Справа № 548/2023/13-к
Провадження №1-кп/548/143/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2013 року

м.Хорол

Хорольський районний суд Полтавської
області

у складі: головуючого судді - Личковахи
О.О.,

при секретарі - Комаренко В.М.,

за участю прокурора - Гринь
Г.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду в м. Хорол
кримінальне провадження № 0000604
по обвинуваченню,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Бовбасівка Хорольського району
Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта
середня, не працюючого, неодруженого,
не судимого,

за ст.125 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту від 15.10.2013
року № 0000604 ОСОБА_2, повідомлено
про те, що він підозрюється у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ст.125 ч.2 КК України, а
саме заподіяння умисного легкого
тілесного ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_2
вчинив дане кримінальне
правопорушення за наступних обставин.
25.09.2013 року близько 20 години 30 хвилин
ОСОБА_2, знаходячись в стані
алкогольного перебуваючи у будинку
ОСОБА_3 у с.Вергуни Хорольського району
Полтавської області, на грунті
особистих неприязних відносин, які
виникли з ОСОБА_3, наніс стільцем удар в
грудну клітку, коли вона знаходилася в
положенні лежачи на ліжку. В
подальшому, коли ОСОБА_3 встала із
ліжка. ОСОБА_2 наніс їй удар кулаком в
грудну клітку.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 128 від 14.10.2013 року ОСОБА_2
спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 у
вигляді закритої травми грудної
клітки, забою грудної клітки, які
кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження, які викликали
короткочасний розлад здоров'я.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125
КК України, а саме заподіяння умисного
легкого тілесного ушкодження, що
спричинило короткочасний розлад
здоров'я.

15.10.2013 року потерпіла ОСОБА_3 та
обвинувачений ОСОБА_2 уклали письмову
угоду про примирення між собою, яка
містить повне формулювання
обвинувачення, його правову
кваліфікацію за ст. 125 ч. 2 КК України,
де вказано, що обвинувачений ОСОБА_2
повністю визнав свою винуватість у
вчиненні ним вказаного вище
кримінального правопорушення, сприяв
органам досудового слідства у його
розкритті, щиро кається у вчиненому. В
цій угоді про примирення також вказано
узгоджене потерпілою та обвинуваченим
покарання у виді штрафу в розмірі 50
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, тобто 850 грн. а також згода
сторін на його призначення та наслідки
укладення та затвердження угоди про
примирення, передбачені ст. 473 КПК
України.

Розглянувши у підготовчому судовому
засіданні угоду про примирення,
вислухавши міркування з приводу її
затвердження прокурора, потерпілої,
обвинуваченого, перевіривши угоду на
відповідність вимогам діючого
кримінального процесуального
законодавства та роз'яснивши
потерпілій і обвинуваченому наслідки
її затвердження, суд приходить до
твердого переконання, що угода про
примирення може бути затверджена, а
обвинуваченому може бути призначені
узгоджені між потерпілою та
обвинуваченим вид та міра покарання
за наступних підстав.

Як вбачається з пояснень потерпілої
ОСОБА_3 і обвинуваченого ОСОБА_2 в суді,
зі змісту угоди про їх примирення, вона
укладена ними на добровільних засадах,
ця угода не суперечить вимогам КПК
України та інтересам суспільства, не
порушує права, свободи та інтереси
сторін угоди або інших осіб, в угоді
вказані вірне формулювання
обвинувачення, правова кваліфікація
кримінального правопорушення за ст. 125
ч. 2 КК України,що є злочином невеликої
тяжкості.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про визнання винуватості суд
виходив з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при
прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право,
зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України
угода про примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Судом також встановлено, що потерпіла і
обвинувачений узгодили, яке покарання
за вчинене повинен нести обвинувачений
ОСОБА_2 та в суді надали згоду на
призначення саме такого покарання.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3
пояснила, що вона розуміє наслідки
затвердження угоди, що передбачені ст.
473 КПК України.

Таким чином, суд приходить до
переконання про наявність
передбачених законом підстав для
затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України,
якщо суд переконається, що угода може
бути затверджена, він ухвалює вирок,
яким затверджує угоду і призначає
узгоджену сторонами міру покарання.

Речові докази по даній кримінальній
справі відсутні.

Під час досудового розслідування до
обвинуваченого не було застосовано
запобіжного заходу і на даний час немає
ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_2
до вступу вироку в законну силу може
ухилятися від виконання вироку, тому до
нього не слід застосувати запобіжний
захід.

На підставі викладеного, керуючись ст.
374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від
15.10.2013 року, укладену між потерпілою
ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні ним
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, та
за вчинення цього кримінального
правопорушення призначити йому
узгоджену сторонами міру покарання у
виді штрафу на прибуток держави в
розмірі 50 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, тобто 850 (вісімсот
п»ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не
застосовувати.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази по даній кримінальній
справі відсутні.

У разі невиконання затвердженої судом
угоди про примирення потерпілий має
право звернутися до суду, який
затвердив таку угоду, з клопотанням про
скасування вироку протягом
встановленого законом строку давності
притягнення до кримінальної
відповідальності за вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію
вироку негайно після його проголошення
вручити прокурору та
обвинуваченому(-ій), інші учасники
судового провадження копію вироку суду
мають право отримати після подачі
відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду набирає законної сили після
30 днів з дня його проголошення, якщо на
нього не буде подана апеляційна скарга
учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 30 днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляції через
Хорольський районний суд Полтавської
області, за виключенням оскарження
обставин, які ніким не оспорювалися та
не досліджувалися в суді.

Головуючий: О. О. Личковаха