Копія Справа № 5-27/06
ПОСТАНОВА

31 березня 2006
року с-ще Велика
Багачка

Суддя Великобагачанського
районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Зіненко И.О., з участю прокурора Дулич О.Д., захисника ОСОБА_1, розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи від 27.02.2006 року відносно нього за
ст.191 ч.4 КК України, -

встановив:

Зі скаргою до суду в порядку ст.234 ч.6 КК України звернувся ОСОБА_2.

Скаржник ОСОБА_2 просив
суд скасувати постанову прокурора Великобагачанського
району Полтавської області від 27.02.2006 року про порушення кримінальної справи відносно нього за ст.191 ч.4
КК України і кримінальну справу закрити.

Із скарги
вбачається, що ОСОБА_2 являється одним із учасників (засновників) ТОВ «Довіра» Великобагачанського району Полтавської
області, яке діє згідно Статуту, затвердженого зборами учасників товариства від
18.02.2000 року та Установчого договору. Зазначає, що
він, працюючи на посаді директора ТОВ «Довіра» з 18.02.2000 року по 07.04.2005 року в питаннях оплати праці керувався
положенням про оплату праці, у відповідності з яким він мав право
призначати надбавку до посадового окладу працівникам товариства у відповідності з інтенсивністю праці та визначати розмір
надбавки. Пропозиції про необхідність призначення
надбавок та їх розмір подавали керівники відділів. За 2002-2003 роки учасниками ТОВ «Довіра» було 10 осіб, 9 з них
займали адміністративні посади в товаристві і з їх участю проводилися
службові наради, на яких обговорювалося питання про розмір надбавок до посадового окладу за інтенсивність праці. Вважаючи, що
на службових нарадах були присутні 9 із 10 учасників ТОВ «Довіра» і те, що на
цих нарадах приймались рішення про призначення доплат до посадових окладів за
інтенсивність праці, зазначає, що це вважалося, що
призначення і йому, як директору товариства, доплати до посадового окладу за інтенсивність праці прийняте зборами учасників. Вважає,
що ніякого злочину він не скоїв, порушення справи вважає розправою
над ним як одним із засновників ТОВ «Довіра», якиї| має 26% статутного
фонду.

Розглянувши скаргу ОСОБА_2, вивчивши матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_2, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав скаргу в повному обсязі і просив суд скасувати постанову про порушення кримінальної справи
як незаконну, думку прокурора Дулич О.Д., який
просив скаргу залишити без задоволення, думку захисника ОСОБА_1, яка вважає, що на момент порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 не було приводів та підстав для її порушення, постанова є передчасною, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з
таких підстав.

Згідно ст. 4 КПК України прокурор зобов'язаний в межах своєї компетенції
порушити кримінальну справу в кожному випадку
виявлення ознак злочину, вжити всіх передбачених законом заходів до встановлення події злочину, осіб, винних у вчиненні
злочину, і до їх покарання.

Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено приводи до порушення кримінальної
справи. Згідно ч.2 ст. 94 КПК України
справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані,
які вказують на наявність ознак злочину.

Як вбачається з постанови про порушення кримінальної справи відносно
ОСОБА_2 за ст. 191 ч.4 КК України від 27.02.2006 року, приводом для порушення даної
справи стали матеріали перевірки в порядку
нагляду за додержанням законів щодо прав і свобод громадян та
захисту інтересів держави в діяльності ТОВ «Довіра».

Виходячи з матеріалів, які були зібрані до порушення кримінальної справи,
зокрема вибіркових даних по нарахуванні та
видачі заробітної плати ОСОБА_2 за період з

2

червня по грудень 2003 року, наказів по ТОВ «Довіра» за період з червня по
грудень 2003 року, пояснень громадян ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є учасниками ТОВ «Довіра», ОСОБА_7,
вважаю, що на момент порушення кримінальної справи прокурором були підстави для її порушення згідно вимог ч.2 ст.94 КК
України.

Також приходжу до висновку, що прокурором Великобагачанського району Полтавської області при винесенні постанови про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ст.191 ч.4 КК України дотримано вимог ст.98 КПК
України, оскільки в постанові зазначено проти кого вона порушена, приводи і
підстави для порушення справи, зазначено статтю кримінального
закону, за ознаками якої порушено справу, вказано подальше її спрямування. Також вважаю, що постанова прийнята в
межах компетенції прокурора, з урахуванням вимог ст.97 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись рішенням Конституційного Суду України
від 30.01.2003 року № З-рп/2003, ст.234 КПК України із доповненнями,
внесеними Законом України від 21.06.2001 року, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи від 27.02.2006 року відносно нього за ст.191 ч.4
КК України, винесену прокурором Великобагачанського району
Полтавської області - залишити без задоволення.

На постанову протягом семи діб може бути подана апеляція до апеляційного
суду Полтавської області.