Справа № 296/2143/15-к
Вирок
Іменем України
10 березня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000849 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянин України, з незакінченою середньою освітою, неодруженого, не працює, військовозобов`язаний, студент ЖППЛ №6, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 наприкінці жовтня 2014 року у невстановлений слідством час в ботанічному саду, що розташований по вул. Корольова в місті Житомирі, незаконно, шляхом зривання суцвіття рослини коноплі, придбав наркотичний засіб канабіс масою 214,20 грам, який незаконно, без мети збуту, зберігаючи при собі, того ж дня переніс до гаражного приміщення, яке розміщене в подвір`ї будинку АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 зберігав вище вказаний наркотичний засіб у гаражному приміщенні, що розміщене в подвір`ї будинку АДРЕСА_2 до 15 години 50 хвилин 10 лютого 2015 року.

А 10 лютого 2015 року о 15 годині 50 хвилин під час огляду місця події за адресою м. Житомир, проїзд Тихий, 16 у ОСОБА_4 працівники міліції виявили та вилучили поліетиленовий пакет, частково заповнений рослинною масою зеленого кольору, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою 214,20 грам у висушеному стані, який ОСОБА_4 зберігав для власних потреб без мети збуту.

24 лютого 2015 року в м. Житомирі між старшим прокурором прокуратури м. Житомира ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання із випробуванням із застосуванням іспитового строку на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 76 п.3-4 ч.1 КК України покласти на ОСОБА_4 повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про винуватість відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є працездатною особою, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24 лютого 2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання із випробуванням із застосуванням іспитового строку на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 76 п.3-4 ч.1 КК України покласти на ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально- виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1