Справа № Провадження №10-50/12 10/1090/2159/12 Головуючий у І інстанціїОСОБА_1
КатегоріяДоповідач у 2 інстанції Матюшко
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого, судді:ОСОБА_2,

суддів: Матюшка М.П., Беха М.О.,

за участю прокурора : Розум В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2012 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, на утриманні малолітня дитина, не працюючого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимий,

В С Т А Н О В И Л А :

Ст. слідчий СВ Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області звернувся з поданням, яке погоджено з міжрайонним прокурором Бориспільського району про обрання підозрюваному у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні ряду крадіжок.

20.02.2012 року ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

22.02.2012 року ОСОБА_3 було предявлено обвинувачення за ознаками злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В своєму поданні слідчий СВ Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_4 просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Мотивує це тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, знаходячись на волі буде продовжувати злочинну діяльність, так як місця роботи в нього немає і кошти отримані злочинним шляхом являються прибутком для існування і забезпечення своїх потреб, місця постійного проживання на території Київської області немає, тому з метою запобігти спробам ОСОБА_3 ухилитися від слідства або суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність.

01.03.2012 року у задоволенні подання слідчого СВ Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 відмовлено. Свій висновок суд обґрунтував тим, що свою вину ОСОБА_3 визнав, повністю відшкодував збитки і потерпілі не мають до нього матеріальних претензій. Раніше не судимий, не ухилявся від слідства, не перешкоджав проведенню процесуальних дій і не вчиняв інший злочинів.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції просить постанову про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту скасувати, у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Справу за поданням СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повернути на новий судовий розгляд. Обгрунтувавши апеляцію, прокурор зазначає, що ОСОБА_3 скоїв пять епізодів крадіжок, за що передбачене покарання від трьох до шести років позбавлення волі, а тому може і в подальшому продовжувати злочинну діяльність, перешкоджати виконанню процесуальних рішень та ухилятися від слідства і суду, оскільки не має постійного місця проживання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності даних вважати, що обвинувачений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність. При вирішенні питання про застосування запобіжного засобу згідно ст. 150 КПК України також враховується тяжкість злочину в якому обвинувачується особа, дані про особу.

Належним чином дослідивши надані матеріали, вивчивши дані про особу обвинуваченого та інші обставини, які враховуються при вирішенні питання про запобіжний захід, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б указували на те, що ОСОБА_3 перебуваючи на волі, буде ухилятися від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі. Матеріали справи також не містять даних, які б указували на те, що він, перебуваючи на волі, продовжить злочинну діяльність. Із урахуванням наведеного суд першої інстанції прийняв рішення, яке ґрунтується на вимогах закону, про недоцільність обрання щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, та, відповідно до вимог закону, обрав щодо нього запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Апеляція прокурора не містить належних доводів які б указували на незаконність постанови суду першої інстанції. Сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Постанова суду першої інстанції про відмову в обранні щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відповідає вимогам закону, підстав для її зміни або скасування колегія суддів не вбачає в зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляцію прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2012 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обвинуваченому ОСОБА_3 без зміни.

Судді: 1.________________ 2.__________________ 3._________________

З оригіналом згідно : суддя : М.П. Матюшкою