№ 336/9446/14-к
пр. № 1-кп/336/55/2015
ВИРОК

Іменем України
16 січня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого місця проживання не має, раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.1994 року за ст. 229-6 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі (звільнився 19.12.1995 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання); вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.1998 року за ст. 114 КК України до 1 року позбавлення волі (звільнився 16.01.1999 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання); вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2001 року за ст. 140 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2003 року за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2005 року за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 263 ч.1, ст. 70 ч. 1, 4 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі (звільнився 02.12.2006 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання); вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2008 року за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна (звільнився 20.11.2012 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання); вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2014 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;

у скоєнні злочинів, передбачених ст. 15 ч. 1 ст. 185 ч. 2, ст. 263 ч. 2 КК України, ст. 185 ч. 3 КК України, ст. 185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

19 червня 2014 року у період часу приблизно з 15 години 30 хвилин до 16 годин 30 хвилин ОСОБА_6 , діючи повторно із корисливих мотивів, скориставшись відчиненими дверима, шляхом вільного доступу проник до квартири АДРЕСА_2 , де умисно, скориставшись тим, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: акустичну систему 3.1 фірми «Gemix» вартістю 550 гривень та зарядний пристрій для ноутбуку фірми «Lenovo» вартістю 150 гривень, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 700 гривень.

26 липня 2014 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи повторно з корисливих мотивів, скориставшись відчиненими дверима, шляхом вільного доступу проник до квартири АДРЕСА_3 , де умисно, скориставшись тим, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав з коридору належне ОСОБА_8 майно, а саме: шкіряну сумку чорного кольору, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якій знаходився мобільний телефон фірми «Sony XPERIA» залишковою вартістю 680 гривень та грошові кошти у сумі 220 гривень, завдавши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 900 гривень.

В липні 2014 року ОСОБА_6 в денний час, знаходячись у парку «ім. Гагаріна» поблизу Комунарівської районної адміністрації, розташованого по вул. Малиновського в м. Запоріжжя, не маючи передбаченого законом дозволу, шляхом присвоєння знайденого умисно придбав холодну зброю простої ударно-дробильної дії - саморобний кастет, який в подальшому умисно незаконно носив при собі до 05.09.2014 року, коли в ході його затримання кастет був вилучений працівниками міліції.

06 серпня 2014 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи повторно із корисливих мотивів, відкривши калитку, шляхом злому замка проник до сараю, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де умисно, скориставшись тим, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав належне ОСОБА_9 майно, а саме: магнітолу «First» залишковою вартістю 60 гривень, динаміки «Prology PX -5.2 С» у кількості 2 штуки залишковою вартістю 384 гривні, динаміки «SEL LPB 130» залишковою вартістю 30 гривень, дзеркала та ремені безпеки, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, чим завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 474 гривні.

05.09.2014 року приблизно о 13 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи повторно, шляхом вільного доступу в магазині «Єва» ТОВ «РУШ», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, б.18, діючи умисно, намагався таємно викрасти картридж для гоління «Жиллет Фьюжн Проглайд» вартістю 240 гривень, але довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був помічений керуючою магазином.

10.08.2014 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , діючи повторно із корисливих мотивів, скориставшись необачністю ОСОБА_10 , а також тим, що його дії ніхто не бачить, умисно таємно викрав з дерев`яної лавки, розташованої біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_5 , жіночу сумку вартістю 150 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «Самсунг» S5233T в корпусі чорного кольору, вартістю 687,60 гривень, лікарські препарати вартістю 200 гривень, грошові кошти в сумі 3500 гривень, а також інше майно, яке не представляє для потерпілої матеріальної цінності, тим самим спричинив майнової шкоди потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 4537 гривень 60 копійок.

22.10.2014 року приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно із корисливих мотивів, шляхом підбору ключа, проник до гаража, розташованого біля будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_11 2 автомобільні шини марки «Росава» БЦ-20 175 70 R13, вартістю 130 гривень 56 копійок та 2 легкосплавні диски Dj WHEKLS розміром 5,5*13. вартістю 1510 гривен, чим спричинив майнової шкоди потерпілій на загальну суму 1640 гривень 56 копійок.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину у скоєнні злочинів визнав повністю, вказавши, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставин вчинив злочини. Так, 19.06.2014 року увійшов до будинку АДРЕСА_7 з метою скоїти крадіжку. Скориставшись тим, що двері до однієї з квартир відчинені, зайшов до квартири, викрав зарядний пристрій на ноутбук та акустичну систему, які в подальшому продав.

26.07.2014 року, щз метою вчинення крадіжки, зайшов до будинку АДРЕСА_8 , де побачив відчинені двері квартири, куди зайшов та одразу побачив сумку, яку викрав. В сумці виявився мобільний телефон, який ОСОБА_6 продав та грошові кошти.

06.08.2014 року по вул. Дивногірській у м. Запоріжжя, увійшов через калитку на територію домоволодіння, де за допомогою металевого прута зламав замок та проник в сарай, звідки викрав магнітолу, динаміки та інші речі, що здались йому цінними, які в подальшому продав.

10.08.2014 року пізно ввечері на пр. моторобудівників у м. Запоріжжя на лавочці побачив жінку, яка спала або була нетвереза та, скориставшись її станом, викрав в неї сумку, в якій виявилися мобільний телефон, гроші в сумі приблизно 3000 гривень та різні інші речі, які він не запам`ятав.

05.09.2014 року ОСОБА_6 з метою вчинення крадіжки зайшов до магазину «Єва» по вул. Ладозькій у м. Запоріжжя, де взяв картридж для гоління з метою подальшого продажу, але при виході з магазину через контролюючу рамку залунав сигнал, після чого ОСОБА_6 був затриманий та у нього вилучений картридж, а також кастет, який у свою чергу ОСОБА_6 знайшов у парку в Космічному районі м. Запоріжжя та носив з собою в кармані куртки.

Також 22.10.2014 року вранці ОСОБА_6 з метою вчинення крадіжки взяв з собою різноманітні ключі та пішов до гаражного кооперативу по вул. Аваліані у м. Запоріжжя, де шляхом підбору ключів відімкнув замок та проник до одного з гаражів, звідки викрав колеса із дисками, але коли йшов їх продавати, то був затриманий.

Згідно з висновком експертизи холодної зброї № 324 від 10.09.2014 року вилучений у ОСОБА_6 05.09.2014 року предмет є холодною зброєю простої ударно-дробильної дії, виготовлений за типом «кастета» саморобним способом.

Оскільки підсудний, інші учасники провадження не заперечували вищевказані обставини скоєння злочинів, що підтверджено відповідними заявами, підсудний загалом визнав вину, давши докладні пояснення, суд, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, обмежив вивчення доказів допитом підсудного, документами, які характеризують особу підсудного, висновком експертизи та документами щодо речових доказів по справі, а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.

Відповідно до ст. 337 ч. 3 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Аналізуючи пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення, суд дійшов висновку про невірність кваліфікації стороною обвинувачення діянь ОСОБА_6 по епізодам 06.08.2014 року та 05.09.2014 року, виходячи з наступного.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_6 06.08.2014 року кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення до житла, вчинена повторно. Натомість, як вбачається з обвинувачення для вчинення крадіжки ОСОБА_6 незаконно проник до сараю, який у розумінні ст. 185 ч. 3 КК України є не житлом, а іншим приміщенням.

Дії ОСОБА_6 05.09.2014 року кваліфіковані стороною обвинувачення за ст. 185 ч. 2 ст. 15 ч. 1 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Натомість ст. 15 ч. 1 КК України дає загальне визначення замаху на злочин, яким є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Частини 2 та 3 ст. 15 КК України дають визначення закінченого та незакінченого замаху на злочин та при кваліфікації дій особи належить посилатися на ч. 2 або ч. 3 ст. 15 КК України в залежності від конкретних обставин.

Крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна та настання реальної можливості розпоряджатися ним як власним. Однак, у ОСОБА_6 , який був затриманий при виході з магазину, такої можливості не настало, тож він не виконав усіх дій, які були необхідні на його думку для скоєння закінченого злочину, з причин, які не залежали від його волі. Тож дії ОСОБА_6 в цій частині правильно буде кваліфікувати як незакінчений замах на скоєння крадіжки з застосування ст. 15 ч. 3 КК України.

Зважаючи, що це не погіршує становище обвинуваченого, суд вважає за необхідне уточнити кваліфікацію дій ОСОБА_6 .

Проаналізувавши в сукупності пояснення підсудного та досліджені докази, суд дійшов висновку, що вина підсудного доведена дослідженими доказами, та кваліфікує його дії: по епізодам 19.06.2014 року та 26.07.2014 року як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення до житла, вчинена повторно, за ст. 185 ч. 3 КК України; по епізодам 06.08.2014 року та 22.10.2014 року як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникнення до іншого приміщення, вчинена повторно; по епізоду 10.08.2014 року як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ст. 185 ч. 2 КК України; по епізоду 05.09.2014 року за ч. 185 ч. 2 ст. 15 ч. 3 КК України як незакінчений замах на вчинення умисного таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно; дії ОСОБА_6 щодо носіння кастету, який був вилучений 05.09.2014 року, суд кваліфікує за ст. 263 ч. 2 КК України як умисне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є визнання вини у скоєнні злочині, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_8 .

При призначенні покарання суд враховує позицію сторін обвинувачення та захисту, дані про особу підсудного, який не працює, раніше неодноразово судимий, на обліку в наркологічному чи психіатричному диспансері на час розгляду справи не перебуває, та доходить висновку, що з метою досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме кари та виправлення, ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним його відбуванням, обмежившись при цьому мінімальним строком такого покарання за найбільш тяжкою статтею КК України з урахуванням наявності кількох пом`якшуючих обставин.

Цивільний позов ОСОБА_7 суд вважає за доцільне залишити без розгляду, оскільки цивільний позивач в судове засідання не з`явився, а з позовної заяви, яка наявна в матеріалах кримінальної справи, не вбачається можливим зрозуміти яким чином визначена матеріальна шкода та якими доказами вона підтверджується.

Підстав для стягнення з обвинуваченого вартості проведених в ході досудового розслідування експертиз суд не вбачає, оскільки відповідно до ст. 122 ч. 2 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 263 ч. 2 КК України, ст. 70 ч. 1, 4 КК України,
ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 263 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання

- за ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 2 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- за ст. 185 ч. 2 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ст. 185 ч. 3 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ст. 263 ч. 2 КК України у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупність злочинів з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2014 року за ст. 185 ч. 2 КК України остаточно призначити ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання у виді трьох років позбавлення волі.

У строк відбування покарання зарахувати строк тримання під вартою та рахувати з 20 листопаду 2014 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Речові докази по справі мобільний телефон Самсунг S5233Т в корпусі чорного кольору, який переданий на зберігання ОСОБА_10 , залишити ОСОБА_10 ; дві автомобільні шини Росава БЦ-20 175/70 R13, передані на зберігання ОСОБА_12 , залишити ОСОБА_12 ; картридж для гоління «Жиллет Фьюжн Проглайд», переданий на зберігання ОСОБА_13 , повернути ТОВ «Руш»; мобільний телефон Sony ST25i/Xperia U, переданий на зберігання ОСОБА_8 , залишити ОСОБА_8 ; зарядний пристрій Lenovo, переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити ОСОБА_7 ; автомобільну магнітолу «First», два динаміка Prology PX-5.2 C, динамік SEL LPB 130, два дзеркала та ремені безпеки, передані на зберігання ОСОБА_9 , залишити ОСОБА_9 ; сумку зеленого кольору з різними ключами, які передані на зберігання до Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, та кастет, переданий на зберігання до камери схову Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, знищити.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1