Дата документу 17.03.2015

Справа № 334/434/15-к
Провадження № 1-кп/334/94/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, має середню освіту, не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

за обвинуваченням за ч. 2 ст. 125 КК України

в с т а н о в и в :

12 червня 2014 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись на території приватного домоволодіння- будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_5 , наніс останньому декілька ударів кулаком в область тулуба, обличчя, передпліччя, ніг, стегон, внаслідок чого завдав потерпілому, згідно висновку експерта №2649 від 26.06.2014 року рану по ходу лівої брови, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, синець в області лівого ока, в області лівого стегна, крововилив на білковій оболонці лівого ока, садна в області плеча, в області лівого стегна, в ділянці лівої гомілки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, визнав повністю , розкаявся у вчиненому , суду пояснив, що 12.06.2014 між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт на ґрунті сміжного землекористування. ОСОБА_5 поводив себе зухвало, тому він декілька разів вдарив його. Шкодує про скоєне.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що між ним та обвинуваченим постійно виникають конфлікти на грунті землекористування. Він вважає, що ОСОБА_6 передвинув паркан на його територію, тому почалась сварка. Під час сварки ОСОБА_4 наніс йому декілька ударів в обличчя, плечі, тулуб, по ногам . Миритись із обвинуваченим не бажає, просить призначити йому покарання у вигляді штрафу. Цивільний позов не надав.

На підставі ч.3 ст.349 КК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє зазначена особа зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний злочин суд ураховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який вчинено відносно людини похилого віку, а також особистості обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються позитивно , самостійно виховує двох дітей, потерпілий не наполягає на суровому покаранні обвинуваченого, але примирення неможливе, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-370,373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт терміном на 150 годин.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 від 15.01.2015 року не продовжувався.

На вирок може бути подана апеляція в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку .

Суддя: ОСОБА_1