Справа № 11 -413/07 Головуючий
у І інстанції Сарапін Г.С.
185 ч.3, Доповідач
ст. 194ч.2КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 13
липня 2007 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської

області в складі: головуючого - судді Фідрі О.М. ,

суддів - Олексюка Я.М. , Пазюка О.С. ,

з участю
прокурора - Скучинського
Є.М. ,

засудженого
- ОСОБА_1,

законного
представника - ОСОБА_2 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Володимир-Волинського міського суду від 14 травня 2007 року, яким,
-

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець м.
Володимир-Волинського, до
затримання проживав у Володимир-Волинській школі-інтернаті І-Ш ступенів для
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування АДРЕСА_1, учень
8-Б класу Володимир-Волинської школи-інтернату 1-ІІІ ступенів для дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування, не одружений, судимий вироком Володимир-Волинського
міського суду від 05.02.2007 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, на три роки позбавлення волі із звільненням
від відбуття покарання на підставі
ст. ст. 75,
104 КК України з іспитовим строком два роки,

засуджений
за ч.3 ст. 185 КК України на три роки
шість місяців позбавлення волі, за
ч.2 ст. 194 КК України на п'ять років
позбавлення волі.

На
підставі ч.1 ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено
остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п'ять років шість
місяців.

На
підставі ч.1 ст. 71 КК України за
сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано
невідбуту частину покарання за попереднім вироком Володимир-Волинського
міського суду від 05.02.2007 року у виді позбавлення волі строком шість місяців
і визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Цим
вироком також засуджено ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді
позбавлення волі строком на три роки.

На
підставі ст. ст.
104, 75, 76 КК України його звільнено від відбуття
призначеного покарання з випробуванням,
якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки: періодично з'являтися в орган
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти цей орган про зміну місця проживання і навчання.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_4 на суму 4866 грн. на підставі ч.1 ст. 291 КПК України залишено без розгляду.

Судові
витрати у розмірі 706, 06 грн. на підставі ч.5
ст. 93 КПК України прийнято на рахунок держави.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія
суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

За
вироком суду неповнолітні ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за попередньою змовою, при цьому ОСОБА_1 - повторно, у ніч на 22 лютого 2007 року з корисливих
мотивів проникли на огороджену металевим парканом територію подвір'я будинку
АДРЕСА_2, де знаходився мікроавтобус
марки «Фіат-Дукато», реєстраційний
номерний знак НОМЕР_1, і з вантажного
відсіку цього мікроавтобуса таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_4 на праві

2

приватної власності таке майно:
електроциркулярку з обробки деревини фірми

«Діваль»
вартістю 2500 грн., електроциркулярку з
обробки деревини фірми «Хітачі» вартістю 400 грн., два вимірювачі артеріального тиску фірми «Топком» вартістю по 400
грн. кожний на загальну суму 800 грн.,
електроболгарку з обробки металу вартістю 180 грн., кусачки у кількості 2 шт. вартістю по 9 грн.
кожні на загальну суму 18 грн., свердла
різного діаметру - 10 шт. на суму 20 грн.,
металеві пасатижі - 5 шт. вартістю по 11 грн. кожне на загальну суму 55
грн., шпателі - 5 шт. вартістю по 11
грн. кожний на загальну суму 55 грн.,
електродрель, що була у
користуванні, вартістю 150 грн., набір кухонних ножів - 5 шт. вартістю 65
грн., светри чоловічі сірого кольору - 5
шт. на загальну суму 250 грн., светри
чоловічі зеленого кольору - 2 шт. на загальну суму 100 грн., туфлі чоловічі шкіряні - одна пара вартістю
120 грн., сумку під компакт-диски
вартістю 20 грн., музичні компакт-диски -
7 шт. на загальну суму 21 грн., футболки
білого кольору - 2 шт. вартістю по 5 грн. кожна на загальну суму 10 грн., поліетиленові пакети - 4 шт. вартістю по 0,
50 грн. кожний на загальну суму 2 грн.,
освіжувач повітря без вартості,
чим завдали потерпілому майнову шкоду на загальну суму 4866 грн.

Крім
того, підсудний ОСОБА_1 у ніч на 25
лютого 2007 року з корисливих мотивів,
розбивши віконне скло, проник у
квартиру АДРЕСА_3, звідки повторно
таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_5 на праві приватної власності таке
майно: аудіо магнітофон марки «Маяк» вартістю 100 грн. і телевізор марки «ЬО»
вартістю 650 грн., чим завдав потерпілій
майнову шкоду на загальну суму 750 грн.

При
цьому, підсудний ОСОБА_1,
у ніч на 25.02.2007р. відразу ж після викрадення
зазначеного вище майна потерпілої ОСОБА_5 з метою укриття слідів злочину умисно
підпалив газовою запальничкою наявні у квартирі речі: подушку - на одному ліжку
і одіяло - на другому ліжку, внаслідок
чого сталася пожежа, під час якої вогнем
було знищено все наявне у квартирі належне потерпілій ОСОБА_5 майно, а саме: ліжко дерев'яне полуторне вартістю
700 грн., диван розкладний вартістю 500
грн., ковдру ватну вартістю 80
грн., ковдру пухову вартістю 400
грн., подушки пухові розміром 75x80 см. - 4 шт. вартістю по 200 грн. кожна на
загальну суму 800 грн., простирадла - 3
шт. вартістю по 50 грн. кожне на загальну суму 150 грн., підодіяльники полуторні - 5 шт. вартістю по
150 грн. кожний на загальну суму 750 грн.,
наволочки на подушки - 10 шт. вартістю по 30 грн. кожна на загальну суму
300 грн., покривала - 4 шт. вартістю по
150 грн. кожне на загальну суму 600 грн.,
електропраску вартістю 100 грн.,
матраци - 2 шт. вартістю по 115 грн. кожний на загальну суму 230
грн., тюлеві штори довжиною 3 м. і шириною 3 м. - 2 шт. вартістю по 80 грн. кожна на загальну
суму 160 грн., штори - 4 шт. вартістю
160 грн. кожна на загальну суму 640 грн.,
а всього знищено майна потерпілої на загальну суму 5410 грн.

Крім
зазначеного майна, у квартирі потерпілої
вогнем було пошкоджено стелю і стіни площею 41, 5 кв.м, підлогу площею 3, 0 кв.м, вікно площею 1, 6 кв.м. , двері площею 2, 0 кв.м, на відновлення яких потерпілій необхідно
затратити кошти у розмірі 3700 грн.

Таким
чином, внаслідок умисного знищення і
пошкодження майна потерпілої ОСОБА_5 шляхом підпалу їй заподіяно майнову шкоду
на загальну суму 9110 грн., тобто у
великих розмірах.

У
поданій на вирок суду апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій, просить пом'якшити призначене покарання, врахувавши його молодий вік, щире каяття,
а також те, що він є напівсиротою
і виховувався без батьківського піклування у школі-інтернаті.

Апеляції щодо
іншого засудженого не надходили.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть
вироку, доводи апеляції
засудженого, пояснення засудженого
ОСОБА_1 та законного представника неповнолітнього засудженого, які підтримали апеляцію з викладених у ній
підстав, думку прокурора про залишення
вироку щодо ОСОБА_1 без зміни,
перевіривши за матеріалами кримінальної справи доводи апеляції, колегія суддів судової палати прийшла до
висновку, що апеляцію засудженого слід
залишити без задоволення з таких підстав.

Висновки
суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочинів відповідають фактичним
обставинам справи, обгрунтовані
зібраними у справі, всебічно
дослідженими та правильно оціненими судом доказами у їх сукупності, і ніким не оскаржуються.

Діям ОСОБА_1
дана правильна юридична оцінка, яка
також ніким не оспорюється.

При
призначенні покарання суд першої інстанції відповідно до вимог статей 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості і
характер вчинених ним злочинів, дані про
особу засудженого, обставини, що пом'якшують покарання, та конкретні обставини справи.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1
є неповнолітньою особою,
напівсиротою, виховувався у
неблагополучній сім'ї. Він визнав свою вину і розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. Разом з
тим, він вчинив тяжкий і особливо тяжкий
злочини у період іспитового строку за попереднім вироком через короткий
проміжок часу після постановления
вироку, негативно характеризується
за місцем навчання.

Врахувавши
всі обставини, у тому числі й ті, на які посилається засуджений в
апеляції, суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку, що
виправлення ОСОБА_1 неможливе без ізоляції від суспільства, і призначив йому покарання у виді позбавлення
волі у межах санкцій статей, за якими
він обвинувачується. При визначенні остаточного покарання суд застосував
принцип часткового складання покарань за сукупністю злочинів та частково
приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Підстав для
пом'якшення покарання засудженому ОСОБА_1
колегія суддів не знаходить.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Володимир-Волинського міського суду від 14 травня 2007 року щодо
нього - без зміни.