Рівненський районний суд Рівненської області
Справа № 1-62 2010 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року Рівненський районний суд Рівненської області в складі:головуючого судді Бокія В.Ю.

при секретарі Соломицькій Л.М.

з участю прокурора Шпинти С.М.

розглянувши у відкритому сідовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,уроженки і жительки с.Тайкури Рівненського району Рівненської обл. вул.Шевченко 51,українки,громадянки України,ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученої на утриманні неповнолітніх дітей нема,не працює,не судимої, за ст.191 ч.І КК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1, працюючи продавцем магазину в с.Тайкури Рівненського району Державного підприємства Обєднання підриємств громадського харчування Рівненської райспоживспілки в період з 22 липня 2008 р. по квітень 2009 р. будучи матеріально-відповідальною особою привласнила 5695 грн. які звернула на свою користь.

ОСОБА_1 визнала свою вину повністю і пояснила, що дійсно з 2008р. по 2009р. вона працювала в магазині с.Тайкури Рівненської райспоживспілки Рівненської області і дійсно протягом тривалого часу вилучала гроші в звязку із тяжким матеріальним становищем. Частину грошей вона вилучила із каси, а частину грошей їй не повернули жителі с.Тайкури, які брали товари в борг. На даний час вона практично відшкодувала заборгованість.

Винність підсудної підтверджується наказами про прийом на роботу ОСОБА_1 в якості продавця /а.с. 36/, договором про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 /а.с. 33/.

Згідно інвентаризаційних описів, актів інвентаризації (а.с. 12-31) при проведенні ревізії виявлено нестачу товарів матеріальної цінності по магазину с.Тайкури.

До справи в якості речового доказу приєднано зошит вилучений в магазині с.Тайкури, заповнений ОСОБА_1, де зазначені жителі с.Тайкури, яким вона відпускала товари в борг.

Суд рахує, що немає необхідності досліджувати інші докази по справі, оскільки обставини, кількість викраденого ніким не оспорюється.

Як видно із довідок Рівненської райспоживспілки підсудна практично відшкодувала завдані збитки.

Цивільний позов (а.с.44) не підлягає до розгляду, в звязку з неявкою представника цивільного позивача.

Суд рахує, що вина ОСОБА_1 доведена повністю і її дії органами досудового слідства за ст.191 ч.І КК України кваліфіковані вірно, як привласнення чужого майна особою, якій воно було ввірене чи перебувало у її віданні. При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу ОСОБА_1, яка раніше не судима, характерезується позитивно, її щире каяття.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КГІК України суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати винною за ст.191 ч.І КК України і призначити покарання один рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом іспитового строку, який суд встановлює на один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обовязки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи або проживання та заборонити їй виїжджати на постійне місце місце проживання за межі України без дозволу вищевказаних органів.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити попереднім - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом 15 діб з дня проголошення.

Суддя Бокій В.Ю.