Справа № 496/5194/14-к
Провадження № 1-кп/496/38/15

03.02.2015 р. м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченої - ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка, Гомельської області, р. Білорусь, білоруски, громадянки України, освіта вища, заміжня, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, ЧП « ОСОБА_10 », зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, -
13 грудня 2013 року, водій ОСОБА_9 , біля 08.50 годин, на ділянці автодороги Одеса - Рені, 34 км + 795 м, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Т-4» д.н. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Рені в напрямку м. Одеса, всупереч вимогам п.2.3 ПДР України, які вимагають бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, в ході руху на прямій ділянці дороги, уважною не була, не оцінила дорожню обстановку, що склалася, своєчасних заходів, що включають виникнення аварійної ситуації не вжила, при відсутності будь-яких перешкод не обрала безпечного інтервалу, виїхала на зустрічну смугу руху де скоїла зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй полосі руху.
В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ 2107» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого вивиху лівого стегна, закритого перелому 6-го ребра з права, закритого перелому правої променевої кістки без зміщення відламків.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 14 від 04.01.2014 року, зазначені ушкодження не були небезпечними для життя, а викликали тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день) та згідно п.2.2.2. і 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.
Пасажир автомобіля «Фольксваген Т-4» д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому обох кісток лівої гомілки.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 16 від 04.01.2014 року, зазначені ушкодження у ОСОБА_11 , згідно п.2.1.3. «м». «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для
Дана дорожньо-транспортна пригода стала можливою в силу порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_9 , а саме:
п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
11.2. На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.
11.3 На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 себе винною не визнала, при цьому зазначила, що 13.12.2013 року о 08.50 годин вона на автомобілі марки «Фольксваген Т-4» по трасі «Одеса-Рені» рухалась в сторону м. Одеси, в автомобілі було чотири чоловіки та сталося ДТП за її участю, яке виникле в стані крайньої необхідності, оскільки вона об`їжджала дві перешкоди швидку допомогу і чоловіка, який вискочив на дорогу з її сторони та пересікав проїжджу частину з права уліво. Також обвинувачена зазначила, що по центру проїжджої частини, по якій вона рухалась стояла швидка допомога, а на узбіччі пожежна машина, за швидкою допомогою стояв автомобіль міліції, узбіччя зустрічної смуги було начебто вільне. Вона рухалась 30-35 км/год до швидкої допомоги, вона вирішила об`їхати людину з лівої сторони по ходу його руху, щоб уникнути з ним зіткнення. Зустрічний автомобіль виїхав із-за швидкої допомоги, вона порівнялась зі швидкою допомогою, яка була на 20-30 см попереду неї і виникло зіткнення із зустрічним автомобілем. На момент зіткнення її автомобіль практично зупинився, двері в автомобілі відкривались вільно. Вона прийняла всіх заходів для уникнення ДТП. Крім того, обвинувачена пояснила, що вранці о 08.50 годин на дорозі був туман, ожеледиця, 98% вологості. На дорозі було попереднє ДТП, яке не було огороджене, була ожеледиця, вибігла людина на проїжджу частину, крім того була перешкода стояв автомобіль швидкої допомоги на дорозі, а також зустрічний автомобіль, тому сталося ДТП. Вона відшкодувала потерпілій ОСОБА_12 заподіяну шкоду, купувала їй ліки, втратила 8000 грн., також в роздруковані чеки не увійшла «анестезія», яка коштувала 100 доларів США, у неї є розписки від потерпілої ОСОБА_7 на 7000 грн.
Цивільні позови потерпілих по справі визнала частково, при цьому посилалася на письмові заперечення (а.с.17-24), проти задоволення цивільного позову прокурора заперечувала у повному обсязі.
Разом з тим вина обвинуваченої ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого її злочину повністю доведена та підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:
- показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що 13.12.2013 року приблизно о 08.45 годин він повертався з роботи, був тверезий. В його автомобілі був ОСОБА_13 , який сидів на передньому сидінні з права. На дорозі була ожеледиця, дорога була посипана, на його автомобілі були увімкнені габаритні вогні, на 35 км дороги побачив ДТП, стояла швидка допомога і автомобіль МЧС на узбіччі, приближаючись до місця ДТП знизив швидкість до 25-30 км/годину з метою зупинки та допомоги постраждалим, траса була вільною, по його смузі руху на узбіччі стояв автомобіль марки «Москвич», а по зустрічній смузі рухався мікроавтобус «Фольксваген». Потім автомобіль «Фольксваген» різко змістився в його сторону та стався удар, між ними була відстань 20-25 м, він намагався уникнути зіткнення та почав уходити вправо на узбіччя. Після зіткнення автомобілі розвернуло, його витягли з автомобіля через задні двері автомобіля. Потерпілий зазначив, що він не бачив, щоб хтось перебігав дорогу, тварин також не було на проїжджій частині. Наполягав на задоволенні його цивільного позову. Також потерпілий зазначив, що йому за ремонт автомобіля і моральну шкоду не відшкодовано;
- показами потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що 13.12.2013 року вона їхала в місто Одесу, так як лікувалась на вул. Ольгіївській, вийшла на зупинку, на дорогі було слизько, їхав бус, який зупинився біля потерпілої, за кермом була обвинувачена, яка запропонувала підвезти, потерпіла погодилась. Потерпіла пояснила, що вона дорогу бачила, так як сиділа на задньому сидінні посередині, перед нею сиділи жінка та хлопець, дорога була слизькою, блистіла, в автомобілі було 4 чоловіка вона була п`ятою. Коли виїжджали на гору, обвинувачена обігнала автомобіль, на дорозі побачили ДТП, де пожежна машина стояла на узбіччі, потім автомобіль почало заносити - спочатку вліво, потім вправо та її нога потерпілої заскочила між передніми сидіннями, де сиділа водій автомобілю, і ногу защемило, потім сталося зіткнення. Після ДТП не могла вийти з автомобілю, так як нога була зажатою, колесом від запаски, коли її звільнили, нога бовталась, був перелом, її забрала швидка допомога і відвезли до лікарні, був відкритий перелом. Після ДТП обвинувачена до неї не підходила, вона її не бачила, чоловік обвинуваченої заплатив за ліки в лікарні, на другий день обвинувачена попросила написати розписку, але вона відмовилась. Обвинувачена за весь час заплатила біля 7000 грн. Потерпіла пояснила, що нога її досі турбує, ще буде одна операція та лікар сказав, що потрібно кошти у сумі 6000 грн. З травня по вересень обвинуваченої не було, гроші вона не давала, хоча говорила, що буде виплачувати по 1000 грн. щомісяця. Потерпіла також зазначила, що 5 місяців вона взагалі не могла ходити, вона була на лікарняному 7 місяців, зараз ходить на роботу, але нога болить, духовні страждання виявленні в постійному болі та страху. Наполягала на задоволенні її цивільного позову;
- будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , пояснив, що 13.12.2013 року о 07.30 годин йому подзвонив ОСОБА_15 і сказав, що потрапив в ДТП, його кинуло на узбіччя, він приїхав на місце ДТП та побачив пожежну машину та «швидку», які стояли на узбіччі. Потім побачив, як автомобіль «Фольксваген» вдарив автомобіль марки «ВАЗ 2107». Видимість на дорозі була хорошою, асфальт був слизьким, він побачив, тільки той момент, як автомобіль «Фольксваген» вже вдарив автомобіль «ВАЗ 2107». По ходу руху «Фольксвагена» він не бачив перешкод, також не бачив, щоб хтось переходив;
- в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що 13.12.2013 року о 08.30 годин він разом з ОСОБА_6 поверталися з роботи та по дорозі побачили ДТП, хотіли зупинитись та допомогти, але їх вдарив інший автомобіль. Свідок пояснив, що він сидів з переді на пасажирському сидінні та слідкував за дорогою, вранці була ожеледиця, але траса була посипана, видимість на дорозі була добра, МЧС та швидка допомога стояли на зустрічному узбіччі. Коли вони їхали, то прижимались ближче до узбіччя, щоб зупинитись, швидкість була маленька, автомобіль «Фольксваген» виїхав на зустрічну смугу. Свідок також пояснив, що він не бачив перешкод на зустрічній смузі, з переду них нікого не було - траса була чистою;
- будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що 13.12.2013 року біля 09.00 годин під`їхав автомобіль білого кольору і їй було запропоновано підвезти, вона разом з дочкою та колишнім зятем сіли до вказаного автомобілю, потім по дорозі вони підсадили ще жінку. З переді них їхав бортовий автомобіль, вони його обігнали, потім побачили ДТП. Після цього вони виїхали на зустрічну смугу і трапилося зіткнення. Свідок пояснила, що дорога була слизькою, швидка допомога стояла з правої сторони на узбіччі, МЧС стояв далі, спереду машин не було, нікого на дорозі не було, на зустріч їхав автомобіль марки «ВАЗ 2107» сірого кольору. Свідок зазначила, що після того вона була в лікарні та обвинувачена в лікарні платила їй за ліки, також ОСОБА_9 сказала, що в неї четверо дітей і обіцяла допомогти зі страховкою, і тому свідок пожаліла обвинувачену та написала відмову, але обвинувачена не допомогла зі страховкою, також ОСОБА_9 просила написати, що свідок не має до неї претензій;
- свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що 13.12.2013 року він заступив на зміну МЧС, надійшов дзвінок о 09.00 годин, вихали на місце ДТП, там знаходилась іномарка в кюветі, в цей час він почув удар, виглянув із-за швидкої допомоги і побачив, що мікроавтобус марки «Фольксваген» вдарив автомобіль «ВАЗ 2107». Свідок пояснив, що під час ДТП він знаходився в автомобілі швидкої допомоги і проводив допит потерпілого по першому ДТП, машина швидкої допомоги та машина МЧС стояли на узбіччі в сторону м. Одеси з правої сторони, біля машини швидкої допомоги був водій. Свідок зазначив, що автомобіль «Фольксваген» рухався в сторону м. Одеси, а автомобіль «Жигулі» їхало в протилежному напрямку, в сторону с. Маяки, на дорозі він нікого не бачив, ніяких перешкод не було, він допомагав витягувати потерпілого з автомобіля «ВАЗ 2107», так як удар був в його сторону;
- в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що 13.12.2013 року біля 09.00 годин він, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 виїхали на місце ДТП. Коли прибули на місце, то побачили в кюветі автомобіль марки «Опель», дістали постраждалих та почули хлопок, вибігли із-за автомобілю і побачили, що сталося ДТП між білим «Фольксвагеном» та «ВАЗ 2107». Свідок пояснив, що вони приїхали на місце ДТП на пожежній машині, вона стояла на узбіччі, швидка допомога теж стояла на узбіччі перед їхнім автомобілем, вона повинна була їхати до лікарні з потерпілим від першого ДТП, дорога на той час була слизькою, обвинувачена говорила, що її на автомобілі занесло, автомобіль «ВАЗ 2107» був розвернутий, а «Фольксваген» був на зустрічній смузі, відразу підбігли до автомобіля «ВАЗ 2107», коли дістали потерпілого з автомобіля, то обвинувачена ходила біля них;
- свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснив, що він самого ДТП не бачив, він з ОСОБА_24 , ОСОБА_22 і ОСОБА_20 спілкувалися і почули зіткнення, виглянули із-за автомобіля і побачили ДТП. Свідок вказав, що він допомагав доставати потерпілого з автомобіля, він під`їхав автомобілем ЗІЛ і відтягував мікроавтобус «Фольксваген», він ні з ким з учасників ДТП не спілкувався;
- в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що у нього брат потрапив в аварію, він стояв на узбіччі та бачив, як жінка, потім він дізнався, що це ОСОБА_9 , виїхала на зустрічну смугу і зіткнулась з автомобілем «ВАЗ 2107». Він побіг допомагати відтягувати автомобіль та допомагав потерпілим із автомобіля «Фольксваген», потім допомагав робити заміри співробітникам ДАІ. Свідок пояснив, що його автомобіль стояв метрів 10 від ДТП на узбіччі в сторону м. Одеси на правому узбіччю, його брат водій автомобіля «Опель». Під час другого ДТП він знаходився біля свого автомобіля з ОСОБА_26 , він бачив, що водій жінка загальмувала біля ДТП і він її добре розгледів, вона дивилась на місце першого ДТП, після ДТП вона сама вийшла зі свого автомобілю і сказала: «Що я наробила ?». На дорозі перед автомобілем «Фольксваген» перешкод ніяких не було, обвинувачена їхала не швидко та ДТП сталося на зустрічній смузі, автомобіль «ВАЗ 2107» їхав по своїй стороні зі сторони міста Одеса та почав з`їжджати на узбіччя. Пожежна машина стояла на узбіччі, швидка допомога стояла частково на асфальті, частково на узбіччя;
- свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що він працює водієм в Біляївській ЦРЛ та 13.12.2013 року біля 09.00 годин до Біляївської ЦРЛ надійшов виклик про ДТП. До місця ДТП він їхав повільно, так як була слизька дорога. Коли він приїхав, то стояла машина МЧС, витягували постраждалих з автомобілю, він під`їхав та поставив свій автомобіль за автомобілем МЧС на узбіччя. Коли погрузили потерпілих він почав виїжджати, об`їхав МЧС, прийняв на узбіччя, 1 хвилину постояв та почув хлопок, потім побачив, що автомобіль «Фольксваген» з`їхав з дороги. Свідок пояснив, що місце ДТП нічим посипано не було, на його автомобілі була увімкнена сирена та лівий поворот, мікроавтобус «Фольксваген» він бачив віддалено, він був від нього далеко;
- в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснив, що 13.12.2013 року він разом з ОСОБА_29 та ОСОБА_30 їхали на роботу, та злетіли в кювет. Працівники МЧС приїхали приблизно через хвилин 40, швидку допомогу викликали співробітники МЧС та «швидка» приїхала через 5 хвилин після приїзду МЧС. Спочатку з автомобіля витягнули ОСОБА_15 , потім лікар оглянув його, він знаходився біля «швидкої», потім побачив автомобіль «Фольксваген» водій ОСОБА_9 в цей час дивилася на них, потім він почув сигнал та відбулось зіткнення. Після чого відразу підбіг до автомобіля «ВАЗ 2107» та допоміг вийти пасажиру з автомобілю, мікроавтобус «Фольксваген» перекрив дорогу, його відтягнули і співробітники МЧС почали витягувати водія з «ВАЗ 2107», його поклали на носилки, також він почув крики із автомобіля «Фольксвагена», кричала жінка у неї запасним колесом була зажата нога, і їй фельдшер наклав шину. Свідок пояснив, що водій «Фольксвагена» їхала не збавляючи швидкість та він опасався, що автомобіль може в них в`їхати, ДТП сталося на зустрічній смузі. Дорога була посипана місцями, ДТП сталося на проти швидкої допомоги, автомобіль швидкої допомоги не пересувався, мигаючі вогні були увімкненні.
Крім того, вина обвинуваченої ОСОБА_9 також підтверджується:
- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.12.2013 року зі схемою до нього (а.с. 121-128);
- висновком експерта №14 від 04.01.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 були пошкодження у вигляді: закритого вивиху лівого стегна, закритого перелому 6-го ребра справа, закритого перелому променевої кістки без здвигу відломків, що підтверджується даними рентгенографічного дослідження від 13.12.2013 року. Вказані пошкодження могли виникнути від дії тупих, твердих предметів і могли бути спричинені частинами салону автомобіля, який рухався в момент зіткнення транспортних засобів, так як встановлено матеріалами. Вище вказані пошкодження не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я, строком більше трьох тижнів (більше ніж 21 день) і згідно п.2.2.2. і 4.6 «Правил судово-медичного висновку ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» відносяться до пошкоджень середньої тяжкості (а.с.129-132);
- висновком експерта №16 від 04.01.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 , були пошкодження у вигляді: відкритого перелому обох костей лівої гомілки, що підтверджується даними рентгенографічного дослідження від 13.12.2013 року. Вказане пошкодження могло виникнути від дії тупих, твердих предметів і могло бути спричинено частинами салону автомобіля, який рухався в момент зіткнення транспортних засобів, так як встановлено матеріалами. Наявні пошкодження у ОСОБА_7 згідно п.2.1.3. «м» «Правил судово-медичного висновку ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» (1995 року) відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя (а.с.134-136);
- висновком №6978 судової транспорно-трасологічної експертизи по дослідженню механізму зіткнення автомобілів Volkswagen T4 р/н НОМЕР_3 і ВАЗ 2107 р/н НОМЕР_2 від 12.02.2014 року, відповідно до якого в момент первинного контакту кут між подовжніми осями транспортних засобів складав близько 175°, який відлічується в плані проти ходу годинникової стрілки від подовжньої осі автомобіля Volkswagen Т4 р/н НОМЕР_3 до подовжньої осі автомобіля ВАЗ 2107 р/н НОМЕР_2 . Зіткнення автомобілів сталося на смузі руху автомобіля ВАЗ 2107 р/н НОМЕР_4 в районі продуктів зіткнення та сліду «юзу» (а.с.138-139);
- протокол проведення слідчого експерименту від 13.09.2014 року зі схемою до нього та фотоілюстрацією за участю підозрюваної ОСОБА_9 (а.с.143-153);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.09.2014 року зі схемою до нього та фотоілюстрацією за участю потерпілого ОСОБА_6 (а.с.154-161);
- висновком №4738 судової авто технічної експертизи обставин зіткнення автомобілів Volkswagen Transporter T4 р/н НОМЕР_3 і ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_2 , відповідно до якого показання водія автомобіля Volkswagen Transporter Т4 р/н НОМЕР_3 про механізм зіткнення й параметри зближення з автомобілем ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_2 , дані нею при слідчому експерименті, технічно неспроможні. Показання водія автомобіля ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_2 про механізм зіткнення та параметри зближення автомобілів, дані ним при слідчому експерименті, технічно спроможні. Належним виконанням вимог пунктів 12.1,13.1,13.3 ПДР водій автомобіля Volkswagen Transporter Т4 р/н НОМЕР_3 мав технічну можливість зберегти контроль за напрямком руху свого автомобіля, тим самим мав технічну можливість зберегти рух у межах своєї сторони проїзної частини, чим мав технічну можливість уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_2 . В умовах події, відповідно заданих вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення, та з моменту початку руху автомобіля Volkswagen Transporter Т4 р/н НОМЕР_3 в його сторону був поставлений в аварійну обстановку. З фактом розглянутої події, з експертної точки зору, знаходяться фактичні дії водія автомобіля Volkswagen Transporter Т4 р/н НОМЕР_3 , які не відповідали вимогам пунктів 2.3.б,12.1,13.1,13.3 ПДР (а.с.162-166);
За таких обставин, аналізуючи добуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого її кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує її дії за ст. 286 ч.2 КК України, по ознаці порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжкі тілесні ушкодження.
Суд не приймає до уваги доводів обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника про те, що вона діяла в стані крайньої необхідності, так як об`їжджала дві перешкоди - швидку допомогу, яка стояла на проїжджій частині дороги і чоловіка, який вискочив на дорогу з її сторони та пересікав проїжджу частину з права вліво, оскільки такі ствердження ОСОБА_9 є обраним способом її захисту та обумовлені прагненням обвинуваченої уникнути відповідальності та покарання за скоєне, крім того спростовуються поясненнями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , наведеними вище висновками судових авто-технічних експертиз, судової транспорно-трасологічної експертизи та висновком судової авто товарознавчої експертизи, а також зібраними по справі доказами. Судом було встановлено, що порушення обвинуваченої ОСОБА_9 п.2.3.б, 10.1, 11.2, 11.3, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3. ПДР України призвело до вказаного вище ДТП.
За клопотання обвинуваченої та її захисника був допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 , який пояснив, що 13.12.2013 року він їхав на роботу, в автомобілі він був один, піднімався на гору та побачив машину швидкої допомоги, за нею стояла пожежна машина, люди ходили в округ цих машин, з права була машина в кюветі, стояв приблизно хвилин 5-10 та дивися, бачив ОСОБА_9 , вона його односельчанка, вона ходила з співробітниками ДАІ по проїзній частині дороги. Пояснив, що він не спілкувався з обвинуваченою, потім він побачив, що під`їхав її чоловік, свідок об`їхав машину швидкої допомоги та зупинився за нею і підійшов до них, обвинувачена та її чоловік сказали, що допомога не потрібна і він поїхав. Самого моменту ДТП він не бачив, однак звернув увагу, що швидка допомога стояла на проїзній частині дороги, за нею стояла пожежна машина, одні колеса на дорозі, інші на узбіччі. Свідок пояснив, що з`явився до слідчого і почав йому розповідати все, що бачив, але слідчий сказав, що свідок не правильно розповідає, що все було по іншому і свідок сказав, що буде давати покази на суді, потім йому подзвонила ОСОБА_9 і попросила дати свідчення в суді і він погодився.
Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_32 , оскільки вказаний свідок являється односельчанином та знайомим обвинуваченої ОСОБА_9 , крім того, свідчення вказаного свідка спростовуються поясненнями потерпілих та інших допитаних в судовому засіданні свідків, а також наведеними вище висновками експертиз.
Також суд не може погодитися з доводами обвинуваченої та її захисника про те, що ДТП сталось не з її вини, а у зв`язку з тим, що вона була вимушена діяти в стані крайньої необхідності: об`їжджала перешкоди - швидку допомогу, яка стояла на проїжджій частині дороги і чоловіка, який вискочив на дорогу, оскільки вказане твердження спростовується висновком №4738 судової авто технічної експертизи обставин зіткнення автомобілів Volkswagen Transporter T4 державний номер НОМЕР_3 і ВАЗ-2107 державний номер НОМЕР_2 , відповідно до якого показання водія ОСОБА_9 про механізм зіткнення й параметри зближення з автомобілем ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_2 , дані нею при слідчому експерименті, технічно неспроможні, також вказані твердження спростовуються показами свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_16 та потерпілих, які безпосередньо бачили рух автомобілів Volkswagen та пояснювали, що на дорозі вони нікого не бачили, ніхто дорогу в той момент не переходив.
Призначаючи покарання обвинуваченої, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 , згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченої, позитивну характеристику за місцем проживання (а.с.210), те, що вона одружена (а.с.85), має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_35 , 2002 р.н. (а.с.71, 72), а також приймає до уваги те, що вона частково відшкодовувала шкоду потерпілій ОСОБА_7 , крім того враховує думку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також приймає до уваги той факт, що обвинувачена раніше не судима і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, якщо вона у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки. Також суд вважає за можливе не позбавляти ОСОБА_9 права керування транспортними засобами.
Як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Частиною 2 ст. 86 КК України встановлено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 р. №1185-VII.
Згідно ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 р.» від 08.04.2014 р., звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_9 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено.
Обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні були згодні щодо застосування амністії та просили звільнити від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі ст..1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки вона підпадає під дію цього закону.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти застосування до обвинуваченої ОСОБА_9 Закону України «Про амністію у 2014 році».
За таких обставин враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_9 вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України не є тяжким або особливо тяжким, має неповнолітніх дітей: ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не амністувалася, а тому підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_9 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє її від обов`язку відшкодувати потерпілим заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.
По справі були заявлені цивільні позові.
Що стосується вимог за позовом прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Біляївської центральної районної лікарні до ОСОБА_9 про стягнення на користь Біляївської центральної районної лікарні коштів у розмірі 8783,22 грн., то суд дійшов до висновку, що вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про стягнення з ОСОБА_9 заподіяної матеріальної шкоди, за позовом ОСОБА_6 у розмірі 40 000 грн. та за позовом ОСОБА_7 у розмірі 8 000 грн., то відповідно до наданих потерпілими до суду квитанцій заявлені матеріальні шкоди підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь:
· потерпілої ОСОБА_7 у розмірі 8 000 грн.
Щодо позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_9 заподіяної моральної шкоди, за позовом ОСОБА_6 у розмірі 20 000 грн. та за позовом ОСОБА_7 у розмірі 20 000 грн., суд керується засадами справедливості та розумності, при визначені розміру моральної шкоди, враховує обсяг фізичних і душевних страждань та переживань потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вони зазнали внаслідок ДТП, а також враховує те, що ОСОБА_9 офіційно працевлаштована, однак на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше частково відшкодувала матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 у сумі 6640 грн. і вважає, що заявлені моральні шкоди підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь:
· потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 10 000 грн.;
· потерпілої ОСОБА_7 у розмірі 15 000 грн.
Крім того, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_9 витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки суду не було надано розрахунку витрат на правову допомогу, обсяг проведеної роботи, то суд вважає за доцільне стягнути ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_9 підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз.
Речові докази по справі відсутні. Арешт на майно обвинуваченої не накладався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити її покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засуджену наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 р.» від 08.04.2014 р. ОСОБА_9 звільнити від відбування призначеного вище покарання.
Роз`яснити ОСОБА_9 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє її від обов`язку відшкодувати потерпілим заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення авто-технічної, транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертиз у розмірі 3234,60 грн.
Цивільний позов прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Біляївської центральної районної лікарні задовольнити, стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на користь Біляївської центральної районної лікарні шкоду у розмірі 8783,22 грн. (вісім тисяч сімсот вісімдесят три гривні двадцять дві копійки).
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. та моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
Запобіжний захід не обирався. Речові докази по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1 .