УХВАЛА

Іменем України

4 вересня 2007
року апеляційний суд Житомирської області

в складі суддів:

Фоміна Ю.В. - головуючого,

Зав'язуна СМ. та
Широкопояса Ю.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією особи, що подавала скаргу - ОСОБА_1 на постанову Новоград -
Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 4 липня 2007 року про
відмову у порушенні кримінальної справи, -

встановив:

Цією постановою відмовлено у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2. за
ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, у зв'язку із закінченням
строку давності. В обґрунтування такого рішення суд з посиланням на ст. 49 КК
України та ст. 251 КПК України вказав, що з дня вчинення ОСОБА_2. злочину
пройшов строк більше двох років.

З матеріалів справи видно, що 11.06.2007р. ОСОБА_1
звернувся до суду зі скаргою про порушення кримінальної справи проти ОСОБА_2.
за ст. 356 КК України з тих підстав, що 09.07.2004р. близько 12 год. на вул.
Куйбишева в м. Новограді - Волинському останній самовільно заволодів його
коштами в сумі 2700 грн.

В апеляції ставиться питання про скасування зазначеної постанови з
направленням справи на новий судовий розгляд з підстав неправильного
застосування кримінального закону та істотного порушення
кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідача, перевіривши справу в межах
апеляції, апеляційний суд визнає апеляцію обґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України за злочин невеликої тяжкості, за
який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, особа звільняється
від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня
набрання вироком законної сили минуло два роки.

Справа №
11-601,2007р. Головуючий
у суді 1-ї інстанції: Борисюк P.M.

Категорія ст.
356 КК України Доповідач:
Широкопояс Ю.В.

Самоправство, передбачене ст. 356 КК України, згідно ч. 2 ст. 12 КК відноситься до
категорії злочинів невеликої тяжкості.

Порядок закриття провадження в справі у зв'язку із закінченням строків
давності передбачений ст. 7-1 КПК України. Цією нормою закону передбачено, що
суд вправі закрити справу з цієї підстави після пред'явлення обвинувачення
особі у вчиненні злочину за умови, що ця особа не заперечує проти закриття
справи з такої нереабілітуючої підстави.

Сплив строків давності як обставина, що виключає
провадження в кримінальній справі, зокрема можливість порушення кримінальної
справи, не передбачена ст. 6 КПК України.

За таких обставин суд першої інстанції не вправі був відмовити в порушенні
кримінальної справи у зв'язку із закінченням строку давності, тобто допустив
неправильне застосування ст. 49 КК України та істотно порушив вимоги ст. ст. 6
та 7-1 КПК України.

Крім того, твердження суду в оскаржуваній постанові про вчинення ОСОБА_2.
злочину є неприпустимим, оскільки порушує принцип презумпції невинуватості,
передбачений ч. 1 ст. 62 Конституції України.

На підставі викладеного, постанова суду першої інстанції підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляцію ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову
Новоград - Волинського міськрайонного суду від 4 липня 2007 року щодо ОСОБА_2
скасувати, повернути справу на новий судовий розгляд в той же суд.