КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Провадження № 1-кп/552/32/15
У Х В А Л А
21.01.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000062 за підозрою: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пишненки, Зіньківського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, депутатом не являється, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, солдата військової служби за призовом під час мобілізації, водій-електрик роти матеріального-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2015 року до Київського районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 28 квітня 2014 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 під час мобілізації на військову службу та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 , з адресою дислокації: АДРЕСА_2 . Цього ж дня наказом командира військової частини НОМЕР_1 №12 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-електрика взводу матеріально-технічного забезпечення.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 повинен керуватися вимогами ст.ст. 4, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Однак, проходячи службу у військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_5 порушив вищевказані вимоги Статуту внутрішньої служб Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та 15 вересня 2014 року близько 9 години діючи умисно, з метою повністю ухилитися від військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, без поважних причин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та по теперішній час проводить час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

Своє клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_5 самостійно виховує двох неповнолітніх дітей що дає йому право на звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації, внаслідок чого він втрачає статус військовослужбовця, що унеможливлює вчинення ним нових військових злочинів, тобто він перестав бути суспільно-небезпечною особою, зокрема щодо вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав та пояснив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення так, як викладено в описовій частині ухвали та не заперечував докази які були зібрані прокурором. Крім того надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 48 КК України

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 408 КК України, як дезертирство, - тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.

Суд заслухавши думку прокурора, який підтримав своє клопотання, ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_4 , які не заперечували проти закриття кримінального провадження з вказаних підстав та ОСОБА_5 згоден на закриття кримінального провадження стосовно нього на підставі ст.. 48 КК України та ст. 284 КПК України внаслідок зміни обстановки, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що відповідно до статті 23 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягають призову на військову службу під час мобілізації чоловіки, які самостійно виховують неповнолітніх дітей.

29 жовтня 2014 року рішенням Зінківського районного суду Полтавської області шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано, діти ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) залишені на вихованні у батька - ОСОБА_5

30 вересня 2014 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 з клопотанням про передачу йому на опіку та піклування неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , комісія у справах дітей районної державної адміністрації міста Зіньків затвердила передачу неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на опіку та піклування ОСОБА_5 .

З 20 вересня 2014 року і по теперішній час ОСОБА_6 не приймає жодної участі в вихованні спільних з ОСОБА_5 неповнолітніх доньок, а діти виховуються батьком, що підтверджується допитом ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Відповідно до довідки №8/2 від 30 вересня 2014 року Пишненківської сільської ради Зінківського району Полтавської області ОСОБА_5 на даний час самостійно виховує доньку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а тому не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною у разі, коли вона сама зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею тотожного або однорідного кримінального діяння у майбутньому.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд приходить до висновку, що самостійне виховання двох дітей дає ОСОБА_5 право на звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації, внаслідок чого він втрачає статус військовослужбовця, що унеможливлює вчинення ним нових військових злочинів, тобто він перестав бути суспільно-небезпечною особою, зокрема щодо вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаюється, проти закриття кримінального провадження не заперечує, а тому є всі підстави вважати, що в наслідок зміни обстановки діяння вчинене ОСОБА_5 перестало бути суспільно-небезпечним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 КК України, ч. 2 п.1 ст. 284, ст.ст. 285, 286, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 408 КК України на підставі ч. 2 п. 1 ст. 284 КПК України та ст. 48 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України провадженням закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання чинності ухвали не обирати.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1