Іллінецький районний суд Вінницької області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року Іллінецький районний суд Вінницької області

в колегіальному складі

головуючого судді Мотрука М.І.

судді Дєдова М.І.

судді Димбіцького Ю.В.

при секретарі Мозоль Л.І.

за участю прокурора Струся О.Ю.

адвоката ОСОБА_1,

ОСОБА_2

розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, не працює, раніше судимий: 13 березня 1991 року Погребищенським районним судом по ст. 206 ч.2 КК України, до 3 років позбавлення волі; 19 жовтня 1992 року Крижопільським районним судом по ст. 215-3 ч.1 КК України, до 1 року і 6 місяців позбавлення волі; 13 червня 1994 року Ямпільським районним судом по ст. 81 ч.3 КК України, до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на той же строк; 10 серпня 1995 року Погребищенським районним судом по ст. 81 ч.3, 206 ч.2, 140 ч.3, 145 ч.1 КК України, до 7 років позбавлення волі; 30 жовтня 2002 року Погребищеським районним судом по ст. 296 ч.3, 185 ч.3, 395 ч.1 КК України, до 5 років позбавлення волі?; жителя ІНФОРМАЦІЯ_4,

по ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 досудовим слідством обвинувачується в тому, що він 17.10.2008 року біля 18.30 годин, перебуваючи в нетверезому стані, прийшов в будинок гр. ОСОБА_4, який проживає, в с. Травневе Погребищенського району Вінницької області. Знаходячись в будинку ОСОБА_4, він з господарем розпивав спиртні напої. Під час розпиття спиртного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла сварка, а саме, коли ОСОБА_3 поріже дрова ОСОБА_4. так як той йому обіцяв, після чого ОСОБА_4 ще запропонував випити спиртного, однак ОСОБА_3 відмовився та став йти додому, виходячи з кімнати в сіни. В момент коли ОСОБА_3 знаходився в сінях та став йти до вхідних дверей, ОСОБА_4 вдарив його ззаду якимось предметом. У відповідь ОСОБА_3, маючи на меті позбавити життя ОСОБА_4Д, схопив останнього за одяг наніс йому два удари ногою в область ребер, потім кинув на підлогу та став знову наносити удари ногами по різним частинам тіла ОСОБА_4 При цьому він наніс 5-7 ударів ногами по тілу. Далі, відшукавши металевий предмет у вигляді малої сокири без топорища, на якого ОСОБА_3 випадково наступив ногою, взявши його в ліву руку та виконуючи свій злочинний намір на умисне противоправне позбавлення життя ОСОБА_4 із застосуванням фізичної сили, металевим предметом у вигляді сокири, став наносити удари в життєво важливий орган, тобто в область голови ОСОБА_4, який в цей момент знаходився, лежачи на правому боці, на підлозі. При цьому він наніс приблизно 7-10 ударів, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких гр. ОСОБА_4 на місці пригоди помер. Далі ОСОБА_3 вийшов з будинку та прикрив вхідні двері. Однак в цей час у дворі почала гавкати собака господаря. З метою уникнути шуму, непривернення уваги сторонніх осіб та ухилення від відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_3 схопив собаку рукою та наніс декілька ударів металевим прутом по голові, кинувши собаку на землю, після цього зник з місця вчинення злочину. Крім того, підсудній ОСОБА_3 органами досудового слідства обвинувачується в тому, що вчинив підпал будинку гр. ОСОБА_4

В судовому засіданні захисником підсудного - адвокатом ОСОБА_1 заявлене клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування з тих підстав, що досудове слідство по справі проведено неповно і істотним порушенням кримінально-процесуального закону. Ці недоліки досудового слідства виразились у тому, що в ході досудового слідства слідчим Качинським О.П. було порушено право на захист підсудного ОСОБА_3, яке полягає в тому, що ОСОБА_3 не було на його звернення забезпечено захисника в ході досудового слідства. В своїх показах в судовому засіданні ОСОБА_3 стверджує, що він в ході досудового слідства ніколи не відмовлявся від послуг захисника та звертався до слідчого з прохання призначити йому захисника, бо він не може самостійно захистити своє право та що в нього не має коштів на оплату послуг захисника в справі.

Заслухавши учасників процесу: підсудного, який підтримав клопотання адвоката, та доповнив його своїм проханням про зміну йому міри запобіжного заходу з утримання під вартою на підписку про невиїзд, адвоката, який клопотання своє доповнив, що при досудовому слідстві взагалі не встановлені обставини, повязані з підпалом будинку, в якому був виявлений мертвий ОСОБА_4; та прокурора, який вважає, що підстав для направлення справи для додаткового розслідування немає, представника потерпілого, який заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, суд прийшов до висновку, що при розслідуванні кримінальної справи органами досудового слідства була допущена неповнота та неправильність досудового слідства, зясування яких може мати істотне значення для правильного ви рішення справи, та було істотно порушено вимоги кримінально-процесуального закону, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

Так, в ході досудового слідства слідчим Качинським О.П. було порушено право на захист підзахисного ОСОБА_3, яке полягає в тому, що ОСОБА_3 не було на його звернення забезпечено захисника в ході досудового слідства.

В своїх показах в судовому засіданні ОСОБА_3 стверджує, що він в ході досудового слідства ніколи не відмовлявся від послуг захисника та звертався до слідчого з прохання призначити йому захисника, бо він не може самостійно захистити своє право та що в нього не має коштів на оплату послуг захисника в справі.

Той факт, що право на захист ОСОБА_3 порушено підтверджується тим, що слідчим чотири рази під час досудового слідства на (а.с. 67, 72, 116, 151, Том -1) виносились постанови про відмову в допуску захисника, що не передбачено КПК України, причому в двох протоколах про відмову від захисника (а.с. 66 та 71) відсутні підписи ОСОБА_3, що не підтверджує добровільне волевиявлення обвинуваченого щодо його відмови від захисника. За таких обставин, йому необхідно було призначити захисника, а не відмовляти в його допуску до участі в справі під час досудового слідства.

Ухвалою від 17.04.2009 року колегії суддів Липовецького районного суду (а.с. 42 43 Т-3) кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 по ч. 1 ст. 115 КК України була направлена прокурору Погребищанського району для організації проведення додаткового розслідування. Даною ухвалою було встановлено, що під час досудового слідства слідчим Качинським О.П. було порушено право на захист ОСОБА_3, оскільки в ході розслідування справи було слідчим винесено 4 постанови про відмову в допуску захисника, а саме на (а.с. 67,72,116,151, Т-1). Зазначена ухвала суду набула законної сили.

Крім того, на (а.с. 138, Т-3) знаходиться заява ОСОБА_3 про відвід слідчому Качинському О.П. однією з підстав відводу ОСОБА_3 в своїй заяві вказує те, що слідчим Качинським під час розслідування кримінальної справи було порушено його право на захист.

Проте, постановою прокурора Погребищенського району Кметюка О.В. від 13.08.2009 року (а.с. 141, Т-3) ОСОБА_3 було відмовлено в заяві про відвід слідчого. В постанові прокурор як підставу для відмови в задоволенні заяви про відвід вказує, що під час досудового слідства слідчим Качинським О.П. дотримувались норми КПК України, право ОСОБА_3 на захист не було порушено. При цьому, проігнорувавши ухвалу суду, якою було встановлено таке порушення допущене слідчим, як порушення права на захист, тому, суд приходить до висновку, що відмова прокурора в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого є безпідставною, а заява ОСОБА_3 про відвід слідчого є обгрунтованою та такою що мала б бути задоволена.

За таких обставин, суд вважає, що слідчий Качинський О.П. не мав права продовжувати розслідування даної кримінальної справи, хоча обгрунтовано підлягав відводу. Таким чином, суд вважає, що досудове слідство по кримінальній справі проводила особа, яка підлягала відводу, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 370 КПК України є порушенням права ОСОБА_3 на захист (п. 3 ч. 2 ст. 370 КПК України) і являється істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, а тому всі докази, які здобуті слідчим Качинським О.П. є нелегітимними та не можуть бути використані в кримінальному процесі як засіб доказування, а тому кримінальна справа підлягає поверненню на додаткове розслідування для їх усунення.

В судовому засіданні будучи допитаним ОСОБА_3 показав, що дав зізнання в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України під тиском працівників міліції, які примушували його зізнатись у вбивстві ОСОБА_4, так як його били в ході досудового слідства, а тому він змушений був написати явку з каяттям (а.с. 112 т.1) та вказати в протоколах допиту, що саме він вбив покійного, доводи ОСОБА_3 стосовно того, що він зізнався в скоєнні злочину під тиском та застосуванням недозволених методів працівниками міліції не позбавлені підстав. Так під час проведення слідчої дії відтворення обстановки та обставин події (а.с. 123 135, том-1) в фотографіях, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи видно наявність на обличчі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, зокрема на його губах, що тільки підтверджує доводи ОСОБА_3 На підтвердження цього факту в обвинувальному висновку по даній справі (а.с. 154) слідчим було вказано, що до ОСОБА_3 „... заходи фізичного та психологічного впливу відносно нього застосовувались.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_3 предявлено органами досудового слідства неконкретизоване обвинувачення, так як в порушення вимог ст. 132, ст. 223 КПК України при предявленні обвинувачення ОСОБА_3, зокрема по ч. 2 ст. 194 КК України не було вказано яким саме способом, яким джерелом запалювання він вчинив підпал будинку ОСОБА_4, а в матеріалах кримінальної справи не має жодного доказу, який свідчив би, що ОСОБА_3 вчинив підпал будинку.

Так, органом досудового слідства дії ОСОБА_3 кваліфіковані по ч. 1 ст. 115 КК України, проте, в постанові про притягнення в якості обвинуваченого (а.с.126-128 т.3) вказується „... умисне протиправне спричинення смерті другій людині, а ч. 1 ст. 115 КК України вказує, що вбивством є „умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а не „другій, як це вказано в обвинуваченні.

Крім того, в ході досудового слідства по даній кримінальній справі грубо були порушені права ОСОБА_3, передбачені ст. 197 КПК України, оскільки при призначенні всіх експертиз він не був своєчасно ознайомлений з постановами про їх призначення, а тому не мав змоги реалізувати свої права, передбачені ст. 197 КПК України.

Також, будучи допитана в ході судового слідства в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона являється рідною сестрою покійного ОСОБА_4, який їй неодноразово жалівся, що пасинок ОСОБА_3 ОСОБА_6 неодноразово скоював крадіжки грошей та інших цінностей з його будинку. Також, покійний по даним фактам звертався до голови сільської ради, проте зазначений факт органами досудового слідства взагалі залишений поза увагою, та йому не надана юридична оцінка.

Таким чином, суд, встановивши суттєву неповноту та неправильність досудового слідства, істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, що не можуть бути усунуті судом в судовому засіданні тому, відповідно до ст. 281 КПК України, у випадку неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування.

Підстав для зміни міри запобіжного заходу відносно підсудного суд не вбачає, оскільки підсудній ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та обвинувачується у скоєні злочину за який передбачена міра покарання у виді позбавлення волі на строк більше ніж три роки.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.273, 281 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України повернути прокурору Погребищенського району Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування внаслідок неправильності та неповноти досудового слідства. В ході проведення додаткового розслідування необхідно усунути вказані в мотивувальній частині неповноту та неправильність досудового слідства.

Запобіжний захід відносно підсудного ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

На ухвалу протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд.

Головуючий:

Суддя

Суддя