Справа № 11 -423 2007р. Головуючий
- ст. 296 ч. 1 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року червня 7 дня. Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого - Безверхого О.М.
,

суддів - Лантушенка
Ю.Ф., Демченка М. О.,

з участю

прокурора - Кравцової Л.М. ,

адвоката -ОСОБА_2. ,

потерпілої - ОСОБА_3.,

представника потерпілої - ОСОБА_4,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією
адвокатаОСОБА_2. на вирок Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від 21
березня 2007р.,

яким, - ОСОБА_1,
1985 року
народження, раніше не судимий, уродженець і житель м. Конотоп Сумської
області, -

засуджений
за ст.
296 ч. 1 КК України на
три місяці арешту.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1.:

775, 28 грн. в доход
держави на рахунок відділкової лікарні
ст. Конотоп;

573 грн.
матеріальної шкоди, 1500 грн. моральної
шкоди, 500 грн. відшкодування витрат оплати праці адвоката на
користь ОСОБА_3.

Цим
вироком ОСОБА_1.3асуджений за вчинення такого злочину.

22 листопада
2006р., близько 11 години, ОСОБА_1. в стані алкогольного
сп"яніння, в торгівельному кіоску
по вул. Чехова м. Конотоп,

вказував
свої зауваження та невдоволення щодо придбаного ним пива, заважаючи іншим покупцям, що перебували в черзі за ним, і, на
зауваження ОСОБА_3. не заважати роботі продавця, відреагував погрозою на її адресу фізичною
розправою після виходу її з кіоску. Реалізуючи свій намір, грубо порушуючи громадський порядок, зухвало,
з мотивів явної неповаги до суспільства на грунті раптово виниклих неприязних
стосунків, після виходу ОСОБА_3. з
кіоску, став ображати її, схопив за рукав, кричав,
а після намагання ОСОБА_3. вчинити йому опір і вирватися, став бити в обличчя, нанісши 2-3
удари, після чого ОСОБА_3.
впала, а він продовжував бити ногами по
її тулубу, нанісши не менше 3-4 ударів. Ці дії
тривали не менше 20 хвилин в
присутності сторонніх осіб, в результаті
чого ОСОБА_3. були спричинені легкі тілесні ушкодження.

В
апеляції адвокатОСОБА_2. доводить про
необґрунтованість вироку, оскільки суд
необгрунтовано послався на те, що за
даними судмедекспертизи, потерпілій
спричинені легкі тілесні ушкодження, які
потягли розлад здоров"я, коли
потерпіла не потребувала лікування від ЗЧМТ та струсу головного мозку, тому підсудний не повинен відшкодовувати
лікування. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1. базується на показаннях
потерпілої, коли її версія про початок
хуліганських дій ОСОБА_1. спростовується показами всіх свідків. Ні на
слідстві, ні судом не з"ясований
механізм утворення у потерпілої тілесних ушкоджень. Критичне ставлення суду до
свідчень очевидців не свідчить про наявність доказів в справі. Прохає скасувати
вирок у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_1. складу злочину і
необґрунтованістю висновків суду.

Вислухавши
доповідь судді, адвокатаОСОБА_2. , яка підтримала свою апеляцію, потерпілу ОСОБА_3. та її представника
ОСОБА_4, які вважали вирок законним і
обгрунтованим, думку прокурора Кравцової
Л.М. про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів не вбачає
підстав для її задоволення.

Факт
вчинення ОСОБА_1.3лочину, за який його
засуджено, доведений дослідженими судом
першої інстанції такими доказами.

Так, сам засуджений ОСОБА_1. в судовому засіданні
свою вину визнав частково,
пояснивши, що 22 листопада
2006р., близько 19 години, після випитого вина 200-300 г, коли в кіоску купував пиво, то потерпіла ОСОБА_3. зробила йому зауваження
без причини до того, а після виходу з
кіоску, обізвала його образливим словом, обізвавши малоліткою. Він запитав, навіщо вона його образила і вдарив двічі по
її обличчю, від

чого
потерпіла впала, зачепившись за
бордюр, і відразу піднялася. Від
конфлікту з потерпілою, який тривав
близько 20 хвилин, у нього тілесних ушкоджень не було.

Потерпіла
ОСОБА_3. пояснила, що коли близько 19 години 22 листопада 2006р.
вона вийшла винести сміття, і, чекаючи автомобіль, зайшла в кіоск щось купити, то ОСОБА_1. купував пиво, і у продавця вимагав віддкоркувати одну за
другою пляшки пива, затримуючи інших
покупців, то вона його поквапила, на що він відповів, щоб не вказувала йому, що робити,
і щоб на виході його зачекала. Коли вона вийшла з кіоску, то ОСОБА_1. схопив її за рукав, утримував і лаявся. На її прохання
відпустити, він вдарив в її обличчя
декілька разів, від чого вона впала.
Хтось із сторонніх осіб став його відтягувати,
але він знову вдарив в її обличчя,
розбив губу і вона вдруге впала. До неї підійшов незнайомець, спитавши,
чи вона жива. Вона піднялася і побігла додому. Від його ударів
утворилися синці на її тілі, у
зв"язку з чим вона лікувалася в лікарні.

ПродавецьОСОБА_5засвідчила
суду, що дійсно, на прохання ОСОБА_1. вона відкоркувала
декілька пляшок пива, а дівчина з черги
сказала, що йому пора йти додому, на що він відповів, що він розіб"є на її голові пляшку з
пивом. В той час у кіоску в черзі були
ще люди, що підтверджується свідченнями
ОСОБА_6, яка все це спостерігала в
кіоску, з якого вийшла, побачивши,
що з кіоску вийшов ОСОБА_1і потерпіла,
і між ними була тиха розмова, а
потім він вдарив її два рази кулаком в обличчя,
від чого вона впала. Вона не весь час спостерігала за цим
конфліктом, і коли знову
подивилася, то жінка лежала на
землі, до неї підійшов ОСОБА_7 спитавши
про її стан. Жінка піднялася і пішла, а
ОСОБА_1. намагався її наздогнати ще раз,
але вона зайшла в під"їзд будинку.

За
свідченнями ОСОБА_8., ОСОБА_7
в судовому засіданні,
які разом з ОСОБА_6 перебували у дворі будинку біля кіоску, розмовляючи між собою, вбачається,
що вони періодично спостерігали ситуацію, і ОСОБА_8. бачила, коли ОСОБА_1про щось розмовляв з потерпілою, потім між ними почалася сварка, і потерпіла вдарила ОСОБА_1, а він її штовхнув, потім вона ще раз його вдарила, а він її штовхнув і вона впала, але чи він її бив, вона не бачила; ОСОБА_7 бачила, і чула як потерпіла облаяла ОСОБА_1, вдаривши його 2-3 рази в обличчя, а
ОСОБА_1її пхнув, а вона ще раз його
вдарила, після чого він вдарив її і вона
впала, після чого піднялася і побігла.

Висновком
судово-медичної експертизи підтверджується,
що потерпілій ОСОБА_3. були спричинені легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, за дослідженими обставинами
справи, суд дійшов обгрунтованого
висновку про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні злочинних дій, зазначених у вироку, і вірно кваліфікував його дії за ст. 296 ч. 1 КК України, оскільки він грубо порушив громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

При
призначенні ОСОБА_1. покарання,
суд, згідно вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та
обставини, що пом"якшують і
обтяжують покарання, отже ОСОБА_1.
призначене таке покарання, яке є
необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з
тим, колегія суддів вважає, що при викладенні у мотивувальній частині
вироку висновку судмедекспертизи, суд
допустився помилки в тому, що зазначив
про спричинення потерпілій ОСОБА_3. легких тілесних ушкоджень, які потягли розлад здоров"я, коли,
за висновком судмедекспертизи, їй
були спричинені легкі тілесні ушкодження,
що не спричинило короткочасний розлад здоров"я.

Тому, за поданою апеляцією, з мотивувальної частини вироку підлягає
виключенню вказівка про розлад здоров"я внаслідок спричинених потерпілій
ОСОБА_3. легких тілесних ушкоджень.

Викладені
ж у апеляції адвоката доводи, що
потерпіла не потребувала лікування від ЗЧМТ та струсу головного мозку, у зв"язку з чим ОСОБА_1. не повинен
відшкодовувати витрати на лікування, і
доводи про відсутність у діях ОСОБА_1. складу злочину, на думку колегії суддів, є необгрунтованими і спростовуються
вищенаведеними дослідженими судом першої інстанції доказами.

Зокрема, факт лікування ОСОБА_3. у відділковій лікарні
станції Конотоп з 22 листопада
2006р. до 7 грудня
2006р. підтверджується висновком судово-медичної експертизи, а витрати на лікування, включаючи придбання ліків, підтверджується довідкою-розрахунком від
25.01.2007р. № 89 та
довідкою від 15.03.2007р. №
321 відділкової лікарні станції Конотоп.

Крім
того, суд обгрунтовано поклав в основу
вироку пояснення потерпілої ОСОБА_3.,
яка до вечора 22 листопада
2006р. з ОСОБА_1. була незнайома, і в
неї не було приводу та підстав обмовляти ОСОБА_1., який
підтвердив, що бив потерпілу в
обличчя, від чого вона впала, а показання цих осіб підтверджуються
свідченнями ОСОБА_5., ОСОБА_6, а свідки ОСОБА_8., ОСОБА_7

підтвердили, що ОСОБА_1. штовхнув потерпілу від чого вона
впала, а чи він її бив, вони не бачили.

Отже, для скасування вироку, з наведених у апеляції доводів, підстав немає.

Цивільні
позови прокурора про стягнення витрат за стаціонарне лікування потерпілої в
доход держави, та потерпілої ОСОБА_3.
про стягнення на її користь матеріальної і моральної шкоди вирішені вірно на
підставі ст. 93-1 КПК України, та
ст. ст. 1166, 1167 ЦК України.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 362,
366, 377 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2007р.
щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а
апеляцію адвокатаОСОБА_2. , - без задоволення.

Виключити
з мотивувальної частини цього вироку вказівку про розлад здоров"я
внаслідок спричинених ОСОБА_3. легких тілесних ушкоджень.

Головуючий - Безверхий О.М.

Судді -
Лантушенко Ю.Ф., Демченко М. О.