АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/ 5350/15-к Номер провадження 11-сс/786/305/15 Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17 червня 2015 року у кримінальному провадженні ЄРДР№0000318,-

ВСТАНОВИЛА:
Прокурор у апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою поновити строк для накладення арешту на майно, та накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 згідно клопотання слідчого.

Зазначає, що впродовж досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_7 вчиняв дії спрямовані на приховування документів та речових доказів, які підтверджують отримання ним доходів від зайняття гральним бізнесом, подальше розпорядження коштами та майном, одержаними внаслідок вчинення злочину.

Окрім того, посилається на необхідність застосування арешту на майно з метою недопущення внесення технічних змін чи знищення, що може перешкодити об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

Ухвалюючи рішення, слідчим суддею не взято до уваги докази, які могли суттєво вплинути на його правильність та обгрунтованість.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого СУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 про арешт майна, добровільно виданого ОСОБА_7 та вилученого під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , від 24.03.2015 року на підставі ухвали слідчого судді від 23.03.2015 року, слідчий суддя вказав, що всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК України прокурором не додано до клопотання документів, що підтверджують право власності ОСОБА_7 на майно про яке йдеться у клопотанні про його арешт. У цьому зв`язку ухвалою слідчого судді ОСОБА_9 від 14 травня 2015 року клопотання слідчого повернуто для усунення недоліків до 19 травня 2015 року.

На виконання зазначеної ухвали слідчим направлені до суду дані, проте вони не підтверджують право власності ОСОБА_7 на майно, про арешт якого він просить у клопотанні, що свідчить про невиконання ухвали.

Зазначено, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 26 березня 2015 року у цьому ж кримінальному провадженні частково задоволено аналогічне клопотання слідчого. Ухвалою колегії суддів апеляційного суду від 10 квітня 2015 року рішення слідчого судді залишено без змін.

З наданих суду матеріалів убачається, що в рамках кримінального провадження ЄРДР №0000318 внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені: ч.1 ст. 203-2 КК України - 03.11.2014 року, ч.1 ст. 263 КК України та ч.1 ст.209 КК України - 27.03.2015 року, ч.1 ст. 209 КК України - 7.04.2015 року.

В цьому провадженні 24 березня 2015 року проведено обшуки за адресою: АДРЕСА_1 , в ході яких вилучено ряд речей і документів, які на думку слідчого і прокурора мають значення для справи, та на які вони просили накласти арешт.

Колегія суддів заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу з підстав зазначених в ній, пояснення слідчого ОСОБА_8 , які зводилися до того, що ним в обґрунтування клопотання не надано документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, заперечення захисника ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаних вимог у клопотанні слідчого, яке погоджено з прокурором, не виконано.

За таких обставин ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 14 травня 2015 року клопотання про арешт майна ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення недоліків в порядку, передбаченому ч.3 ст.172 КПК України на термін, що перевищує встановлений законом.

Поряд з цим ч.2 ст. 114 КПК України передбачено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом не можуть перевищувати меж граничного строку , передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

В ході виконання ухвали слідчого судді від 14 травня 2015 року прокурор не долучив до клопотання про арешт майна документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Перевіркою матеріалів провадження в апеляційній інстанції встановлено, що вказані документи не приєднані.

Приписами ч.2 ст.170 КПК України регламентовано, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 цього Кодексу. Згідно з якою таким майном може бути:

- підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

- надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

- є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

-набуті в результаті вчиненого кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У апеляційній скарзі прокурор зазначає, що в ході проведення досудового слідства встановлено, що перелічені у клопотанні слідчого та в протоколі обшуку документи, грошові кошти, інше майно одержані ОСОБА_7 внаслідок зайняття гральним бізнесом та супутньою йому діяльністю.

Поміж тим, слідчий в обґрунтування клопотання не надав відомостей, які дають достатні підстави вважати про придбання майна саме ОСОБА_7 внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Не міститься у матеріалах і даних щодо заявлення учасниками кримінального провадження цивільного позову.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 впродовж розслідування вчиняв дії, спрямовані на приховування документів та речових доказів, які підтверджують отримання ним доходів від зайняття гральним бізнесом, подальше розпорядження коштами та майном, одержаними внаслідок вчинення злочину не знайшли свого підтвердження.

Посилання апелянта на необхідність застосування арешту на майно з метою недопущення внесення технічних змін чи знищення, що може перешкодити об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження є необґрунтованими, позаяк відповідно до постанови слідчого від 25 березня 2015 року речі та предмети, які добровільно видано ОСОБА_7 в ході обшуку 24.03.2015 року визнано речовими доказами. Частина з них зберігається у камері зберігання речових доказів СУ УМВС України в Полтавській області, частина у спеціально відведеному місці УДАІ УМВС України в Полтавській області понад 3 місяці.

Як убачається з наданих матеріалів, апеляційна скарга прокурора виходить за межі, погодженого прокурором клопотання про арешт майна, оскільки в ньому не порушувалося питання про поновлення строку звернення до суду з клопотанням для накладення арешту на майно.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. 407,422, ст. 172 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17 червня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні ЄРДР№0000318 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3