У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Верещак
В.М.,

суддів

Мороза М.А.,
Гошовської Т.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 22 листопада 2007 року кримінальну
справу за касаційними скаргами засудженої ОСОБА_1 та в її інтересах захисника
ОСОБА_2 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 23 вересня 2005
року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком:

ОСОБА_1, 1963 року народження,
раніше не судиму,

- засуджено за ч. 4 ст. 191 КК України на 5
років позбавлення волі з позбавленням права займати посади та займатися
діяльністю, пов'язаною з виконанням організаційно-адміністративних і
розпорядчо-господарських функцій, на 3 роки,

- за
ч.1 ст. 366 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права займати
посади та займатися діяльністю, пов'язаною з виконанням
організаційно-адміністративних і розпорядчо-господарських функцій на 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України
остаточно призначено 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати
посади та займатися діяльністю, пов'язаною з виконанням організаційно -
адміністративних і розпорядчо-господарських функцій на 3 роки.

На підставі ст. 75КК України
звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що в
період 1993 - 1996 років, працюючи на посаді головного бухгалтера і касира
обласного підприємства "Майстерня з ремонту і виготовлення аптечного
обладнання" Фармація" в м. Херсоні, шляхом зловживання службовим
становищем привласнила кошти в розмірі 1689 гривень 12 копійок, які надходили
від замовників за придбані матеріальні цінності.

Крім того, ОСОБА_1, будучи
посадовою особою, при привласнені коштів вносила у офіційні накладні
від вересня 1993 року і від 25 вересня 1994 року завідомо неправдиві
дані про оплату замовлень за матеріальні цінності.

Ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 23 вересня 2005 року вирок змінений: в частині розгляду
цивільного позову ТОВ " Інфа"
скасований, а справа в цій частині направлена на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства; в решті вирок скасований і провадження по
справі закрито в зв'язку із закінченням строків давності притягнення до
кримінальної відповідальності.

У касаційній скарзі засуджена
ОСОБА_1 просить судові рішення щодо неї скасувати а справу закрити, за
відсутністю в її діях складу злочину. При цьому посилається на те, що судом не
здобуто жодного доказу того, що вона привласнювала кошти, суд необґрунтовано
визнав її посадовою особою, судова експертиза проведена з порушенням норм
закону. Крім цього засуджена вважає, що судом порушена таємниця нарадчої
кімнати, зауваження на протокол судового засідання судом не розглядались, у
судовому засіданні проводилась заміна секретаря без дотримання норм закону.

У касаційній скарзі захисник
ОСОБА_2 просить судові рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу закрити за
відсутністю в її діях складу злочину. При цьому посилається на неповноту та
однобічність судового слідства і порушення права ОСОБА_1 на захист. Суд не
вказав, які саме неправдиві дані внесені засудженою в офіційні документи.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи, доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає,
що вони задоволенню не підлягають.

Висновок суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які її засуджено, є обґрунтованим,
відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений сукупністю зібраних у
справі доказів.

Так, сама засуджена ОСОБА_1 у суді
не заперечувала, що допускала порушення фінансової дисципліни, однак вказувала,
що вона була змушена допускати такі порушення за вказівкою керівника. При цьому
кошти за замовлення на підприємство надходили, і вона вносила їх на рахунок
підприємства, хоч повинна була оприбутковувати
їх по касі.

Як видно з матеріалів справи, а
саме, з наказів по обласному комунальному підприємству "Майстерня з
ремонту і виготовлення аптечного обладнання" Фармація " ОСОБА_1 у
1990-1998 році займала посаду головного бухгалтера цього підприємства, а наказом
від 28 травня 1993 року на неї додатково були покладені обов'язки касира
підприємства. При цьому з ОСОБА_1 укладався договір про повну матеріальну
відповідальність. Відповідно до посадової інструкції на ОСОБА_1як на головного
бухгалтера були покладені обов'язки, пов'язані з виконанням
організаційно-адміністративних і розпорядчо-господарських функцій.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у суді показали, що вони звертались із замовленнями у
підприємство “Майстерня з ремонту та виготовлення аптечного обладнання
“Фармація”, замовлення оплачували безпосередньо на підприємстві у повному
обсязі.

Згідно протоколу вилучення у
підприємстві “Фармація” вилучені накладні на оплату і отримання матеріальних
цінностей, виконані ОСОБА_1.

За даними висновку судово-бухгалтерської
експертизи у період часу з жовтня 1993
по серпень 1995 року на підприємстві “Фармація”
виявлена нестача у розмірі 55283107 карбованців, яка була пов'язана з ненадходженням
коштів від замовників за виконання замовлень, зайво сплачених сум не виявлено.

Судом перевірялись і не знайшли
свого підтвердження доводи засудженої та її захисника про порушення норм
кримінально-процесуального закону при проведені експертизи.

Безпідставними є і посилання у
касаційних скаргах про порушення права засудженої на захист.

Будь яких порушень
кримінально-процесуального закону, у тому числі і тих, на які є посилання у
касаційних скаргах, не встановлено.

Дії засудженої кваліфіковані
правильно.

Підстав для призначення справи до
касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК
України немає.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та в її
інтересах захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Судді:

Верещак В.М. Мороз М.А. Гошовська Т.В.