Справа №212/3115/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000938 від 04 квітня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 13.01.2000 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 140 ч. 2 КК України (в ред. 1961 р.) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України (в ред. 1961 р.) вважати засудженим умовно з випробувальним терміном на 1 рік; 2) 25.05.2000 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 81 ч. 2, 42 ч. 3 КК України (в ред. 1961 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 07.08.2000 звільнений за постановою Красногвардейського районного суду м. Дніпропетровська за ст. 1 «А» Закону України «Про амністію» від 11.05.2000; 3) 05.11.2002 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 2 роки, 30.10.2003 постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Року скасовано випробувальний строк та направлений до місць позбавлення волі, 23.09.2005 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяця 16 днів; 4) 22.11.2006 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 4 місяця позбавлення волі, 25.12.2009 звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 6 днів; 5) 29.03.2012 Саксаганським районним судом м. Кривого Року за ст. 309 ч. 1, 76 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік, 21.09.2012 постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу скасовано випробувальний термін та направлений до місць позбавлення волі; 6) 17.12.2012 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі, 21.10.2014 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 14 днів; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , повторно, 04.04.2015 о 14.00 годині вступив з ОСОБА_5 в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, яке належить ПАТ «ЦГЗК» та обернення його на свою користь, після чого співучасники злочину направились на територію Глеюватського кар`єру ПАТ «ЦГЗК», розташованої в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, де, помітивши лом стальний не габаритний масою 0,080 т, реалізуючий свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, 04.04.2015 о 15.00 годині співучасники злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , скористалися відсутністю свідків та очевидців, таємно викрали вищевказаний лом, ринкова вартість якого складає 240,00 гривень, який перебуває на бухгалтерському обліку ПАТ «ЦГЗК», та намагалися з викраденим майном зникнути та обернути його на свою користь, однак не довели свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки неподалік місця скоєння кримінального правопорушення були затримані співробітниками служби охорони території ПАТ «ЦГЗК».
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень та пояснив, що за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 намагалися скоїть крадіжку лому з території ПАТ «ЦГЗК», однак були затримані охоронцями, повністю визнає вину, розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснив, що за пропозицією обвинуваченого ОСОБА_4 пішли на території ПАТ «ЦГЗК», звідки намагалися викрасти лом, однак їх затримали охоронці, вину визнає повністю, просив суворо не карати, розкаюється у вчиненому.
Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченими кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.
За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, після допиту обвинувачених, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинувачених. При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в повній мірі викриті в скоєнні кримінального правопорушення та їх дії правильно кваліфіковані: обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі особи; обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі особи.
При призначенні покарання обвинуваченим суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність пом`якшуючої та обтяжуючою покарання обставин.
Суд враховує, що скоєне обвинуваченими кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з лютого 2012 року перебуває під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, за місцем мешкання характеризується задовільно, неодноразово судимий, вчинив даний злочин в період умовно-дострокового звільнення.
Обвинувачений ОСОБА_5 не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, не судимий в силу ст. 89 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Згідно ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, враховуючи, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2012 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, 70, 71 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі, звільнений 21 жовтня 2014 року за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року умовно-достроково на 10 місяців 23 дні, тобто вчинив новий злочин протягом невідбутої частини покарання, до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту ОСОБА_4 частину покарання за попереднім вироком.
Обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає можливим визначити покарання у межах ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України і звільненням обвинуваченого від призначеного покарання з випробувальним терміном та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинувачених, а також попередження скоєння ними нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На досудовому розслідуванні ухвалою слідчого судді від 27.04.2015 року до обвинувачених було обрано запобіжний захід: щодо ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання, щодо ОСОБА_4 у у виді домашнього арешту, термін дії яких спливає 25.06.2015 року, суд вважає необхідними продовжити їх дію, до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (два) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2012 року і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 2 (двох) років 2 (два) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання.
Речові докази: металевий трос довжиною 12 м, який перебуває на зберіганні у співробітника ПАТ «ЦГЗК» ОСОБА_6 , залишити у розпорядженні власника - потерпілого ПАТ «ЦГЗК».
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 у виді домашнього арешту, ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1