Дата документу Справа № 243/546/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/412/15
Єдиний унікальний № 243/546/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 189 ч. 3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005273, за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області ОСОБА_9 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Слов`янська Донецької області, працюючого приватним підприємцем, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням строком на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишено у виді підписки про невиїзд.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 10 000, 00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000, 00 грн., а всього 20 000, 00 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 14.05.2011 року о 21 годині 30 хвилин між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які знаходилися біля будинку АДРЕСА_2 , виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження. За даним фактом ОСОБА_10 в цей же день звернувся до Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , за яким працівниками міліції проводилася перевірка.

08.06.2011 року ОСОБА_10 за ініціативою ОСОБА_8 зустрівся з ним у кафе Ялинки -Палиці, розташованого по вулиці Чубаря, 6-аміста Слов`янська, де ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою вимагання, висловив ОСОБА_10 вимогу про передачу йому 1 600, 00 грн. Після чого з метою надання своїм незаконним вимогам видимості цивільно - правових відносин, змусив ОСОБА_10 написати розписку. ОСОБА_10 , побоюючись застосування насильства з боку ОСОБА_8 під тиском останнього написав відповідну розписку.

ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , 20.07.2011 року об 11 годині 00 хвилин знаходячись біля третього під`їзду будинку № 8 по вулиці Чубаря міста Слов`янська, зустрівся з ОСОБА_10 і зажадав від останнього передачі ним грошових коштів в сумі 1 600 грн. Однак, ОСОБА_10 відповів, що не має грошей, і у зв`язку з цим не може виконати вимогу ОСОБА_8 . Отримавши відмову, ОСОБА_8 з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на вимагання, діючи умисно з корисливих мотивів, застосувавши насильство, небезпечне для здоров`я, завдав ОСОБА_10 один удар рукою в область лівої вилиці, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої виличної області кістки зі зміщенням, гематоми лівого ока, підочної виличної області, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Після цього, ОСОБА_8 насильно посадив ОСОБА_10 всупереч його волі в автомобіль ВАЗ 21093 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , щоб вивезти його до річки ОСОБА_11 . Перебуваючи і рухаючись у вищевказаному автомобілі, ОСОБА_8 з метою отримання грошових коштів, став загрожувати життю та здоров`ю потерпілого ОСОБА_10 , а також висловлювати погрози з приводу знищення його майна, при цьому вимагаючи від ОСОБА_10 передачу грошових коштів в сумі 1 600, 00 грн.

По приїзду до берега річки Сіверський Донець до місця, яке розташоване в 8800 м. від залізничного переїзду у напрямку до смт. Донецьке Слов`янського району. ОСОБА_8 витягнув за ліву руку з автомобіля ОСОБА_10 , після чого дістав з автомобіля рулон ліпкої стрічки (скоч), яким спробував зв`язати руки останнього, при цьому погрожував потерпілому вбивством, повідомивши, що втопить його. Однак, ОСОБА_8 не зміг розмотати скоч. Потім, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів, завдав рукою ОСОБА_10 10 ударів в область спини і 2 удари в живіт, спричинивши йому фізичний біль та після чого штовхнув його з берега в річку, при цьому сказавши, щоб ОСОБА_10 знову подумав з приводу передачі йому грошей. Після цього ОСОБА_8 з місця злочину зник.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області ОСОБА_9 посилається на незаконність вироку через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

При цьому зазначає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд не врахував належним чином об`єкт протиправних посягань останнього, до яких зокрема відноситься право власності, психічна, фізична недоторканість особи, особиста свобода, здоров`я, та інше, а також що ОСОБА_8 вчинено тяжкий злочин, за який передбаченого покарання на строк до 10 років позбавлення волі. Не надав належної оцінки конкретним обставинам кримінального правопорушення, а саме, що протиправні, умисні дії обвинуваченого носили зухвалий характер та поєднані із заподіянням потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_10 зазнав фізичного болю, пережив сильний стрес, відчув страх за своє життя, був вимушений тривалий час лікуватися. Крім того, цинічності дій обвинуваченого, який після спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, змусив останнього роздягтись та штовхнув його у річку. Більш того, що обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового розгляду заходів щодо відшкодування завданих потерпілому матеріальних та моральних збитків не вжив, а тому вважає, що суд дійшов необґрунтованого висновку щодо каяття обвинуваченого. Окрім того, зазначає, що суд безпідставно визнав в якості пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, наявність у останнього дитини, захворювання - гіпертонічної хвороби II ст., позитивної характеристики з місця мешкання, відсутність попередніх судимостей, оскільки ці обставини не перешкодили обвинуваченому вчинити тяжкий злочин. Тому, з урахуванням наведеного, вважає що суд безпідставно звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, не мотивувавши належним чином свої висновки в цій частині.

У зв`язку з викладеним, просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які просили вирок залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Донецької області ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, оскільки вирок суду в частині доведеності винуватості ОСОБА_8 в скоєнні інкримінованого злочину, а також кваліфікації його дій, не оскаржується, колегія суддів не досліджує і не перевіряє вирок в зазначеній частині.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції прийняв до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані, що характеризують особу винного. З урахуванням щирого каяття обвинуваченого, стану його здоров`я страждає на гіпертонічну хворобу, сімейного стану має на утриманні малолітню дитину, а також його позитивних характеристик, суд першої інстанції обрав покарання в межах санкції статті обвинувачення і обґрунтовано дійшов висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання. Колегія суддів дослідивши доводи скарги, вважає їх не підлягаючими задоволенню, оскільки апелянт, всупереч вимогам ст. 66 КК України, вважає безпідставним врахування судом обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 . Колегія суддів вважає, що призначене покарання обвинуваченому є достатнім і необхідним для його виправлення і не вбачає достатніх підстав, що свідчили про істотну невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного злочину.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4