Справа № 308/9423/13-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп /777/269/15, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0000073 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2015 року.
Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець Ужгородського району с. Великі Геївці, мешканець АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одружений, не працюючий, судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2006 року за ч.3 ст.185 та ч.2 ст. 190 України до 06(шести) років позбавлення волі, 05.09.2014 року Ужгородським міськрайонним судом за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України до 03(трьох) років 06 (шість) місяців позбавлення волі, засуджений:
- за ч.2 ст.185 КК України на 02 (два) роки позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України на 03 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 03 ( трьох) років 07 (сім) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.
Зараховано засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання, строк перебування його під вартою з 29.03.2013 по 23.02.2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 955, 08 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.
Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» в особі філії ПАТ «Укртелеком» - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укртелеком» 1 375 ( одну тисячу триста сімдесят п`ять) грн. 50 коп. матеріальної шкоди завданої злочином.
У решті позову відмовлено.

-2-

Речові докази: акумуляторну батарею марки «Варта», що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області повернуто потерпілому ОСОБА_9 ; телефонний провід марки ТПП 100х2х0,4,9 метрів, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області повернуто ПАТ «Укртелеком»; пластиковий контейнер для сміття фірми «АВЕ», що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області повернуто потерпілому ОСОБА_10 ..
Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
Так, ОСОБА_6 , 04.01.2013 року, приблизно о 17 год. 45 хв., перебуваючи на ринку в м. Ужгороді по вул. Бородіна, 14, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав з торгового місця громадянина ОСОБА_11 його чоловічу сумку барсетку чорного кольору, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 300 грн., зв`язка ключів 8 шт., та документи на ім`я ОСОБА_11 ( паспорт громадянина України, ідентифікаційний код), чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 576 грн..
Крім того, 20.02.2013 року, приблизно о 15 год., ОСОБА_6 перебуваючи в АДРЕСА_2 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав з тротуару, що біля будинку ОСОБА_10 належний останньому пластиковий контейнер для сміття, синього кольору, ємністю 120 літрів, вартістю 285 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Також, в ніч з 02 на 03.03.2013 року, приблизно о 01 год., ОСОБА_6 перебуваючи в АДРЕСА_3 , з метою викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа, проник в автомобіль марки ВАЗ 2106, д/з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , звідки викрав акумуляторну батарею, марки «Варта 60 h12V вартістю 437 грн., та злив з бензобака вищевказаного автомобіля 08(вісім) літрів бензину, марки А-92, всього на суму 87,92 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 524, 92 грн..
Крім того, 04.03.2013 року, приблизно о 17 год., ОСОБА_6 перебуваючи в м. Ужгороді по вул. Заньковецької, з метою викрадення чужого майна, умисно, таємно, з корисливих мотивів проник в підвальне приміщення загального користування будинку АДРЕСА_4 , звідки викрав 50 погонних метрів телефонного кабелю, марки ТПП 100х2х0,4 на загальну суму 1375,50 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду ПАТ «Укртелеком» на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, просить вирок суду від 23.02.2015 року змінити, оскільки він є суворим. Призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі з іспитовим строком три роки. Указує, що являється інвалідом третьої групи, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, вину визнав повністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, промову прокурора про законність та обґрунтованість вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

-3-

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ураховуючи, що обвинуваченим, його захисником та іншими сторонами кримінального провадження фактичні обставини щодо обвинувачення у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення не оспорюються, тому суд апеляційної інстанції в цій частині вирок суду першої інстанції не перевіряє.

Як установлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІУ КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.185 КК України при обставинах указаних у вироку ґрунтуються на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. ч. 2, 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, з проникненням у приміщення.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання та даних, що характеризують його особу, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення, і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, не можна визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про суворість призначеного покарання, оскільки покарання останньому призначено відповідно з вимогами ст.65 КК України, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, пом`якшуючих відповідальність обставин та даних, що характеризують особу винного, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення, і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, визнання вини, щире каяття останнього, активне сприяння в розкритті злочинів, як обставини, що пом`якшують покарання, і належним чином умотивував у цій частині своє рішення. Тому, твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про неврахування судом наведених обставин є безпідставними, оскільки суперечать змісту вироку, згідно з яким ці обставини фактично враховані в такій якості.
Зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого обґрунтування про необхідність застосування щодо нього більш м`якого покарання, у тому числі зі звільненням його від відбування призначеного покарання, на підставі ст.75 КК України є непереконливими, а тому враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, і те, що останній по місцю проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, висновок суду про можливість його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства є обґрунтованим.
-4-
На підставі вищенаведеного колегія суддів уважає, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів і не вбачає підстав для його пом`якшення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено.
З урахуванням сукупності всіх обставин провадження та особи обвинуваченого колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайоного суду Закарпатської області від 23.02.2015 року щодо нього - без змін.
На ухвалу апеляційного суду Закарпатської області безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: