуальні послуги», розташованого в смт Короп Чернігівської області, вул. Поштова, 1, повторно, умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «АІСТ 28 Минск» з рамою жіночого типу, з кошиком, який належить ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 1638.87 грн.

Також, 04.11.2014 року, близько 03:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, шляхом розбиття віконної шибки та відкриття вхідних дверей зсередини, проник до будинку ОСОБА_12 , який розташований в АДРЕСА_3 , де застосувавши насильство по відношенню до ОСОБА_12 , а саме нанісши удар рукою в область обличчя та заподіявши тілесні ушкодження у виді садна в області лівої брови та забійної рани нижньої губи, які згідно висновку експерта № 135 від 07.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я, заволодів грошима в сумі 6 грн., мобільним телефоном марки «Nokia 1112» вартістю 125 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн. та зимовими чоботами вартістю 225,72 грн., які належать ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 371,72 грн.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій він оскаржує кваліфікацію своїх дій за ст. 187 КК України та вказує, що не завдавав тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 . Стверджує, що під час затримання працівниками міліції до нього застосовувався фізичний вплив, що не було взято до уваги. Також, просить пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання. Вказує, що судом не враховано його визнання вини, наявність неповнолітньої дитини та хворі батьки.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, адвоката ОСОБА_9 , який підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу, зазначив, що висновок експерта за № 135 щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого не можна вважати доказом по справі, оскільки він не мав повноважень на здійснення своєї діяльності з причини відсутності атестації у нього, крім того судом були допущені порушення вимог КПК, які тягнуть скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд та прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого та просив її залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ніким не оскаржується, тому в даній частині вирок районного суду не перевіряється.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку.

Потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що в ніч на 04.11.2014 року прокинувся від того, що розбилася шибка у вікні. У веранді він побачив ОСОБА_7 , який вдарив його в обличчя і по голові. Перелякавшись він вибіг з будинку, а коли повернувся виявив пропажу речей.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що з ОСОБА_7 вона знайома з 23.09.2014 року і деякий час жила з ним в с. Атюші Коропського району. В ніч перед пограбуванням ОСОБА_12 свідок бачила ОСОБА_7 в с. Матіївці, де він ночував. Також свідок підтвердила, що дарувала ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Nokia 1112».

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_14 пояснив, що за тиждень до нападу на ОСОБА_12 він був у гостях у потерпілого, вони сиділи розмовляли, коли раптом до будинку зайшов ОСОБА_7 і у грубій формі почав вимагати у ОСОБА_12 горілки. Свідок зробив ОСОБА_15 зауваження щодо його манери спілкування, після чого обвинувачений розвернувся і пішов.

Свідок ОСОБА_16 суду першої інстанції пояснив, що обвинувачений деякий час співмешкав з його падчеркою Сніжаною. 03.11.2014 року ввечері, після 21:00 год. і біля будинку ОСОБА_12 він бачив ОСОБА_7 якого двічі проганяв і виправляв додому. Від обвинуваченого йшов запах спиртного, але агресивним він не був. На ранок свідок дізнався про те, що вночі ОСОБА_7 здійснив напад на ОСОБА_12 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 в районному суді пояснив, що він іноді заходить до ОСОБА_12 в гості. Одного разу вони з потерпілим сиділи в його будинку, коли раптом зайшов ОСОБА_7 , самовільно відкрив сервант, щось там пошукав, закрив і мовчки пішов. Свідок запевнив, що зробив ОСОБА_7 зауваження, а через декілька днів останній зустрів його і наніс тілесні ушкодження. Зранку 04.11.2014 року свідок дізнався про розбійний напад на ОСОБА_12 , який скоїв ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_7 вказував на те, що вчинив розбійний напад на ОСОБА_19 разом з його батьком ОСОБА_20 , проте батько з 19:00 год. 03.11.2014 року до ранку 04.11.2014 року був вдома і нікуди не відлучався.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_12 є його тестем. Одного разу в листопаді, десь о 04:30 год. йому зателефонував син тестя і повідомив, що на ОСОБА_12 здійснено напад. Свідок запевнив, що приблизно о 05:00 год., коли він приїхав до тестя, то в будинку побачив безлад, розбите вікно, відкриті шухляди в серванті, біля груби була кров, тесть теж був у крові і повідомив, що напад на нього скоїв ОСОБА_7 . Згодом свідок дізнався, що після нападу у тестя зникли чоботи (берци), які виявилися на ОСОБА_7 , телефон, яким потерпілий не користувався, оскільки вважав його непридатним для цього та 6 грн.

Також вина ОСОБА_7 підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_12 повідомив Бахмацький РВУМВС, що 04.11.2014 року о 03:00 год. ОСОБА_7 , самовільно проникши в будинок ОСОБА_12 , наніс останньому тілесні ушкодження та заволодів речами (т. 1 а.с. 117).

Протоколом огляду місця події від 04.11.2014 року та фотоілюстрацією до нього, згідно яких вбачається, що при огляді будинку ОСОБА_12 в с. Матіївка Бахмацького району було виявлено розбите скло віконної шибки справа від вхідних дверей; відкриті дверцята серванту, з якого зникло 6 грн.; відчинені дверцята трюмо; деякі речі з шафи викинуті на підлогу; виявлено зникнення чобіт (берців), які повинні були стояти біля шафи та мобільного телефону «Nоkіa 1112» і сім-карти «Київстар» № НОМЕР_1 , які повинні були лежати на трюмо; виявлено і вилучено фрагмент тканини та фрагмент одягу (т. 1 а.с.119-130).

Протоколом огляду особистих речей ОСОБА_7 та фотоілюстрацією до нього від 04.11.2014 року, з якого вбачається, що при особистому огляді обвинуваченого в приміщенні сільської ради с. Матіївка у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia 1112» з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 6 грн., берци, а також вилучено дублянку коричневого кольору та куртку кольору хакі (т. 1 а.с.141-144).

Протоколом огляду предметів від 04.11.2014 року та фотоілюстрацією до нього, з яких вбачається, що при огляді зимових черевиків (берців) було встановлено, що вони в повній мірі відповідають тим, що були викрадені (т. 1 а.с.146-149).

Висновком експерта № 560 від 22.12.2014 року, згідно якого вбачається, що залишкова вартість черевиків (з високими берцями), з урахуванням втрати вартості у зв`язку із їх зносом та наявність дефектів товарного стану виробу за роздрібними цінами, які діяли на споживчомуу ринку України на аналогічні вироби станом на 04.11.2014 року складала 225.72 грн. (т. 1 а.с.204-208).

Висновком експерта № 561 від 10.12.2014 року, згідно якого вбачається, що середня ринкова вартість мобільного телефону торгової марки «Nokia 1112» з урахуванням зносу та наявності дефектів та пошкоджень, за роздрібними цінами, які діяли на споживчому ринку, при умові вільного ціноутворення на території України, станом на 04.11.2014 року могла складати 125.00 грн. (а.с.220-223).

Висновком експерта № 127 від 18.12.2014 року, згідно якого вбачається, що фрагмент одягу (шнурок) розміром 3.6x73 мм, який виявлений в ході огляду місця події 04.11.2014 року в будинку ОСОБА_12 та шнурок, що протягнутий у два отвори капюшону куртки, яка вилучена в ході особистого огляду ОСОБА_7 04.11.2014 року, до розділення складали єдине ціле (т.1 а.с. 245-250).

Висновком експерта № 126 від 18.12.2014 року, згідно якого вбачається, що фрагмент тканини темно-коричневого кольору розміром 14x27 мм, який виявлений та вилучений в ході огляду місця події 04.11.2014 року в будинку ОСОБА_12 та куртка (дублянка) темно-коричневого кольору, яка вилучена в ході особистого огляду речей ОСОБА_7 04.11.2014 року, до розділення складали єдине ціле (т. 1 а.с. 258-262).

Висновком експерта № 135 від 07.11.2014 року, згідно якого вбачається, що у ОСОБА_12 маються тілесні ушкодження у виді садна в області лівої брови та забійної рани нижньої губи, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я. Всі тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів чи при удари об такі (т. 1 а.с. 192).

Відповідно до посвідчення виданого ОСОБА_22 про те, що 02.06.2009 року він проходив атестацію в атестаційній комісії при управлінні охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації і наказом по управлінню охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації від 02.06.2009 року №40-0 йому підтверджена кваліфікаційна категорія зі спеціальності судово-медична експертиза (категорія перша) та наказом по УОЗ Чернігівської ОДА від 03.06.2014 року продовжена до 03.06.2019 року.

Оцінивши у сукупності вказані вище докази, місцевий суд обґрунтовано визнав показання потерпілого та допитаних у справі свідків достовірними, при цьому колегія вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_23 та його адвоката, про те, що вина ОСОБА_23 у розбійному нападі не доведена, не є переконливими і суперечать зібраним і були в повній мірі перевірені судом першої інстанції.

Твердження апелянта стосовно застосування до нього фізичного впливу з боку працівників міліції, під час досудового слідства, також є такими, що не заслуговують на увагу.

Дана обставина була відома під час досудового розслідування та судового розгляду. Та за даними фактами проводились перевірки, що судом першої інстанції враховано та зазначено у вироку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше судимий, скоїв злочини в період непогашеної судимості, в скоєному повністю не розкаявся, що вказує на не усвідомлення наслідків вчинених ним злочинів та небажання стати на шлях виправлення, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, вчинення злочину по відношенню до особи похилого віку.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі на обставини, які суд першої інстанції не врахував чи врахував не в повній мірі є такими, що не зайшли свого підтвердження. Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилається ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі про що вказано у вироку.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2015 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4