Рівненський міський суд Рівненської області
Справа №1-808/09
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у складі:

головуючого Цвіркуна О.С.,

при секретарі Власюк О.В.

за участю державного обвинувача Карпюк І.М., захисника підсудного адвоката ОСОБА_1,розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше судимого 3 жовтня 2008 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.263 КК України до покарання у вигляді громадських робіт терміном на 240 годин; 11 вересня 2009 року Рівненським міським судом Рівненської області по ч.2 ст.389 КК України до покарання у вигляді арешту строком 6(шість) місяців, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України.

Судовим слідством суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 28 квітня 2009 року, біля 23 години, на пустирі поблизу перехрестя вул. Черняка та вул. Шухевича в м. Рівне, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого і яке виразилось у нанесенні ОСОБА_3, удару кулаком в потилицю, відкрито викрав у останнього мобільний телефон «Samsung-С200N», вартістю 637 гривень 50 копійок, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходилось 15 гривень, та гроші в сумі 300 гривень, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 972 гривні 50 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 6 травня 2009 року, приблизно о 21 годині 10 хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи поблизу ТЦ «Літа», що по вул. Степовій, 16 в м. Рівне, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, вчинив розбійний напад на ОСОБА_4, в ході якого застосував до потерпілого насильство яке є небезпечним для життя чи здоров'я, і виразилось в нанесенні йому удару кулаком в обличчя, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани обличчя, гематоми повік обох очей, субконьюктивальних крововиливів обох очей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я.

В результаті нападу ОСОБА_2 відкрито викрав у потерпілого мобільний телефон «Nокіа-6030», вартістю 425 грн., 60 коп., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 гривень, матерчату сумку, вартістю 50 гривень, шкіряний гаманець, вартістю 10 гривень, , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 510 грн.60 коп.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2, винним себе у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і, підтвердивши вищевикладене, пояснив, що дійсно здійснював грабіж та розбій з метою отримати гроші для власних потреб,.

Суд, зясувавши думку прокурора, підсудного а також інших учасників судового засідання щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи та цивільного позову, які ніким не оспорювались. При цьому суд зясував, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності та істотності їх позицій, а також розяснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному суді.

Оцінивши, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2, 28 квітня 2009 року відкрито, з застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоровя, скоїв викрадення чужого майна у громадянина ОСОБА_3М, на загальну суму 972 грн. а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України.

Дії, ОСОБА_2, які виразилися у нападі 6 травня 2009 року з метою заволодіння чужим майном, потерпілого ОСОБА_4, на суму 510 грн.60 коп. поєднані з застосуванням насильства небезпечного для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу, особою, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 187 КК України.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_2, виду та розміру покарання, суд в якості обставин, які його помякшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілим матеріальної шкоди завданої злочином, а також приймає до уваги те, позитивну характеристику з місця проживання, думку потерпілих щодо призначення покарання, а також те що останній до затримання займався суспільно корисною працею, виховувався без батька.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, та приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_2 декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного, суд рахує за необхідне, на підставі ст.69 КК України, призначити останньому покарання нижче від найнижчої межі, ніж це передбачено санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2М неможливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, судом встановлено, що органами досудового слідства заявлено судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 976 грн. 56 коп..

Однак дані, які б давали підстави для стягнення вищезазначеної суми з підсудного, суд з матеріалів справи не вбачає.

За ст..91 КПК України судовими витратами є витрати зроблені при проваджені справи органом дізнання, органом досудового слідства та судом. Стягнення безпосередньо із засудженого коштів на користь експертної установи законодавством не передбачено і є недопустимим. Порядок фінансування експертних установ встановлений ст..15 Закону України «Про судову експертизи»- проведення судових експертиз у кримінальних та адміністративних справах державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 322, 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 1 ст.187 КК України, на підставі яких, призначити йому покарання :

- за ч.2 ст.186 КК України на підставі ст..69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки і 1 (один) місяць;

- за ч.1 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_2, визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (трьох) років і 1(один)місяць позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, остаточне покарання ОСОБА_2, визначити, шляхом часткового приєднання, не відбутого підсудним покарання за вироками Рівненського міського суду від 3 жовтня 2008 року та від 11 вересня 2009 року і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 2 (два) місяці..

Строк відбуття покарання ОСОБА_2, рахувати, з врахуванням часу затримання по даній кримінальні справі та з врахуванням з моменту обрання запобіжного заходу тримання під вартою, а саме з 15 серпня 2009 року.

Запобіжний захід ОСОБА_2, тримання під вартою залишити без змін.

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 976 грн. 56 коп. по данній кримінальній справі віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили :

- мобільні телефони марки «Samsung-С200N», та «Nокіа-6030» - які передані на відповідальне збереження громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4,- рахувати повернутими по належності;

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб з моменту оголошення вироку, а засудженому з моменту вручення копії вироку.

Суддя підпис

Копія вірна суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун