Справа
№11 а-1146, 2007р. Головуючий в 1 -й
Категорія: ст. 121 ч.2 КК Вейтас І.В.
України. Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року листопада місяця «06» дня

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого -
Годуна В.А. Суддів: Вороненко Т.В.,
Чупини СП.3 участю
прокурора - Литвиненка О.О. засудженого - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області
від "13" серпня 2007 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, раніше не судимий, -засуджений за ст.
121 ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі з відбуттям покарання у
кримінально-виконавчій установі.

Засуджений
утримується під вартою з 07.07.2005 року. З ОСОБА_1 стягнуті кошти на користь
експертних установ, використані на
проведення експертиз.

Як
встановлено вироком ОСОБА_1 6 липня 2005 року близько 2330 годин в своєму
будинку, розташованому по АДРЕСА_1 в
стані алкогольного сп'яніння, в ході
сварки з сином ОСОБА_2, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, ножем наніс йому удари по тілу, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий помер на місті злочину.

tВ
апеляції засуджений просить вирок змінити,
перекваліфікувати його дії на
ст. 119 ч.1 КК України, посилаючись на порушення судом і слідством
вимог кримінально-процесуального закону,
що потягло неправильну кваліфікацію скоєного ним, фальсифікацію органами досудового слідства
матеріалів слідчих дій, оскільки він не
мав умислу на спричинення сину тілесних ушкоджень, а тільки захищався від його нападу.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляції, заслухавши засудженого і його
останнє слово, в яких він просив змінити
вирок за доводами апеляції, міркування прокурора, який прохав вирок залишити без змін, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає зі слідуючих
підстав.

Висновок
суду про винність ОСОБА_1 у скоєні злочину за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і
підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні
відповідно до вимог КПК України доказами.

2

Твердження
в апеляції ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на заподіяння потерпілому
тілесних ушкоджень і, що вони заподіяні
внаслідок необережності є безпідставними. Ці заперечення проти звинувачення
детально розглядалися судом і спростовані наведеними у вироку доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3 підтвердила,
що в той день чоловік і старший син вживали спиртні напої. Коли вона
находилась на кухні, забіг чоловік і
став вимагати щоб вона заспокоїла сина. А потім взяв два ножі і сказав, що сам його заспокоїть. Коли вона з молодшим
сином ОСОБА_4 зайшли до кімнати, то
ОСОБА_1 стояв навпроти сина ОСОБА_2 з ножами в руках, а останній тримався за рану в лівій частині
грудини. Хвилин за ЗО він помер.

Згідно з
висновком судово-медичної експертизи, у
потерпілого ОСОБА_2 виявлені різані рани грудної клітини та лівого передпліччя
і колото-різана рана грудної клітини,
проникаюча в ліву легеню, від
цього тяжкого тілесного ушкодження настала смерть потерпілого. На час смерті
ОСОБА_2 знаходився в стані сильного алкогольного сп'яніння.

З
пояснень експерта Грищенко СІ. вбачається,
що різані рани на руках потерпілого утворилися в процесі боротьби, а довжина ранового каналу колото-різаної рани
грудної клітин свідчить про значний розмах з силою удару, що спростовує версію засудженого про
необережність його дій, внаслідок яких
потерпілий наткнувся на ніж, що той
тримав в руці.

Крім
наведених доказів твердження апеляції засудженого спростовується також даними
відтворення ним обстановки та обставин події і результатами додаткової
судово-медичної експертизи, відповідно
до яких тілесні ушкодження на тілі потерпілого не могли утворитися при
обставинах на які посилається ОСОБА_1

Колегія
суддів вважає, що дослідивши та
проаналізувавши ці та інші, наведені у
вироку докази, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про умисний характер дій ОСОБА_1 на
спричинення ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень.

Дії
засудженого правильно кваліфіковані за
ст. 121 ч.2 КК України, підстав для їх перекваліфікації на ч.1 ст.
119 КК України, як про це
ставиться питання в апеляції, не має.

При
перевірці матеріалів справи таких порушень органами досудового слідства і
судом, кримінально-процесуального
закону, які б являлися підставою для
скасування чи зміни вироку, колегія
суддів не знаходить.

Призначене
покарання ОСОБА_1 відповідає вимогам
ст. 65 КК України.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1залишити без задоволення,
а вирок Новотроїцького районного суду від 13 серпня 2007 року щодо нього
-без змін.

Головуючий: В.А.
Годун

Судді:
Т.В.Вороненко, С. П.Чупина

по ст. 06.11.07

надр. 06.11.07

втв, бт.-