Справа № 333/1450/15-к
Провадження № 1-кп/333/225/15
ВИРОК
05 травня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, українця, освіта середня, працюючого охоронцем в ФОП « ОСОБА_7 », одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.10.2013 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.249 КК України до штрафу у розмірі 1 700 грн., за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
26.01.2015 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння (1,56 % етанолу в крові) та не маючи права на керування легковим автомобілем, керуючи автомобілем «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині вул. Очаківській у м. Запоріжжі, з боку смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області в напрямку вул. Культурної. В якості пасажира в зазначеному автомобілі знаходилася ОСОБА_8 .
В цей же час, в зустрічному для водія ОСОБА_6 напрямку по проїжджій частині вул. Очаківській у м. Запоріжжі, здійснював рух водій ОСОБА_9 , який керував тягачем «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «INDOX», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .
26.01.2015 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , рухаючись по вул. Очаківській у м. Запоріжжі, біля ТЦ «Будекспрес», який розташований неподалік буд. 182/1 по вул. Очаківській у м. Запоріжжі, в порушенні вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п.11.3 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїжджої частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, змінив напрямок руху автомобіля «ЗАЗ-1103», в результаті чого зазначений автомобіль виїхав на смугу зустрічного руху.
Водій ОСОБА_9 , побачивши, що на смугу його руху виїхав автомобіль «ЗАЗ-1103» під керуванням водія ОСОБА_6 , застосував заходи гальмування та зупинив керований ним автомобіль.
В результаті порушення водієм ОСОБА_6 п.п. 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху України сталося зіткнення передньої правої частини автомобіля «ЗАЗ-1103» з передньою лівою частиною тягача «VOLVO» під керуванням водія ОСОБА_9 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля «ЗАЗ-1103» ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 534М від 12.02.2015 року, отримала тілесні ушкодження:
- відкритий перелом правої плечової кістки в середній її третині зі зміщенням кісткових фрагментів, рану в проекції перелому на фоні проявів травматичного шоку, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя;
- закриту травму грудної клітини з наступною її деформацією за рахунок масивної кісткової травми відображеної переломом поперекових відростків зі зміщенням фрагментів на рівні С7 з 2 сторін, Th1-Th10 праворуч зі зміщенням фрагментів назад та медіально і Th1-Th2 ліворуч, переломи шийок 1-11 ребер праворуч з наявністю осколків та зміщенням фрагментів, 8-го ребра праворуч по лопатковій лінії зі зміщенням фрагментів, перелом другого ребра праворуч по парастернальній лінії без зміщення фрагментів, перелом внутрішньої пластини 1-го ребра по середній пахвової лінії, перелом зовнішньої пластинки 9 ребра праворуч по задній пахвовій лінії; 1-4 ребер ліворуч по паравертебральній лінії без зміщенням фрагментів, перелом 9-го ребра ліворуч по середній пахвовій лінії зі зміщенням фрагментів; забиття легень з розвитком дихальної недостатності з розвитком підшкірної та міжм`язової емфіземи, які у сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя;
- закритий перелом акроміального краю правої ключиці без зміщення кісткових фрагментів, закритий перелом головки лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, синець з набряком м`яких тканин в області лівого плечового суглобу, закритий перелом правого стегна в середній третині зі зміщенням кісткових фрагментів; закритий перелом правої великоберцової кістки в середній третині зі зміщенням кісткових фрагментів; забиття головного мозку з крововиливом під м`які оболонки головного мозку, рану в області лоба ліворуч, в правій надбрівній області, в правій виличній області, в області правої вушної раковини, синець в області лівого ока, які кваліфікуються як пошкодження середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня;
- численні забиття та садни в області тіла та кінцівок, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 72/15 від 19.02.2015 року, невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Під час судового розгляду ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав у повному обсязі, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині стягнення моральної шкоди визнав у тій сумі, яку призначить суд у даному рішенні, а позов потерпілого ОСОБА_10 не визнав повністю. Суду пояснив, що 26.01.2015 року він на автомобілі «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав у кафе «Поліна» у смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області до своїх однокласників. Приблизно з 21-00 до 23-00 години він перебував у вказаному кафе, де випив приблизно 6 пляшок пива, ємкістю 0,5 літра. Коли кафе закрилося, він стояв на вулиці та спілкувався зі своїми однокласниками. В той момент до нього підійшла ОСОБА_8 , яка попрохала її підвезти додому. Він раніше знав потерпілу, так як вони мешкають в одному селищі, але на різних вулицях. Погодившись підвезти ОСОБА_8 , він запропонував останній сісти на переднє пасажирське сидіння, що потерпіла і зробила. Так як необхідно було придбати цигарок, вони з ОСОБА_8 вирішили поїхати до нічного кіоску, розташованому на вул. Дослідна станція у м. Запоріжжі. Коли вони їхали по вул. Очаківській у м. Запоріжжі, то на проїжджій частині була ожеледиця. Під час керування, автомобіль попав у велику яму, після чого відкрилися передні пасажирські двері та ОСОБА_8 почала випадати з машини. Побачивши це, він залишив керувати автомобілем та намагався затягнути потерпілу до салону машини. В цей час його транспортний засіб виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з вантажним автомобілем «Вольво», хоча він намагався гальмувати, але це було марно. Швидкість автомобіля до моменту зіткнення була, приблизно 60-80 км/год. Після ДТП він втратив свідомість та нічого не пам`ятає, деякий час знаходився у лікарні. Автомобіль, на якому він їхав, належить не йому, а родичу дружини ОСОБА_11 , котрий дав йому зазначену машину та технічний паспорт на автомобіль для керування. У нього є посвідчення водія, але він має право лише керувати транспортними засобами категорії «С», тому він не міг керувати легковим автомобілем. У квітні 2014 року він вже притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 та 126 КУпАП. На цей час усі штрафи з приводу притягнення його до кримінальної та адміністративної відповідальності, сплачені. У скоєному щиросердно розкаюється. На цей на лікування потерпілої він відшкодував більше 30 000 грн. та у подальшому збирається відшкодовувати шкоду, спричинену своїми діями.
Крім показань обвинуваченого, вина ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що потерпіла це його донька. На цей час ОСОБА_8 знаходиться у лікарні з 27.01.2015 року. У останньої дуже тяжкий стан здоров`я. За час лікування він витратив багато грошових коштів на лікування, але суттєва сума грошей була витрачена без квитанцій та чеків. У розмові із донькою, остання не пам`ятає обставини скоєння ДТП, так як відразу після зіткнення потрапила до лікарні. З боку обвинуваченого, він не бачить, щоб ОСОБА_6 розкаювався у скоєному, тому просить суд суворо покарати обвинуваченого. Після ДТП повністю змінилося його життя, був втрачений його ритм життя: у зв`язку з тяжким станом здоров`я доньки, він або його дружина постійно знаходяться біля ОСОБА_8 , він багато часу витрачає на пошук ліків та медикаментів, замість того, щоб працювати. Його моральний стану дуже пригнічений, коли він бачить як морально та фізично страждає його донька. Він дуже хвилюється за здоров`я доньки, за її майбутнє, тому вважає, що йому також завдано моральної шкоди, яку він оцінив у 50 000 грн.;
- даними, отриманими під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.01.2015 року, згідно яких встановлено зіткнення автомобілів «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та тягача «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «INDOX», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 на вул. Очаківській у м. Запоріжжі;
- даними довідки Міської клінічної лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя від 27.01.2015 року, згідно яких ОСОБА_6 поступив до вказаної медичної установи з діагнозом: струс мозку, перелом виличної дуги праворуч, рана обличчя, забиття м`яких тканин голови, алкогольне сп`яніння (1,56 %);
- висновком судово-медичного експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької міської ради ОСОБА_12 № 534 м від 12.02.2015 року, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_8 :
1) відкритий перелом правої плечової кістки в середній її третині зі зміщенням кісткових фрагментів, рана в проекції перелому на фоні проявів травматичного шоку, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя;
2) закрита травма грудної клітини з наступною її деформацією за рахунок масивної кісткової травми відображеної переломом поперекових відростків зі зміщенням фрагментів на рівні С7 з 2 сторін, Th1-Th10 праворуч зі зміщенням фрагментів назад та медіально і Th1-Th2 ліворуч, переломи шийок 1-11 ребер праворуч з наявністю осколків та зміщенням фрагментів, 8-го ребра праворуч по лопатковій лінії зі зміщенням фрагментів, перелом другого ребра праворуч по парастернальній лінії без зміщення фрагментів, перелом внутрішньої пластини 1-го ребра по середній пахвової лінії, перелом зовнішньої пластинки 9 ребра праворуч по задній пахвовій лінії; 1-4 ребер ліворуч по паравертебральній лінії без зміщенням фрагментів, перелом 9-го ребра ліворуч по середній пахвовій лінії зі зміщенням фрагментів; забиття легень з розвитком дихальної недостатності з розвитком підшкірної та міжм`язової емфіземи, у сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя;
3) закритий перелом акроміального краю правої ключиці без зміщення кісткових фрагментів, закритий перелом головки лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, синець з набряком м`яких тканин в області лівого плечового суглобу, закритий перелом правого стегна в середній третині зі зміщенням кісткових фрагментів; закритий перелом правої великоберцової кістки в середній третині зі зміщенням кісткових фрагментів; забиття головного мозку з крововиливом під м`які оболонки головного мозку, рану в області лоба ліворуч, в правій надбрівній області, в правій виличній області, в області правої вушної раковини, синець в області лівого ока, кваліфікуються як пошкодження середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня;
4) численні забиття та садни в області тіла та кінцівок, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Вказані тілесні ушкодження стали наслідком дії тупих предметів та могли виникнути в результаті ударів з виступаючими предметами в салоні автомобіля в умовах ДТП. Давність тілесних ушкоджень співпадає з строком, зазначеному в обставинах справи.
- висновком експерта сектора автотехнічної експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_13 № 56/15 від 13.02.2015 року, згідно якого на момент проведення експертного огляду рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться у непрацездатному стані. Відмова в ходовій частині, рульовому керуванні та робочій гальмівній системі виникли в момент дорожньо-транспортної пригоди;
- висновком експерта сектора автотехнічної експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_13 № 68/15 від 11.02.2015 року, згідно якого результати проведеного дослідження свідчать про те, що на поверхні наданої покришки переднього правого колеса автомобіля «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є пошкодження. До ДТП розгерметизація колеса вказаного автомобіля виключається, отже, пошкодження наданої на дослідження покришки з диском утворилися в момент дорожньо-транспортної пригоди;
- висновком експерта сектора автотехнічної експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_14 № 72/15 від 19.02.2015 року, згідно якого:
1) в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «VOLVO», р.н. НОМЕР_2 , з причепом «INDOX», р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля ЗАЗ-1103, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1, 11.3, 12.2, 12.4, 12.9б Правил дорожнього руху України;
2) в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_6 є невідповідності до вимог п.п.10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України. При швидкості руху автомобіля ЗАЗ-1103, р.н. НОМЕР_1 , 100 км/год в діях водія ОСОБА_6 є невідповідності до вимог п.п. 12.2, 12.4, 12.9б Правил дорожнього руху України. В діях водія ОСОБА_9 , невідповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України не вбачаються;
3) в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_6 є невідповідності до вимог п.п.10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП;
4) в даній дорожній ситуації технічна можливість водія ОСОБА_6 уникнути контакту з автомобілем «VOLVO» р.н. НОМЕР_2 з причепом «INDOX» р.н. НОМЕР_3 залежала від виконання ним п.п.10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України;
5) в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_6 мав технічну можливість зупинити автомобіль ЗАЗ-1103, р.н. НОМЕР_1 з моменту виїзду з ями до місця зіткнення при всіх значеннях швидкості руху зазначеного автомобіля, зазначених в постанові про призначення судової автотехнічної експертизи, крім варіанту №1 таблиці 1 дослідницької частини питання 5. Але, якщо б водій ОСОБА_6 рухався не зі швидкістю 100 км/год, а зі швидкістю, яка не перевищує дозволену в поселеному пункті, то він би мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль з моменту виїзду з ями до місця зіткнення;
- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого Запорізьким МРЕВ-2 УДАІ УМВС України в Запорізькій області 11.12.1999 року, згідно якого автомобіль «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_15 ;
- даними, встановленими з відповіді УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, згідно яких, ОСОБА_6 28.10.2010 року відділом РЕР №3 УДАІ ГУМВС в області було видано посвідчення водія серії НОМЕР_6 категорії «С». Відносно ОСОБА_6 13.04.2014 року були складені адміністративні протоколи за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП;
- речовими доказами: автомобілем «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тягачем «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «INDOX», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , переднім правим колесом автомобіля «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_6 злочину.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах та у інших лікарів), думку потерпілого щодо призначення останньому суворого покарання, часткове відшкодування шкоди, завданої своїми діями, характеризуючі особистість обвинуваченого раніше судимий за скоєння умисного злочину, судимість за який не погашена та не знята, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стан здоров`я дружини ОСОБА_17 та витрати, пов`язані з її лікуванням, позитивно характеризується з місця роботи та проживання, факт притягнення 22.04.2014 року ОСОБА_6 до аміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та ч.2 ст.126 КУпАП, що свідчить про неодноразове керування обвинуваченим легковим автомобілем без законних підстав та у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням поведінки ОСОБА_6 (відсутність повного відшкодування завданих збитків, хоча, на думку суду, у останнього мається така можливість. Про це свідчить погашення у період судового розгляду усіх штрафів по попередньому вироку суду та за скоєння адміністративних правопорушень, близько 10 000 грн.), його відношення до скоєного, суд дійшов до висновку про відсутність щиросердного каяття у обвинуваченого.
Обставиною, обтяжуючою покарання ОСОБА_6 , є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи особистість обвинуваченого, обставини кримінального провадження, суд вважає, що виправлення та перевиховування ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, але близьке до мінімального, передбаченого санкцією відповідної статті КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше не судимий за ст.286 КК України, але у 2014 році був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (ч.1 ст. 130 КУпАП) та керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП). Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, навіть з урахуванням того, що у ОСОБА_6 є посвідчення водія лише на право управління транспортними засобами категорії «С».
Під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов про стягнення з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» майнової шкоди у розмірі 51 954 грн. 67 коп. та моральної шкоди у сумі 5 000 грн. і стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 95 000 грн.
Судом встановлено, що згідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 4152505, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_11 , страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Строк дії полісу - 1 рік, з 00-00 годин 08.09.2014 року до 07.09.2015 року включно. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю одного потерпілого, - 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого, - 50 000 грн., розмір франшизи 1 000 грн.
ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_8 , зазначаючи, що до цього часу (06.04.2015 року) на адресу AT «УОСК» звернень від ОСОБА_8 з приводу сплати страхового відшкодування не надходило, будь-які документи, які мають відношення до страхового випадку не надавалися. Сума матеріальної шкоди, яку просить потерпіла стягнути з страхової компанії частково підтверджується копіями чеків та квитанцій, наданих потерпілою (лише на суму 49 384,74 грн.). Крім того, призначення ліків, зазначених у копіях квитанцій та чеків не підтверджується документально відповідним закладом охорони здоров`я (виписним епікризом (за Ф.027) чи іншим документальним призначенням необхідності придбання тих чи інших ліків). Також, страхова компанія вказує на неправильний розрахунок потерпілою відшкодування моральної шкоди у розмірі 5% від застрахованої суми, а згідно законодавству страхова компанія виплачує моральну шкоду у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленим КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При цьому, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Як зазначено у пункті 3 Постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до пункту 9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Вина ОСОБА_6 у злочину, на думку суду, повністю доведена. Потерпіла обґрунтувала спричинену моральну шкоду тим, що вона зазнала страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, знаходженням на стаціонарному лікуваннями, фізичним болем, внаслідок чого змінився її звичайний уклад життя, емоційний стан. Суд вважає, що вказані обставини не викликають сумнівів. Оцінуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з характеру й обсягу страждань, які виникли внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, спричинення таких тяжких тілесних ушкоджень, хвилювання у зв`язку з тим, що обвинувачений тривалий час не відшкодовує шкоду. Виходячи із засад виваженості та справедливості, відповідно до вимог ст.1167 Цивільного кодексу України, з урахуванням виплаченої суми (30 050 грн.) вважає позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди такими, що частково підлягають задоволенню у сумі 64 950 грн.
Відповідно до п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Враховуючи вимоги вказаного Закону, позов ОСОБА_8 до страхової компанії про стягнення матеріальної та моральної шкоди суд вважає залишити без задоволення, так як на даний час відсутній предмет спору між вказаними сторонами, тобто з боку потерпілої відсутні докази про надання нею до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідної заяви про отримання страхового відшкодування, а з боку страхової компанії відсутня відмова у виплаті страхового відшкодування. На думку суду, відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України у ОСОБА_18 на цей час не виникло право звернення до суду із позовом до страхової компанії, так як відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право останньої на виплату страхового відшкодування.
Крім того, під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 заявив цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на його користь моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_4 посилався на вимоги ст. 23 ЦК України, а саме, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Тобто, підставою для стягнення моральної шкоди ОСОБА_4 вважає п.1 ч.2 ст.23 ЦК України. Разом із тим, зазначений пункт застосовується лише у разі, коли позов пред`явлений особою, якій безпосередньо заподіяно моральну шкоду, тобто права якої були безпосередньо порушені протиправними діями інших осіб. Пункт 2 частини 2 статті 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода також полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї. На думку суду, саме вказаний пункт повинен бути правовим обґрунтуванням позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди.
Враховуючи, що згідно вимог цивільно-процесуального законодавства суд розглядає позов у межах пред`явлених вимог, тому, на думку суду, у задоволенні зазначеного позову ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Разом із тим, суд роз`яснює, що підстави відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_8 до страхової компанії, за умови усунення недоліків не позбавляють права останніх звернутися із аналогічними позовами до суду в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 1 769 грн. 04 коп. за залучення експертів на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу, судової трасологічної експертизи, судової автотехнічної експертизи.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідками про витрати на проведення експертиз № 56/15 від 13.02.2015 року, № 68/15 від 11.02.2015 року, № 72/15 від 19.02.2015 року, т.2 а.с.76, 86, 101), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
До набрання вироку законної сили ОСОБА_6 залишити запобіжний захід особисте зобов`язання.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати, починаючи з дня приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_6 та ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 64 950 (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень.
У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди відмовити.
- автомобіль «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на території спеціального штраф майданчика (м. Запоріжжя, вул. Кузнечний, 11) передати ОСОБА_11 ( АДРЕСА_2 ), у разі відмови останнього від отримання зазначеного майна знищити;
- тягач «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом «INDOX», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 залишити останньому;
- переднє праве колесо автомобіля «ЗАЗ-1103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що з находиться на зберіганні в камері схову речових доказів ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області - передати ОСОБА_11 ( АДРЕСА_2 ), у разі відмови останнього від отримання зазначеного майна знищити;
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та вручити прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1