Справа № 1-147
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

26 серпня 2008 року м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Хоминець
М.М.

секретаря Гундич
Г.В.

з участю прокурора Хими
Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Старий Лисець Тисменицького району
Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1, із середньою спеціальною
освітою, підприємця, одруженої, несудимої, громадянки України,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, -

в с т а
н о в и в :

Підсудна
ОСОБА_1 допустила порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною
небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві, будучи особою, яка
зобов'язана їх дотримувати, що створило загрозу загибелі людей чи настання
інших тяжких наслідків.

Злочин
скоєно за наступних обставин.

Підсудна
як підприємець, діючи на підставі свідоцтва НОМЕР_1 від 12 грудня 2005 року про
державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, у порушення вимог ст.21 Закону
України «Про охорону праці», Постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня
2003 року № 1631 «Про затвердження порядку видачі дозволів Державним комітетом
з нагляду за охороною праці та його територіальними органами» здійснювала
господарську діяльність по розпилюванню лісу та лісоматеріалів в належному їй
на праві приватної власності приміщенні, що розташоване в с. Посіч
Тисменицького району Івано-Франківської області, без отримання дозволу
територіального управління Держгірпромнагляду по Івано-Франківській області на
виконання робіт з підвищеною небезпекою або експлуатацію об'єктів. Підсудна,
уклавши трудові угоди з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, всупереч вимогам п.п. 3.1,
6.2, 6.10, 7.1 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки
знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України
з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року № 15, не організувала
навчання вказаних працівників, які виконували роботу з підвищеною небезпекою,
перевірку їх знань з питань охорони праці, не забезпечила проведення з ними
інструктажів з питань охорони праці та проходження ними після первинного
інструктажу стажування на робочих місцях. Під час проведеної 20 червня 2008
року територіальним управлінням Держгірпромнагляду по Івано-Франківській
області оперативної перевірки у майстерні підсудної виявлено також відсутність
захисних огороджень клинопасових передач на круглопильному та фугувальному
верстатах, робота на яких згідно висновку технічної експертизи відноситься до
робіт з підвищеною небезпекою. Вказані порушення вимог законодавства з охорони
праці створюють загрозу травмування людей або їх загибелі.

Підсудна
в судовому засіданні свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнала повністю і
пояснила, що дійсно допустила ряд порушень законодавства з охорони праці, що
створило загрозу травмування людей або їх загибелі. На даний час вказані
порушення нею усуваються, скоро вона отримає дозвіл на виконання робіт з
підвищеною небезпекою. У скоєному щиро розкаялася.

Дослідження
фактичних обставин справи суд обмежив допитом підсудної.

Крім
визнання вини підсудною, її вина доведена зібраними по справі під час
провадження досудового слідства доказами, які остання не оспорювала і вважала
їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина
підсудної у вчиненому повністю доведена, а її неправомірні дії слід
кваліфікувати за ч.1 ст.272 КК України, оскільки вона допустила порушення
правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві
або будь-якому підприємстві, будучи особою, яка зобов'язана їх дотримувати, що
створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

При
призначенні підсудній покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винної, а саме те, що вона раніше не судима, характеризується
позитивно, має на утриманні одного неповнолітнього сина, а також обставини, що
пом'якшують покарання, до яких слід віднести щире каяття підсудної, та
відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд вважає можливим
призначити підсудній міру покарання у виді штрафу без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, так як вказане покарання
необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.272 КК
України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 510 (п'ятсот
десять) грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною
діяльністю.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1- підписку про невиїзд - залишити без
зміни до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області
протягом п'ятнадцяти діб з часу проголошення шляхом подачі апеляції через
Тисменицький районний суд.

Головуюча М.М.Хоминець

Копія
вірна:

Суддя М.М.Хоминець