НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/9430/14-к
Провадження № 1-кп/0182/97/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження за №000813 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, згідно зі ст..89 КК України не судимого,
за правовою кваліфікацією за ч.1, ч.4 ст. 358 КК України,
сторони кримінального провадження : прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 не являючись інвалідом 2 групи, не маючи права на пільги встановлені законодавством України для інвалідів 2 групи щодо безкоштовного проїзду, маючи умисел на підробку та використання заздалегідь підробленого документа, який видається державними установами, з метою отримання права на безкоштовний проїзд у громадському транспорті в втому числі і приміських електропоїздах ДП «Придніпровська залізниця», влітку 2011 року біля Нікопольської насосної станції, Дніпропетровської області на березі Каховського водосховища знайшов пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та забрав його собі. 23.10.2014 року знаходячись за адресою : АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 діючи умисно, підробив дане посвідчення, яке згідно висновку експерта № 82/6 від 28.10.2014 року виготовлено разом з відтиском печатки за допомогою типографських друкарських форм плоского офсетного друку та має ознаки зміни первинного змісту, які полягають в тому, що фотографія в посвідченні була вклеєна повторно, замість попередньої фотографії, яка була видалена разом з частиною паперового бланку, з подальшим домальовуванням на фотографії штрихів підпису.
Крім того, ОСОБА_3 маючи намір на використання підробленого документа, при проїзді в приміських електропоїздах ДП «Придніпровська залізниця» , 23.10.2014 року використовуючи заздалегідь підроблене пенсійне посвідчення інваліда 2 групи для отримання права на безкоштовний проїзд в електропоїзді сполучення станцій Нікополь-Марганець, перебуваючи у приміщені залізничного вокзалу станції Нікополь, приблизно в 12.05 годин, діючи умисно, пред`явив його касиру, отримавши квиток серії НОМЕР_2 , який дає право безкоштовного проїзду в електропоїздах, після чого приблизно в 12.15 годин в приміщенні залізничного вокзалу станції Нікополь у нього працівниками міліції було вилучено пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на і на і`мя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке згідно висновку експерта № 82/6 від 28.10.2014 року виготовлено разом з відтиском печатки за допомогою типографських друкарських форм плоского офсетного друку та має ознаки зміни первинного змісту, які полягають в тому, що фотографія в посвідченні була вклеєна повторно, замість попередньої фотографії, яка була видалена разом з частиною паперового бланку, з подальшим домальовуванням на фотографії штрихів підпису.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані у вчинені зазначеного правопорушення за правовою кваліфікацією за :
- ч.1 ст.358 КК України підроблення посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою його використання;
- ч.4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
Кримінальне провадження надійшло до суду з угодою про визнання винуватості ОСОБА_3 , укладеною під час досудового розслідування 21.112014 року та змінену 03.03.2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 .. Згідно даної угоди сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.358 КК України у вигляді одного року обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України у вигляді одного року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді одного року шести місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням строком на один рік З урахуванням п.2,3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати понесені на проведення техніко-криміналістичної експертизи за № 82/6 від 28.10.2014 року у розмірі 430 грн.43 коп.
В судовому засіданні сторонни кримінального провадження вважають за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що угода може бути затверджена з наступних підстав:
Обвинвачений визнав свою вину та цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести обставини щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують. При цьому він має ряд прав, передбачених с п.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконаний в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 має правильну правову кваліфікацію, який обвинувачується у вчинені злочину невеликої тяжкості До того ж умови угоди не суперечать інтересам суспільства і обвинувачений може виконувати взяті на себе зобов`язання відповідно до угоди. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінального покарання, встановленого Загальною частиною КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 березня 2015 року між прокурором прокуратури Долгінцевського району м. Кривого Рогу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 000813
ОСОБА_3 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ч.1, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання за.:
· ч.1 ст. 358 КК України один рік обмеження волі;
· ч.4 ст. 358 КК України один рік обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді одного року шести місяців обмеження волі.
Згідно зі ст.75 КК України із застосуванням ст. 76 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробовуванням строком на один рік , зобов`язав його: : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 не обиралася.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 430 грн. 43 коп. за проведення техніко-криміналістичної експертизи за № 82/6 від 28.10.2014 року.
Вирок може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий :