Справа № 463/3428/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/528/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 ,
встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначено також строк дії ухвали по 14 вересня 2015 року.
ОСОБА_8 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України (матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0002137 15 липня 2015 року), а саме, що він 14 липня 2015 року, приблизно о 23 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном, вчинив напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), який виразився в тому, що знаходячись у дворі біля будинку №10 по вул. Студентській в м. Львові, перебуваючи у безпосередньому спілкуванні із ОСОБА_9 , неповнолітніми ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , витягнув з-під куртки пістолет, направив його в сторону останніх, та крикнув з метою залякування, щоб всі лягли на асфальт, чим вчинив психічне насильство щодо них. ОСОБА_14 та ОСОБА_13 втекли, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , побоюючись за своє життя та здоров`я, розуміючи, що якщо вони будуть протидіяти ОСОБА_8 або не виконають його вимог, то пістолет буде застосований до них, у зв`язку із чим виконали вимогу нападника та лягли на асфальт.
В подальшому, ОСОБА_8 , підійшовши до лежачих на асфальті ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , почав кожному по-черзі наносити удари ногою в ділянку голови, по тілу та ногах, після чого сказав ОСОБА_9 віддати перстень, який знаходився в останнього на пальці руки, та забравши його, наказав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 віддати йому всі гроші, однак у останніх таких не виявилось, після чого з місця вчинення злочину втік, заволодівши чоловічим перснем ОСОБА_9 , виготовленим із ювелірної сталі із чорним камінцем вартістю 235 грн.
Своїми протиправними діями, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 садно на обличчі, крововиливи та садно на нижній губі, а неповнолітньому ОСОБА_11 два садна в ділянці правого ліктьового суглобу, які згідно висновків судово-медичних експертиз відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на те, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що в матеріалах клопотання відсутні будь-які характеризуючі дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_8 , окрім довідки із психоневрологічного диспансеру та довідки із ЖЕКу про склад осіб, зареєстрованих за адресою проживання останнього.
Наголошує, що надані стороною обвинувачення характеризуючі дані не дають, на його думку, змоги повно, як того вимагає закон, встановити обставини необхідні для прийняття рішення про обрання запобіжного заходу. В судовому засіданні стороною захисту було надано слідчому судді копії документів щодо особи підозрюваного ОСОБА_8 , з яких вбачається, що він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, батька інваліда 3-ї групи, страждає на інфекційне захворювання гепатит-С та потребує періодичного медичного лікування.
Вважає, що слідчим суддею не встановлено, передбачені КПК України, обов`язкові обставини щодо особи підозрюваного, його стану здоров`я, міцності соціальних зв`язків, так як в ухвалі ці обставини не зазначені, а навпаки слідчим суддею взято до уваги дані про попередні притягнення до кримінальної відповідальності, хоча скоєні ОСОБА_8 злочини, за які він відбув в повній мірі покарання, не були пов`язані із нанесенням тілесних ушкоджень чи погрозою їх нанесення, і судимість за які погашена.
Крім цього зазначає, що в судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_8 було дано покази з приводу підозри, у яких він повідомив про факт конфлікту, що мав місце між ним та потерпілими, і стороною захисту було звернено увагу суду на віктимну поведінку самих неповнолітніх потерпілих, які в нічний час доби після 23 год. перебувають на вулиці і жодних пояснень із даного приводу сторона обвинувачення не мала.
Звертає увагу, що з оскаржуваної ухвали слідчого судді не зрозуміло, з яких підстав не визначено розмір застави.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановила, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, врахувавши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, слідчий суддя прийшла до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими.
Щодо покликання захисту в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, батька інваліда 3-ї групи, страждає на інфекційне захворювання гепатит-С та потребує періодичного медичного лікування, то це, на думку колегії суддів, з врахуванням даних про особу останнього та обставин інкримінованого злочину, які зазначені в ухвалі слідчого судді, не вплинуло на законність прийнятого судового рішення.
Окрім цього, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя підставно не визначила розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого із погрозою та застосуванням насильства.
Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 липня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4