Справа № 346/5415/14-к
Провадження № 11-кп/779/56/2015
Категорія ч.2 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп/779/56/15 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Електросталь, Московської області, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.125 КК України, за участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
вироком Коломийського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року :

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Електросталь, Московської області, Російської Федерації, житель АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одружений, не працюючий, згідно ст.89 КК України раніше не судимий

засуджений за ч.2 ст.125 КК України ( далі КК ) до покарання у виді штрафу в розмірі 70 ( сімдесяти ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 ( одну тисячу сто дев`яносто ) гривень.

Цивільний позов прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури про стягнення

з ОСОБА_6 1355 гривень 04 копійки шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілої, залишено без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8

2 081 ( дві тисячі вісімдесят одна ) гривня 52 копійки майнової шкоди, 2 000 ( дві тисячі ) гривень моральної шкоди, 2 500 ( дві тисячі п`ятсот ) гривень витрат на правову допомогу.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено вироком суду, злочин вчинено за таких обставин.

28.08.2014 року приблизно о 21 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в кафе Звенислава, що знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Петлюри, 78, Івано-Франківської області, умисно наніс ОСОБА_8 удар рукою в область голови, від чого потерпіла втратила свідомість та впала на підлогу.

Унаслідок нанесення потерпілій удару їй було спричинено тілесне ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, яке відповідно до висновку експерта №247 від 11-22 вересня 2014 року відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 вважає вирок незаконним, покликається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що дії обвинуваченого повинні бути кваліфіковані як хуліганство. Також вказує на неправильне вирішення цивільного позову.

Просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, застосувавши закон про більш тяжке кримінальне правопорушення.

У засіданні апеляційного суду:

- потерпіла ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, так як тілесні ушкодження ОСОБА_10 були їй заподіяні безпричинно, його дії супроводжувалися особливою зухвалістю, тривалий час і вперто не припинялися;

- представник адвокат ОСОБА_9 підтримав доводи апеляційної скарги потерпілої;

- обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що наніс удар потерпілій ОСОБА_11 після того, як вона під час танців штовхнула його сина;

-прокурор вважає вирок законним та обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання таким, що відповідає вимогам ст.65 КК.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, вислухавши потерпілу ОСОБА_8 та представника, які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора про залишення вироку без зміни, обговоривши мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на досліджених доказах, яким дана належна оцінка.

Покликання потерпілої у скарзі на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого спростовуються доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Так, показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він наніс удар потерпілій у відповідь на те, що вона під час танців штовхнула його сина.

Дані показання узгоджуються з іншими доказами.

Зокрема показаннями свідка ОСОБА_12 встановлено, що під час танців до них підійшла незнайома дитина і стала попереду, у зв`язку із цим відбувся інциндент між потерпілою та обвинуваченим, в ході якого останній наніс удар ОСОБА_11 в область голови. Від цього потерпіла знепритомніла та впала на підлогу.

Суд дав належну оцінку показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтвердили, що удар ОСОБА_6 наносився рукою в голову ОСОБА_8 , після якого вона одразу знепритомніла. Щодо причин виникнення конфлікту, то дані свідки давали суперечливі показання.

Даними висновку судово-медичної експертизи, встановлено, що при дослідженні потерпілої ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку. Вказане тілесне ушкодження спричинене дією твердого предмету в термін до поступлення на лікування в Коломийську ЦРЛ і відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вважати цей висновок щодо характеру та тяжкості заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень недостовірним у суду не було підстав, а тому й не було підстав для призначення повторної судово-медичної експертизи, про що йдеться в апеляційній скарзі ОСОБА_8 .

Доказів того, що неправомірними діями ОСОБА_6 було грубо порушено громадський порядок, стороною обвинувачення не надано.

Неправомірні дії ОСОБА_6 за обставин, встановлених на досудовому розслідуванні та під час судового провадження, за ч.2 ст.125 КК кваліфіковано правильно.

Відповідно до вимог ст.65 КК при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд врахував наявність на утриманні малолітнього сина, дані про стан здоров`я обвинуваченого, позитивну характеристику з місця проживання.

Посилання в апеляційній скарзі щодо неправильного застосування кримінального закону спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами щодо обставин заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілій.

Крім того, відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до суду був направлений обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК.

Під час судового розгляду обвинувачення прокурором не змінювалося, а суд, з врахуванням положень ч.3 ст.337 КПК України, не мав права вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність скасування вироку та ухвалення нового вироку в зв`язку із необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, а саме передбачене ч.1 ст.296 КК України, не ґрунтується на вимогах ст.ст.337 та 420 КПК України, так як від такого обвинувачення ОСОБА_6 в суді першої інстанції не захищався.

За таких обставин апеляційних підстав для скасування вироку суду першої інстанції та постановлення свого вироку із застосуванням закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, про що йдеться в апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_8 , колегія суддів не знаходить.

Щодо вирішення цивільного позову, який, на думку потерпілої , вирішений судом неправильно, то колегія суддів виходить з наступного.

З вироку вбачається, що цивільний позов ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволений повністю на підставі документально підтверджених витрат на обстеження та лікування. Що стосується наданих в засіданні апеляційного суду документів про додаткові витрати, то вони можуть бути стягнуті за умови пред`явлення потерпілою позову в порядку цивільного судочинства.

Задовольняючи частково цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд належним чином мотивував прийняття такого рішення.

При цьому судом враховано тривалість та глибину душевних страждань потерпілої, погіршення стану її здоров`я, а також інші чинники, спрямовані на відновлення нормальних життєвих зв`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 376, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Коломийського міськрайонного суду від 24 листопада 2014 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку учасниками судового провадження шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4