Справа № 510/1182/14-к
Провадження № 1-кп/500/57/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0000121 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рені Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий 28 грудня 2012 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 20 червня 2013 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, утримується під вартою з 05 лютого 2014 року,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6,9,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.146, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Рені Одеської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працює, не одружений, має на утриманні малолітню доньку, проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий, утримується під вартою з 05 лютого 2014 року,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.6,9,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3 ст.146 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Рені Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судимий, утримується під вартою з 05 лютого 2014 року,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.396 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Рені Одеської області, росіянин, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, проживає в АДРЕСА_4 , не має судимості, утримується під вартою з 05 лютого 2014 року,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.396 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Весною 2012 року обвинувачений ОСОБА_10 , знаходячись у м.Рені без передбаченого законом дозволу придбав у невстановленої особи нестандартний самозарядний гладкоствольний пістолет «ZORAKI MOD.914-S», який переніс та в подальшому зберігав за місцем свого мешкання в будинку по АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу. Згідно з висновком балістичної експертизи № 69-Б/40-Д/194-Х від 26 лютого 2014 року вилучений у ОСОБА_10 пістолет є нестандартною коротко ствольною вогнепальною зброєю самозарядним гладкоствольним пістолетом «ZORAKI MOD.914-S» № НОМЕР_1 калібру 9 мм РА, який придатний для стрільби. Своїми діями він вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

Приблизно в середині лютого 2013 року обвинувачений ОСОБА_10 , знаючи про матеріальне становище приватного підприємця ОСОБА_14 , який здійснював господарську діяльність у сфері торгівлі металопластиковими виробами на території м.Рені та Ренійського району Одеської області вступив у попередню змову з обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , направлену на заволодіння майном ОСОБА_14 шляхом вчинення розбійного нападу. 20 лютого 2013 року приблизно о 17 годині вони зустрілися за місцем мешкання ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 , де розробили план вчинення кримінального правопорушення та розподілили між собою ролі. В той же день приблизно о 18.30 годині обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою згідно з розробленим планом на мотоциклі марки «ІЖ П-3», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_12 прибули на трасу «Рені-Долинське», де ОСОБА_11 та ОСОБА_10 сховалися в кюветі траси, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 залишилися на трасі біля місцевого звалища. О 18.42 годині обвинувачений ОСОБА_12 , який знав ОСОБА_14 та працював у нього, зателефонував ОСОБА_14 та, ввівши його в оману стосовно своїх дійсних намірів, попросив привезти пальне до місцевого звалища в м.Рені для заправки свого мотоциклу. Приблизно о 20 годині ОСОБА_14 на автомобілі марки «ВАЗ 21093», д/н НОМЕР_3 , приїхав до вказаного ОСОБА_12 місця, де ОСОБА_14 вийшов з автомобілю та відкрив його багажне відділення, щоб дістати буксирувальний насос. У цей час ОСОБА_10 підійшов ззаду до ОСОБА_14 та завдав йому удар рукою в область шиї, від якого останній втратив рівновагу, після чого відштовхнув ОСОБА_14 у кювет траси, де спільно з ОСОБА_11 нанесли йому декілька ударів руками по голові та спині. Оскільки ОСОБА_14 почав чинити опір, ОСОБА_13 з метою придушення його волі до опору, став утримувати його руками, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зв`язали йому руки липкою стрічкою та заклеїли рот, тим самим стали насильно утримувати ОСОБА_14 та незаконно позбавили його волі з метою подальшого заволодіння його майном. Цими діями ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.146 КК України.

Після цього ОСОБА_13 повернувся на трасу до ОСОБА_12 , а ОСОБА_10 з ОСОБА_11 вивели ОСОБА_14 на трасу. ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_12 та наніс йому удар рукою по голові з метою імітування скоєння розбійного нападу на останнього та складення враження у ОСОБА_14 , що ОСОБА_12 також є потерпілим. Потім ОСОБА_10 , діючи потворно, та ОСОБА_11 вирішили заволодіти автомобілем «ВАЗ 21093», д/н НОМЕР_3 , вартістю 22623 гривні 94 копійки, який належить ОСОБА_14 з метою перевезення його до безлюдного місця, посадили ОСОБА_14 до автомобілю, перевезли потерпілого до лісосмуги, розташованої на об`їзній дорозі м.Рені Одеської області, а ОСОБА_13 та ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_10 поїхали за ними на мотоциклі. Цими діями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України.

В лісосмузі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 витягли ОСОБА_14 з салону автомобіля та з метою з`ясування місця знаходження грошових коштів почали наносити удари руками ОСОБА_14 в різні частини тіла. ОСОБА_14 повідомив про відсутність у нього грошових коштів і ОСОБА_12 обшукав салон автомобілю та знайшов гаманець ОСОБА_14 , в якому знаходилися грошові кошти в розмірі 1250 гривень та дві банківські кредитні картки ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Райффайзен Банк-Аваль», після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_13 направилися до м.Рені з метою зняття грошових коштів з банківських рахунків ОСОБА_14 .

У цей час ОСОБА_10 повернувся до ОСОБА_14 , зняв з його обличчя ліпку стрічку та з метою примусити його назвати пін-коди від банківських карток, почав застосовувати до нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, що виразилося в нанесенні ударів руками в область обличчя та інших частин тіла, а також у застосуванні заздалегідь приготовленого нестандартного самозарядного гладкоствольного пістолету «ZORAKI MOD.914-S», здійснивши один постріл біля голови та два постріли в область правого та лівого стегон ОСОБА_14 , який лежав зв`язаний на спині, після чого він повідомив ОСОБА_10 пін-код від банківської картки, який повідомив його ОСОБА_11 та той здійснив три транзакції по зняттю грошових коштів з кредитної картки ОСОБА_14 на загальну суму 9600 гривень. Потім за вказівкою ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на мотоциклі направилися до місця мешкання ОСОБА_14 по АДРЕСА_5 , де отруїли його собаку. ОСОБА_10 з метою примусити ОСОБА_14 назвати пін-код від другої банківської карти,продовжив застосовувати до нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, а саме, використовуючи шуруповерт з хрестоподібною насадкою, який знаходився в автомобілі потерпілого, просвердлив ним вушні раковини ОСОБА_14 , який після цього повідомив ОСОБА_10 пін-код від другої банківської картки. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_12 перевезли ОСОБА_14 до лісосмуги по трасі «Рені-Долинське» в районі «Балкани», де ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_11 та ОСОБА_13 пін-код від другої банківської картки.

20 лютого 2013 року приблизно о 23 годині ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 здійснили транзакцію по зняттю з кредитної картки ОСОБА_14 грошових коштів в сумі 7200 гривень, після чого повернулися до лісосмуги. В зв`язку з тим, що ОСОБА_14 висловив намір звернутися до правоохоронних органів, 21 лютого 2013 року приблизно о 00.30 годині обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з метою вчинення умисного вбивства з корисливих мотивів та з метою приховати скоєні ними злочини відносно ОСОБА_14 обмотали шию ОСОБА_14 будівельною полімерною стрічкою та здавлювали нею шию потерпілого, поки він не перестав подавати ознак життя. Смерть ОСОБА_14 настала в результаті механічної асфіксії. Після чого обвинувачений ОСОБА_10 металевим цвяходером наніс ОСОБА_14 кілька ударів в область грудної клітини. Потім обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з метою приховання слідів злочину прив`язали до тіла ОСОБА_14 дві чавунні батареї, помістили тіло до автомобілю ВАЗ-21093, відчинили всі вікна та зіштовхнули автомобіль до водойми «Вікета». Цими діями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили злочин, передбачений п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України, а ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вчинили злочин, передбачений ч.1 ст.396 КК України.

Після цього 21 лютого 2013 року приблизно о 02.00 годині обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 прибули до місця мешкання ОСОБА_14 по АДРЕСА_5 , де ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зайшли на подвір`я, а ОСОБА_12 залишився на вулиці спостерігати за навколишньою обстановкою. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 за допомогою ключів, які знаходилися біля вхідної двері, відчинили двері, проникли в будинок та викрали плазмовий телевізор «Самсунг» вартістю 4000 гривень, ноутбук вартістю 4000 гривень, нетбук «Асус» вартістю 1000 гривень, мисливську гладкоствольну рушницю «Valther» вартістю 7000 гривень, жіночою біжутерією, яка матеріальної цінності не представляє, таким чином заволоділи майном ОСОБА_14 на загальну суму 34050 гривень. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з моменту нападу на потерпілого ОСОБА_14 з метою заволодіння його майном завдали ОСОБА_14 тілесні ушкодження: закрита травма голови у вигляді забитих ран обличчя, синців голови, крововиливів в м`які тканини лобно-скроневих областей; закрита травма грудної клітини у вигляді: переломів правих 6 та 7 ребер по середній ключичній і передній пахвовій лінії, крововиливів у м`які тканини грудної клітини; закрита травма шиї у вигляді крововиливів у м`які тканини шиї, перелом лівого великого ріжка під`язикової кістки, розрив зчленування між тілом і великим ріжком, переломи щитовидного і персневидного хрящів; травма нижніх кінцівок у вигляді вогнепальних кульових (кулями, вистріляними з травматичної зброї) наскрізних пошкоджень обох стегон; синець правого плеча, живота і включаючи викрадення майна з будинку скоїли злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України, а обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 скоїли злочин, передбачений ч.3 ст.187 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні винним себе визнав частково та пояснив, що потерпілого ОСОБА_16 не бачив до цього одного разу. Того вечора він зустрів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та запропонував їм поїхати на дискотеку. Дорогою в них закінчився бензин. ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_14 , в якого він працював, та попросив його привезти бензин. ОСОБА_16 приїхав через деякий час, він вдарив його ззаду по спині та відтягнув його в кювет. ОСОБА_17 приніс йому скотч, яким він зв`язав потерпілому ноги та вони поїхали до лісосмуги, аби подивитися, чи є у потерпілого гроші. Він забрав у потерпілого гроші в сумі приблизно 1500-2000 гривень та банківську картку, яку він віддав ОСОБА_18 , аби той з ОСОБА_19 зняли гроші. ОСОБА_17 залишався на дорозі. Він витягнув потерпілого з машини, умислу вбивати потерпілого у нього не було, потерпілий почав кричати, він злякався та вдарив його, вистрілив йому в ногу та біля вуха, після чого потерпілий сказав йому код картки. Другу картку він також віддав ОСОБА_18 , та сказав йому з ОСОБА_17 та ОСОБА_19 поїхати та зняти з неї гроші. Також сказав Мокану, у якого була щуряча отрута, по дорозі отруїти собаку потерпілого. Оскільки потерпілий не говорив код від другої картки, він дістав шуруповерт та просвердлив йому вухо, після чого потерпілий сказав код від другої картки. Потім взяв монтировку та вдарив потерпілого по шиї, той перестав кричати. Потім він сказав ОСОБА_19 забрати у нього вдома батарею, а сам поклав потерпілого в багажник. Коли ОСОБА_19 привіз батарею, він прив`язав її до потерпілого, який знаходився в багажнику, та вони з ОСОБА_18 та ОСОБА_17 на машині поїхали до водойми й зіштовхнули машину з потерпілим до каналу. Потім вони поїхали до потерпілого додому, ОСОБА_17 залишався в машині, а він з ОСОБА_19 та ОСОБА_18 перелізли через паркан, Мокану виніс телевізор, зброю, та 2 ноутбуки, після чого вони поїхали до Мокану додому та поділили награбоване майно: ОСОБА_17 він дав ноутбук, однак той відмовився, Мокану взяв один ноутбук, ОСОБА_19 телевізор, він взяв зброю та всі роз`їхалися. Все відбулося спонтанно, умислу на вбивство у них не було, він просто хотів забрати гроші. З потерпілим знаходився тільки він, зв`язував його сам, окрім нього з потерпілим поруч нікого не було, Мокану його тільки тримав, ніхто не бачив, що там відбувалось, оскільки це було вночі та йшов дощ. Коли вони приїхали на канал, інші обвинувачені знаходились в іншій машині на відстані 60-100 м. Рушницю він взяв для самозахисту.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні винним себе визнав у крадіжці, за ч.2 ст.289, за п.п.6,9,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України винним себе не визнав, за ч.3 ст.146 КК України - винним себе визнав в знятті грошей та викраденні майна з будинку потерпілого, в убивстві себе винним не визнав та пояснив, що потерпілого ОСОБА_16 знав, з ОСОБА_20 живуть на одній вулиці, ОСОБА_17 та ОСОБА_19 знає по школі. В той день зустрів ОСОБА_20 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 та вони разом поїхали на дискотеку. Дорогою в них закінчився бензин, ОСОБА_17 сказав, що зателефонує начальнику, щоб той привіз бензин. Вони спустилися в кювет, потім через хвилину приїхав ОСОБА_16 . ОСОБА_20 вдарив ОСОБА_16 в кюветі, потім покликав його, попросив в ОСОБА_17 щось, аби зв`язати потерпілого, ОСОБА_17 приніс йому шматок стрічки, яку взяв з машини потерпілого. Коли потерпілому наносилися тілесні ушкодження, він не бачив. Він питав у ОСОБА_20 , що сталося. ОСОБА_20 казав, що вони заберуть у потерпілого гроші та відпустять його. Він тримав ноги потерпілого, а ОСОБА_20 його зв`язував та залишився з ОСОБА_16 в кюветі, потім вийшов з грошима та карткою, сказав йому з ОСОБА_19 поїхати до міста та зняти гроші. Потім ОСОБА_20 подзвонив їм та повідомив код від картки, вони зняли 7 тисяч гривень. Зателефонував в другий раз та сказав їм поїхати до ОСОБА_16 і забрати в нього вдома гроші та попередив, що в ОСОБА_16 вдома є собака. Він поїхав до себе додому з ОСОБА_19 , взяли отруту та отруїли собаку ОСОБА_16 . Коли вони повернулися, ОСОБА_20 дав їм другу картку, вони поїхали втрьох та зняли гроші 8000 гривень. Що робив ОСОБА_20 з ОСОБА_16 , він не бачив. Він побачив в руках у ОСОБА_20 монтировку, шуруповерту не бачив. Вони до потерпілого не підходили, бо він був в лісопосадці. ОСОБА_20 підходив до них сам. Він допомагав йому лише біля траси в кюветі, більше не допомагав. Коли вони повернулися, ОСОБА_20 сказав, що вдарив ОСОБА_16 кілька разів та той помер. Він з ОСОБА_19 поїхали та привезли батарею, як ОСОБА_19 передавав її ОСОБА_20 , він не бачив. ОСОБА_20 поклав тіло ОСОБА_16 в багажник, сам прив`язав до його тіла батарею. Він до машини з потерпілим не підходив, а залишався на дорозі. Вони з ОСОБА_19 поїхали додому за ще однією машиною, інші поїхали на машині потерпілого. Потім він під`їхав та потягнув їх на буксирі до водойми і від`їхав на дорогу. ОСОБА_20 залишився там та зіштовхнув машину до водойми, вони йому в цьому не допомагали. Потім вони поїхали до потерпілого додому, ОСОБА_20 сказав, що зі слів ОСОБА_16 знає, що в нього вдома є гроші, так сказав йому проникнути до будинку. Він переліз через паркан, проник до будинку, ОСОБА_19 та ОСОБА_17 чекали його на розі, він взяв телевізор, 2 ноутбуки та зброю. Він та ОСОБА_19 взяли собі ноутбуки. Гроші вони поділили між собою порівну. Він сам не п`є та ніхто з обвинувачених тоді алкоголь не вживав. Його затримали о 13 годині 05 лютого 2014 року, доставили в Ренійський райвідділ, та сказали, що і як писати. З адвокатом він зустрівся о 12 годині ночі, конфіденційно з ним не розмовляв. Шкодує про вчинене.

Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні визнав себе винним у крадіжці та прихованні злочину, за ч.3 ст.187, ч.3 ст.146 КК України винним себе визнав частково в прихованні злочину та пояснив, що працював у потерпілого ОСОБА_16 . ОСОБА_20 знає, ОСОБА_18 знає зі школи, ОСОБА_19 сусід. В той день він приїхав до ОСОБА_18 додому, ОСОБА_20 був у нього. він сказав їм, що начальник пішов за грошима. Вони сіли на мотоцикл та поїхали на дискотеку, зустріли ОСОБА_19 . Про скоєння злочину вони не домовлялися. Дорогою в них закінчився бензин. Він зателефонував ОСОБА_16 . Коли ОСОБА_16 приїхав, вийшов з машини та відкрив багажник, ОСОБА_20 вибіг та вдарив його. Мокану вийшов через 3-4 хвилини. Він віддав ОСОБА_20 стрічку. ОСОБА_20 вийшов на дорогу, віддав ОСОБА_18 та ОСОБА_19 картку та вони поїхали. Він залишився на дорозі та перебував у шоковому стані та розгубився, він почув 2 вистріли. ОСОБА_20 один раз вдарив його по голові, чому, він не знає. Підійти до ОСОБА_20 він боявся, тому що переживав за своїх рідних, та перешкодити йому не намагався. Коли ОСОБА_18 та ОСОБА_19 повернулись, ОСОБА_20 віддав їм другу картку та вони втрьох поїхали знімати гроші. Коли вони приїхали, ОСОБА_20 стояв з монтировкою та сказав, що вбив ОСОБА_16 . ОСОБА_19 під`їхав на мотоциклі та привіз батарею. Він не допомагав переносити батарею. Коли вони виїхали, машина заглохла. ОСОБА_20 сам зіштовхнув її до водойми, він йому не допомагав. До ОСОБА_16 він взагалі жодного разу не підходив. Потім вони поїхали до потерпілого додому, він про це не знав, оскільки за кермом був Мокану, він також знав, де проживає потерпілий, однак іншим обвинуваченим його адресу не повідомляв, до будинку потерпілого він не заходив. З будинку вийшов ОСОБА_19 з телевізором, потім підійшли ОСОБА_18 та ОСОБА_20 з ноутбуками та зброєю. Вони поїхали до Мокану. ОСОБА_20 пропонував йому ноутбук, однак він відмовився. Зброю ОСОБА_20 віддав ОСОБА_19 , гроші вони поділили.

Обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні визнав себе винним за ч. 1 ст.396 КК України, та у вчиненні крадіжки, за ч.3 ст.187, ч.3 ст.146 КК України винним себе не визнав та пояснив, що того вечора він їхав вулицею, ОСОБА_20 зупинив його та запропонував поїхати на дискотеку, дорогою в них закінчився бензин. ОСОБА_17 зателефонував ОСОБА_16 , щоб той привіз бензин. ОСОБА_16 приїхав, відкрив багажник, вибіг ОСОБА_20 та вдарив його по спині. Вони з ОСОБА_17 стояли за 10 метрів від цього місця та не могли зрозуміти, що відбувається. Він спитав у ОСОБА_17 , що відбувається, той сказав, що не знає. ОСОБА_16 зв`язував ОСОБА_20 , сам він зв`язувати потерпілого не допомагав, стояв на дорозі та нічого не бачив. До того ж ОСОБА_20 вдарив ОСОБА_17 та він сам почав боятися, що з ним може щось трапитися та боявся ОСОБА_20 й не перешкоджав йому. Мокану сів за кермо та ОСОБА_20 сказав їхати за ними. Вони поїхали вздовж поля. Мокану вийшов на дорогу. Вийшов ОСОБА_20 та дав їм картку, ОСОБА_17 залишився на дорозі, вони поїхали до міста. Мотоцикл залишили у ОСОБА_17 . Мокану зняв гроші з картки. ОСОБА_20 дав їм другу картку, вони знову поїхали до міста, Мокану зняв гроші, поїхали назад до ОСОБА_20 , ОСОБА_20 вийшов на дорогу та сказав, що вбив ОСОБА_16 , та сказав йому поїхати за батареєю, навіщо йому потрібна була батарея, ОСОБА_20 не пояснював, а він у ОСОБА_20 не спитав. Він забрав батарею та привіз її до машини ОСОБА_16 . Потім ОСОБА_20 сказав ОСОБА_18 поїхати до нього та взяти машину брата ОСОБА_18 . Потім вони поїхали до водойми. Машину від`єднали, вони від`їхали далі, ОСОБА_20 сказав, що зіштовхнув машину. Потім вони поїхали до ОСОБА_21 , ОСОБА_20 сказав ОСОБА_17 залишатися в машині, а вони пішли до будинку потерпілого щось подивитися. Мокану переліз через паркан, передав йому щось загорнуте, після чого вони поїхали до Мокану додому. Мокану дав йому телевізор, ОСОБА_17 відмовився від ноутбуку та віддав його йому, гроші вони поділили та потім роз`їхалися.

Вина обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , крім часткового визнання ними своєї вини, у вчиненні інкримінованих їм злочинів, підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні:

- показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що обвинувачені його сусіди, потерпілих не знав. Він придбав вживаний телевізор у ОСОБА_19 за 3000 гривень, звідки телевізор, ОСОБА_19 не казав, через деякий час прийшли працівники міліції, сказали, що телевізор належить померлому ОСОБА_16 та забрали телевізор.

- протоколом огляду місця події від 22 лютого 2013 року приватного домоволодіння АДРЕСА_5 , що належав потерпілому ОСОБА_14 , де були виявлені сліди пальців рук та поверхонь долонь (т.2, а.с.60-85 з фототаблицями);

- протоколом огляду місцевості від 01 березня 2013 року, відповідно до якого на ділянці каналу Векета на відстані 11 км від м.Рені був піднятий з дна каналу автомобіль ВАЗ 21093, д/н НОМЕР_3 , що належав потерпілому ОСОБА_14 , при огляді якого встановлено, що розбите скло передніх водійських дверцят та відсутнє лобове скло, та що в салоні розташований труп людини (т.2, а.с.105-116 з фототаблицями).

- протоколом огляду транспортного засобу від 02 березня 2013 року про те, що в багажнику автомобіля виявлений труп потерпілого з прив`язаною до нього батареєю опалення (т.2, а.с.117-151 з фототаблицями);

- протоколом огляду місця події від 02 березня 2013 року про те, що на ділянці між шлюзом № 1 та мостом каналу Векета виявлене лобове скло від автомобілю, металічний ключ, пульт керування «КАР МП3» та верхній автомобільний багажник (т.2, а.с.154-160 з фототаблицями).

- протоколом обшуку від 05 лютого 2014 року про те, що у ОСОБА_10 був вилучений пістолет, мобільний телефон та термометр (т.2, а.с.179-181).

- протоколом обшуку від 05 лютого 2014 року про те, що у ОСОБА_23 вилучені мобільні телефони, сім-карти та мотоцикл (т.2, а.с.182-187);

- протоколом обшуку від 05 лютого 2014 року про те, що у ОСОБА_11 вилучено мобільний телефон, ноутбук з зарядним пристроєм, акумуляторну батарею та блокнот із записами (т.2,а.с.188-190).

- протоколом обшуку від 05 лютого 2014 року про те, що у ОСОБА_13 була вилучена мисливська рушниці та 9 патронів (т.2, а.с.191-193);

- протоколом добровільної видачі від 05 лютого 2014 року про те, що ОСОБА_22 добровільно видав телевізор, який він придбав у ОСОБА_13 (т.2, а.с.194);

- протоколом видачі від 06 лютого 2014 року, де ОСОБА_24 видала ноутбук, який придбали у ОСОБА_13 за 1500 гривень (т.3, а.с.155);

- заявами ОСОБА_10 (т.2,а.с.195-196), ОСОБА_12 (т.2, а.с.199-201), ОСОБА_11 (т.2, а.с.204-207) та ОСОБА_13 (т.2, а.с.210-211) від 05 лютого 2014 року, де вони описали, за яких обставин ними були вчинені злочини проти постраждалого ОСОБА_14 ;

- протоколом огляду місця події від 12 березня 2014 року, де в автомобілі ВАЗ-21093, д/н НОМЕР_3 виявлений шуруповерт червоного кольору (т.3, а.с.156);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12 березня 2014 року з додатком, де обвинувачений ОСОБА_11 пояснив та показав, що 20 лютого 2013 року до нього додому під`їхали ОСОБА_10 , де вони разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поїхали на трасу, де ОСОБА_12 викликав ОСОБА_14 з метою пограбувати останнього забрати гроші, коли ОСОБА_14 під`їхав на машині та вийшов з неї, ОСОБА_10 вдарив його, він підбіг до них, передав ОСОБА_10 скотч, яким зв`язали руки та рот потерпілого, після чого поїхали в лісосмугу, він був за кермом машини, ОСОБА_10 з ОСОБА_14 на задньому сидінні, а ОСОБА_12 з ОСОБА_13 їхали за ними на мотоциклі, у ОСОБА_16 вони забрали 1250 гривень та 2 банкоматні картки, зі слів ОСОБА_14 вони дізналися про те, що на картках є гроші, ОСОБА_10 віддав йому картку та вони разом з ОСОБА_13 поїхали та зняли гроші в сумі 7000 гривень, дорогою ОСОБА_10 зателефонував йому, сказав, що вдома у ОСОБА_14 є гроші та необхідно отруїти собаку, що він і зробив. Вони повернулися до ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 він знову повернувся до міста, де в банкоматі зняли 9000 гривень, повернувшись на місце, він дізнався від ОСОБА_20 , що останній прострелив ноги потерпілого. ОСОБА_10 сказав, що ОСОБА_14 упізнав ОСОБА_12 та якщо його відпустять, то він їх здасть міліції, а тому треба щось робити. ОСОБА_10 взяв з машини буксирувальну стрічку, натягнув на шию потерпілого, тягнув з одного боку та змусив його тягнути з іншого боку, тобто задушити потерпілого. ОСОБА_14 почав смикатися, вони кинули стрічку, після чого ОСОБА_10 намагався сам душити, а потім взяв монтировку та вдарив ОСОБА_14 . З метою приховати злочин вони вирішили втопити автомобіль ОСОБА_14 в каналі Ветека, в зв`язку з чим привезли батарею опалення та прив`язали до ОСОБА_14 та разом з автомобілем втопили в каналі; після цього приїхали до будинку ОСОБА_14 , де вчинили крадіжку майна з будинку (т.2, а.с.232-259);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13 березня 2014 року з додатком, де обвинувачений ОСОБА_13 пояснив, що за пропозицією ОСОБА_10 вони виїхали на трасу, де ОСОБА_12 повинен був викликати потерпілого ОСОБА_14 з метою забрати його гроші, так як ОСОБА_12 сказав, що при собі ОСОБА_14 має 20000-25000 гривень. Коли ОСОБА_16 під`їхав на автомобілі на трасу, ОСОБА_10 вдарив його, повалив його на землю, ОСОБА_11 дав скотч та вони зв`язали потерпілого. Двічі їздили в місто та з банкомату знімали гроші. ОСОБА_10 та Мокану буксирувальною стрічкою задушили потерпілого. Щоб приховати сліди злочину, вони зіштовхнули машину з трупом ОСОБА_14 в канал, після чого поїхали до ОСОБА_16 , ОСОБА_12 залишився на вулиці, а він з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зайшли в будинок, гроші в будинку не знайшли, а забрали плазмовий телевізор, ноутбук, зброю (т.3, а.с.1-36).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 березня 2014 року з додатком, де обвинувачений ОСОБА_10 пояснив та показав, що від ОСОБА_12 дізналися, що у ОСОБА_14 є гроші та що можна викликати його на трасу біля звалища та відібрати гроші. 20 лютого ввечері вони зібралися у ОСОБА_11 вдома, ОСОБА_11 взяв з будинку скотч, а він травматичну зброю з метою налякати потерпілого, якщо він відмовиться дати гроші. Коли ОСОБА_14 під`їхав на автомашині, він вдарив ОСОБА_14 та повалив його на землю, підійшов Мокану, дав йому скотч та тримав ОСОБА_14 за ноги, поки він його зв`язував монтажною стрічкою, яку приніс ОСОБА_12 . ОСОБА_11 сів за руль автомобіля потерпілого, а він з потерпілим на заднє сидіння, за ними на мотоциклі їхали ОСОБА_12 та ОСОБА_25 . Приїхавши в лісосмугу, він витащив ОСОБА_14 з машини. ОСОБА_26 знайшов в машині портмоне, в якому біло приблизно 1300 гривень та банкоматівські картки. Картки він віддав ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які поїхали до міста, дорогою він повідомив їм код картки, він взяв пістолет, підійшов до ОСОБА_16 , вдарив його кілька разів по тулубу, погрожуючи пістолетом, він дізнався код однієї картки, про що повідомив ОСОБА_11 , так як ОСОБА_14 відмовлявся говорити код другої картки, він просвердлив йому шуруповертом обидва вуха. Від ОСОБА_14 він дізнався, що вдома є гроші та сказав ОСОБА_11 отруїти собаку. Після приїзду ОСОБА_11 він сказав, що ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_12 та щось треба робити. Вирішили задушити ОСОБА_14 , в зв`язку з чим взяли з багажника буксирувальну стрічку, обгорнули навколо шиї ОСОБА_14 , ОСОБА_11 взяв за один кінець, він за інший та почали тягнути в різі сторони. Коли ОСОБА_14 почав хрипіти, ОСОБА_11 відпустив стрічку. Так як ОСОБА_14 хрипів, він взяв монтировку та вдарив ОСОБА_14 монтировкою по шиї. Після того, як потерпілий помер, він вирішив втопити його разом з машиною в каналі ОСОБА_27 , для чого привезли батареї та прив`язали до трупа ОСОБА_14 після того, як втопили машину ОСОБА_14 , пішли в будинок ОСОБА_14 , в будинку грошей не було та вони забрали майно, яке поділили між собою, а також гроші (т.3, а.с.38-58).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 березня 2014 року з додатком, де обвинувачений ОСОБА_12 пояснив, що він працював у ОСОБА_14 та знав, що в нього будуть гроші, так як збирав замовлення на вікна та в нього мало бути приблизно 20000-30000 гривень. Знаючи, що ОСОБА_16 йому допоможе, з цією метою вони виїхали на трасу, він зателефонував ОСОБА_16 , сказав, що в них закінчився бензин. З будинку ОСОБА_11 взяв з собою скотч. Коли ОСОБА_16 під`їхав на автомашині, ОСОБА_20 ззаду вдарив його, вони зв`язали його будівельною стрічкою, яку він знайшов в машині, та скотчем, який приніс ОСОБА_11 . ОСОБА_11 з ОСОБА_13 поїхали до міста знімати гроші з першої картки, а він з ОСОБА_10 залишились біля ОСОБА_14 . Так як ОСОБА_16 відмовлявся називати пін-код другої картки, та зі слів ОСОБА_10 він дізнався, що той шуруповертом просвердлив вуха ОСОБА_14 , поки той не сказав пін-коду другої картки. З другої картки гроші знімали втрьох: він, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , ОСОБА_20 залишився наодинці з ОСОБА_16 . Після повернення ОСОБА_10 з ОСОБА_11 задушили ОСОБА_14 та з метою приховати злочин, прив`язавши батареї опалення до трупу ОСОБА_14 , разом з машиною втопили в каналі Ветека. (т.3, а.с.59-75).

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12 березня 2014 року, де ОСОБА_11 впізнав шуруповерт під № 2, яким ОСОБА_10 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_14 (т.3, а.с.76-78).

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12 березня 2014 року, де ОСОБА_11 впізнав металевий прилад, яким ОСОБА_10 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_14 (т.3, а.с.81-83).

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13 березня 2014 року, де ОСОБА_13 впізнав металевий прилад, яким ОСОБА_10 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_14 (т.3, а.с.86-88).

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 14 березня 2014 року, де ОСОБА_10 впізнав шуруповерт під № 2, яким він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_14 (т.3, а.с.94-95).

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 15 березня 2014 року, де ОСОБА_12 впізнав шуруповерт під № 1, яким ОСОБА_10 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_14 (т.3, а.с.98-100).

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 15 березня 2014 року, де ОСОБА_12 впізнав металевий прилад під № 1, яким ОСОБА_10 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_14 (т.3, а.с.102-104).

- висновком експерта № 21 від 04 квітня 2014 року та судово-медичної експертної комісії № 145 від 02 червня 2014 року про те, що у ОСОБА_14 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-лицьова травма: крововиливи в м`які тканини лобно-скроневих областей, крововиливи повік обох очей, забита рана спинки носа та верхньої губи; закрита травма грудної клітини повні прямі поперечні переломи правих 6 та 7 ребер; крововиливи в області правого плечового пояса; наскрізні поранення правої та лівої вушних раковин; наскрізне вогнепальне поранення правого стегна; наскрізне вогнепальне поранення лівого стегна; закрита травма шиї - крововиливи у м`які тканини шиї зліва та справа, області гортані та трахеї; перелом під`язикової кістки в місці з`єднання тіла та лівого великого ріжка, на лівому великому ріжці, в основі правого верхнього ріжка щитовидного хряща, на платині щитовидного хряща зліва та лівому верхньому ріжці щитовидного хряща; Всі виявлені ушкодження на трупі ОСОБА_14 мають ознаки прижиттєвого походження. Смерть ОСОБА_14 настала в результаті механічної асфіксії, що розвилася в результаті здавлення органів шиї рукою (руками) та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з травмами органів шиї та могла настати в короткий проміжок часу, що вираховується хвилинами, а також більш тривалий проміжок часу, в залежності від сили, тривалості, та безперервності механічного впливу на область шиї; Ушкодження у вигляді під`язикової кістки, щитовидного та персневидного хрящів, крововиливів у м`які тканини шиї утворюють єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої травми шиї, що супроводжувався морфологічними ознаками асфіксії, і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; ушкодження у вигляді вогнепальних, кульових, наскрізних ран обох стегон, рваних ран мочок, переломів 6-7 правих ребер з крововиливами в м`які тканини грудної клітини, при звичайному перебігу у живих осіб супроводжуються тривалим розладом здоров`я тривалістю понад 3 тижнів (більше 21 дня) і за цим критерієм мають ознаки ушкоджень середньої тяжкості; забиті рани обличчя при звичайному своєму протіканні у живих осіб тягнуть розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше ніж три тижні (21 день) і мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синці голови, живота, правого плеча при звичайному перебігу у живих осіб мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів і у зв`язку з цим містять ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_14 знаходиться в прямому причинному зв`язку з механічною асфіксією від здавлення органів шиї. (т.3, а.с.236-241), (т.4, а.с.27-146).

- висновками експерта № 204 від 30 квітня 2014 року про те, що не виключена можливість завдання ушкодження вушних раковин потерпілого хрестоподібною насадкою шуруповерта та не виключена можливість завдання вогнепальних поранень правого та лівого стегон потерпілого пістолетом. (т.4, а.с.12-22).

- висновками експерта № 104Б від 03 квітня 2013 року про те, що предмет, вилучений 02 березня 2013 року при огляді трупа ОСОБА_14 є фрагментом кулі, яка була вистріляна з гладкоствольної зброї калібру 9 мм РА і надана куля використовується для спорядження патронів травматичної дії до гладкоствольної зброї калібру 9 мм РА.(т.4, а.с.148-151).

- висновком експерта № 483-Б від 11 грудня 2013 року про те, що з відео-записів зовнішніх камер перед банкоматом «Райффайзен Банк Аваль» зафіксовано, що 20 лютого 2013 року о 21.34 годині зафіксовано двох осіб та о 22.56 годині з банкомату були здійснені банківські операції (т.4, а.с.153-158).

- висновками експерта № 69-Б/40-Д/197-Х від 26 лютого 2014 року про те, що наданий пістолет є нестандартною короткоствольною вогнепальною зброєю саморядним гладкоствольним пістолетом «ZORAKI MOD.914-S» № НОМЕР_1 . калібру 9 мм РА, даний пістолет придатний до стрільби (т.4, а.с.164-173).

- висновком експерта № 74-Б/39-Д/195-Х від 27 лютого 2014 року, що надане на дослідження рушниця є помповою мисливською рушницею іноземного виробництва, б/н, 12 калібру та є гладкоствольною вогнепальною зброєю та надана рушниця придатна для стрільби, та 9 патронів є боєприпасами до гладкоствольної зброї 12 калібру. (т.4, а.с.179-186).

- актами комісійної комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 209 на ОСОБА_12 (т.4, а.с.190-195); № 201 на ОСОБА_10 (т.4, а.с.196-200), № 190 на ОСОБА_11 (т.4, а.с.201-206), № 191 на ОСОБА_13 (т.4, а.с.207-2012) про те, що обвинувачені будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждали та на страждають, могли розуміти значення своїх дій та керувати ними напередодні та в момент вчинення інкримінованих їм дій. В момент вчинення злочину ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляли, могли в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час психічних розладів не мають, можуть розуміти значення своїх дій та керувати ними, розуміють зміст пред`явленого їм обвинувачення, можуть давати покази з приводу досліджуваної по кримінальній справі кримінальної ситуації, здатні брати участь у слідчих діях та предстати перед судом.

Дії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 досудовим розслідуванням правильно кваліфіковано за п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, з метою приховати інший злочин; за ч.4 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; за ч.3 ст.146 КК України як незаконне позбавлення волі людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого із застосуванням зброї, що спричинили тяжкі наслідки.

Дії ОСОБА_12 , ОСОБА_13 правильно кваліфіковані досудовим розслідуванням за ч.3 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло; за ч.3 ст.146 КК України як незаконне позбавлення волі людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що спричинили тяжкі наслідки; за ч.1 ст.396 КК України заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Дії ОСОБА_10 також правильно кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Аналізуючи в сукупності докази, зібрані в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд вважає встановленим, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за попередньою змовою, діючи з єдиним умислом на заволодіння чужим майном майном потерпілого ОСОБА_14 , здійснили напад на потерпілого, заздалегідь розробивши план виклику його за місто, де згодом здійснили напад на нього. це підтверджується їхніми письмовими поясненнями та протоколами слідчих експериментів, де кожний з обвинувачених детально розказав та показав, хто які дії вчиняв з моменту нападу на ОСОБА_14 , незаконно позбавлення волі, завдання тілесних ушкоджень, зняття грошей у банкоматі, умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_14 , затоплення автомобілю та трупу ОСОБА_14 в каналі Векета, викрадення майна з будинку потерпілого. Їхні показання в ході досудового розслідування узгоджувалися між собою та суд вважає ці показання такими, що відповідають дійсності та сумніватися в тому, що вони дані обвинуваченими через які-небудь незаконні методи ведення досудового розслідування у суду підстав немає, так як самі обвинувачені не стверджують, що до них в ході досудового розслідування не було засновано тиск з метою дачі потрібних показань. При вказаних обставинах суд не може взяти до уваги пояснення обвинувачених в судовому засіданні, а саме: ОСОБА_10 про те, що його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України, так як він одноособово скоїв вбивство потерпілого, попередньої змови у нього з ОСОБА_11 не було; ОСОБА_11 про те, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ст.115 КК України, ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 не завдавав, та немає підстав кваліфікувати його дії за ст.187 ч.4 КК України; ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що напад на ОСОБА_14 не скоювали, не позбавляли незаконно волі потерпілого, та їх дії необхідно кваліфікувати за ст.396 ч.1 КК України, так як вони лише приховали злочин.

При призначенні покарання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 суд враховує скоєння особливо тяжкого злочину, характер вчинених обвинуваченими дій, особу винних, позитивну характеристику, сімейний стан кожного, визнання своєї провини в ході досудового розслідування.

Враховуючи завдання постраждалому особливої болі та тривалості знущання над ним одноособово обвинуваченим ОСОБА_10 , суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_28 суд задовольняє частково та стягує з обвинувачених на користь потерпілої матеріальну шкоду в розмірі 163216 гривень та моральну відповідно до дій кожного обвинуваченого: з ОСОБА_10 200000 гривень, з ОСОБА_11 150000 гривень, з ОСОБА_12 100000 гривень, з ОСОБА_29 50000 гривень.

В силу ст.124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в загальній сумі 8186 гривень 34 копійки.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів та вважати засудженим за п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.4 ст.187 КК України до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.289 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст.146 КК України до п`яти років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України до трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70,71 КК України суд визначає покарання ОСОБА_10 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та до призначеного покарання частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Ренійського районного суду Одеської області від 28 грудня 2012 року та остаточно призначає покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна та поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів та вважати засудженим за п.п.6,9,12 ч.2 ст.115 КК України до тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.4 ст.187 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.2 ст.289 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст.146 КК України до п`яти років позбавлення волі

Відповідно до ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання ОСОБА_11 шляхом часткового складення призначених покарань у виді позбавлення волі на строк чотирнадцять років з конфіскацією майна та поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочинів та вважати засудженим за ч.3 ст.187 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст.146 КК України до п`яти років позбавлення волі, за ч.1 ст.396 КК України до трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання ОСОБА_12 шляхом часткового складення призначених покарань у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна та поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочинів та вважати засудженим за ч.3 ст.187 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст.146 КК України до п`яти років позбавлення волі, за ч.1 ст.396 КК України до трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання ОСОБА_13 шляхом часткового складення призначених покарань у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією майна та поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 обчислювати з 05 лютого 2014 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази пістолет калібру 9 мм серії НОМЕР_4 (т.3, а.с.234) та гладкоствольну вогнепальну зброю калібру 12 мм (т.3, а.с.235) знищити.

Цивільний позов ОСОБА_28 до ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 солідарно на користь ОСОБА_28 163216 гривень матеріальної шкоди.

Стягнути на користь ОСОБА_28 моральну шкоду:

З ОСОБА_10 200000 гривень;

З ОСОБА_11 150000 гривень;

З ОСОБА_12 100000 гривень.

З ОСОБА_13 50000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 солідарно на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в загальній сумі 8186 гривень 34 копійки.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 протягом 30 днів з дня вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: 1. /підпис/

2. /підпис/

Копія вірна

Суддя: ОСОБА_1