Справа № 731/254/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/24/2015
Категорія - ч. 2 ст. 382 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

виправданого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в залі суду в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 лютого 2013 р. за № 0000004 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції на вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженець села Дідовці Прилуцького району Чернігівської області, українець, громадянин України, одружений, з середньою освітою, житель АДРЕСА_1 , військовослужбовець Збройних Сил України в/ч НОМЕР_1 ,

виправданий у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 була пред`явлена підозра в тому, що він, працюючи інспектором відділення ДАІ Варвинського РВ УМВС України в Чернігівській області з 30 вересня 2011 року, будучи службовою особою працівником правоохоронного органу, всупереч інтересам служби, умисно ухилявся від виконання рішень Варвинського районного суду Чернігівської області, а саме постанов суду щодо позбавлення водіїв права керування транспортними засобами, не надсилав правопорушникам повідомлень за місцем їхнього проживання про позбавлення прав на керування, а також інформацію про необхідність прибуття до підрозділу державтоінспекції у визначений строк для здачі посвідчень водія, не направляв копій постанов суду, картки обліку адміністративних правопорушень та посвідчення водіїв до територіального підрозділу реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, чим унеможливлював виконання рішень суду.

Дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 382 КК України.

Обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 було обґрунтовано тим, що він, згідно п. 11.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний був посвідчення водія особи, позбавленої права керувати транспортними засобами, разом з копією постанови суду та карткою обліку адміністративного правопорушення у триденний термін від дня надходження постанови суду надсилати дол. територіального підрозділу реєстраційно-екзаменаційної роботи за місцем проживання порушника для зберігання. Якщо посвідчення водія не було вилучене під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, до зазначеного підрозділу також у триденний строк повинна надсилатись копія постанови суду та картка обліку адміністративного правопорушення.

Також у відповідності до п. 3.10 вказаної Інструкції у разі надходження постанови суду про позбавлення водія права керування транспортними засобами, якщо посвідчення водія не вилучене, а особа,його отримувала, інспектор адміністративної практики, або особа, яка виконує його обов`язки, у триденний строк надсилає правопорушникові повідомлення про позбавлення права керування за місцем його проживання, в якому зазначає дату винесеної судом постанови, положення ст. 321 КУпАП, а також інформацію про необхідність прибуття до підрозділу Державтоінспекції МВС у визначений строк для здачі посвідчення водія або тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Згідно функціональних обов`язків виконання цих функцій було покладено на ОСОБА_8 .

Проте, незважаючи на постановлені суддями Варвинського районного суду в період часу з 2 березня 2012 р. по 26 жовтня 2012 р. постанови за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 130 КУпАП про позбавлення права на керування транспортними засобами відносно водіїв: ОСОБА_10 (постанова від 2.03.2012р. та від 26.09.2012 р.), ОСОБА_11 (постанова від 7.06.2012 р.), ОСОБА_12 (постанова від 21.06.2012р.), ОСОБА_13 (постанова від 21.09.2012р.), ОСОБА_14 (постанова від 25.10.2012 р.), ОСОБА_15 (постанова від 26.10.2012 р.) після набрання ними законної сили та надсилання до Варвинського РВ УМВС, обвинувачений ОСОБА_8 , отримавши їх на виконання, умисно ухилився від їхнього виконання, не вжив заходів щодо їхнього виконання, передбачені ст. ст. 317. 222 КУпАП та п.п. 3.10, 9.22 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, чим унеможливив виконання вказаних рішень суду.

Обґрунтовуючи виправдання ОСОБА_8 , суд першої інстанції поклав в основу вироку те, що на думку суду. в діях ОСОБА_8 не встановлено складу злочину, передбаченого ч.2 ст 382 КК України. це твердження суд мотивує тим, що ОСОБА_8 намагався виконати постанови суду відносно вказаних вище осіб, вилучити в них посвідчення водія і в одному випадку він це особисто зробив. В інших випадках посвідчення водія було вже вилучене у правопорушників раніше, або не могло бути вилучене у зв`язку з його втратою. Крім того, станом на день складання обвинувального акту всі вищевказані судові рішення були виконані шляхом направлення відповідним особам листів у відповідності до Інструкції з оформлення працівниками державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Таким чином, у ОСОБА_8 був відсутній умисел на умисне невиконання рішень суду, тому в його діях відсутній склад злочину.

Прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, подав на вирок суду апеляційну скаргу, в якій поставив питання про скасування виправдовувального вироку суду, постановлення вироку апеляційним судом і призначення ОСОБА_8 покарання, в межах, про які просив прокурор в суді першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що час скоєння злочинів органами досудового розслідування визначений в період з березня по 4 грудня 2012 року. Після цього судові рішення були виконані в березні 2013 року вже не ОСОБА_8 , а його безпосереднім начальником ОСОБА_16 . Незважаючи на певні дії, які вживав ОСОБА_8 , він не виконав усіх передбачених підзаконним актом дій для виконання судових рішень, а відтак їх не можна було вважати виконаними. Тому, на думку прокурора, в діях ОСОБА_8 є склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 382 КК України

В засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з наведених в ній підстав. ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили відмовити в задоволенні скарги, мотивуючи це її безпідставністю.

Вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 в суді першої інстанції дав показання про те, що вживав заходів для реального виконання рішень суду, намагався особисто вилучити посвідчення водія у вказаних вище осіб, відносно яких були винесені постанови про адміністративні правопорушення, проте зробити цього не зміг, оскільки у деяких правопорушників таких посвідчень, за їхніми словами, не було, а деякі були позбавлені права на керування транспортними засобами раніше і посвідчення в них були вилучені.

Про це ж повідомили допитані в якості свідків в судовому засіданні особи, відносно яких судом виносились постанови про позбавлення їх права на керування транспортними засобами - ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 ,. ОСОБА_13 , чиї показання приведені у вироку суду.

Злочин, передбачений ст. 382 КК України, може бути скоєний тільки з прямим умислом, коли винна особа, яка повинна виконувати рішення суду, не бажає його виконувати і з цією метою не вчиняє дій, які повинна вчинити за законом, для виконання судового рішення.

В ході розгляду справ встановлено, що ОСОБА_8 вчиняв дії для виконання постанов суду: намагався особисто відібрати посвідчення водія у осіб, які були позбавлені права на керування транспортними засобами. Це свідчить про відсутність в його діях умислу на невиконання постанов суду, а відтак не тягне за собою кримінальної відповідальності.

Той факт, що ОСОБА_8 вчинив не всі дії, передбачені Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, на думку колегії суддів, може тягти за собою не кримінальну, а дисциплінарну відповідальність.

Колегія суддів вважає обґрунтованою позицією місцевого суду про те, що не надсилання ОСОБА_8 до МРЕВ ДАІ деяких документів, передбачених вказаною Інструкцією, не могло унеможливити виконання деяких судових рішень. У відповідності до листа Прилуцького ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області від 22 квітня 2013 р.,(т.1 а.с. 157) всі документи, передбачені Інструкцією, надійшли в цей підрозділ ДАІ, таким чином усі судові рішення, невиконання яких інкримінуються ОСОБА_8 , були виконані ще до складання обвинувального акту в даній кримінальній справі. До того ж, як видно з цього ж листа, документи, передбачені Інструкцією, відносно ОСОБА_11 надійшли до Прилуцького ВРЕР 19 липня 2012 р., тобто постанова суду відносно нього була виконана ОСОБА_8 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу інкримінованого йому злочину і постановила вирок, який ґрунтується на досліджених судом доказах.

Процедура виконання адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами регламентується названою вище Інструкцією та діючим Кодексом про адміністративні правопорушення (ст..321 КУпАП). Суть позбавлення такого права полягає у вилученні у винної особи документа, що дає право на керування транспортним засобом. Саме на позбавлення винних осіб посвідчень водія і направляв свої зусилля ОСОБА_8 . Та обставина, що на момент складання обвинувального акту документи на правопорушників були надіслані до Прилуцького ВРЕР не ОСОБА_8 , а його безпосереднім начальником ОСОБА_17 , який відповідав за роботу кожного зі своїх підлеглих і роботу відділення ДАІ в цілому, також свідчить на користь ОСОБА_8 .

Таким чином, вирок місцевого суду є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування немає. Обставин, які б були безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4