В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши в підготовчому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000061 внесене до ЄРДР 07.03.2015 року за звинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Каттакурган Самаркандської області Узбекістан, мешкаючого по АДРЕСА_1 , громадянина Узбекістану, проживаючого на Україні безстроково на підставі посвідки на постійне проживання від 29.12.2009 року, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ :
07 березня 2015 року, приблизно о 11 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на узбіччі автодороги, «Павлоград-Лозова-Мерефа» поблизу лісопосадки біля с. Жемчужне Юр`ївського району Дніпропетровської області, знайшов на зазначеній ділянці місцевості, на землі, картонний коробок з бойовими припасами патронами у кількості 24 штук, виготовленими заводським способом, придатними для стрільби, які є військовими калібру 7,62 мм із зменшеною швидкістю кулі, призначені для стрільби з військової нарізної вогнепальної зброї: НОМЕР_1 та його модифікацій, ручних кулеметів РКК РККС, карабінів СКС.

Розуміючи характер та призначення вказаних патронів, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне поводження із бойовими припасами, не маючи на меті добровільно здати патрони органам влади, діючи в порушення «Положення про дозвільну систему» і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, облік, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», присвоїв знайдені бойові припаси (залишив собі), тобто придбав без передбаченого законом дозволу.

Далі ОСОБА_5 , маючи на меті зберігати бойові припаси без передбаченого законом дозволу, переніс зазначені патрони до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Частину патронів у кількості 4 штуки ОСОБА_5 помістив у пластикову банку від препарату «Вітрум кардіо», яку поклав у середину дивану, що знаходився в коридорі будинку, тим самим, порушуючи вимоги зазначених вище Положення та Інструкції, зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Іншу частину патронів (20 штук) ОСОБА_5 , маючи на меті здійснювати носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, поклав у кишеню куртки, в якій поїхав до смт. Юр`ївка, тобто, порушуючи вимоги вказаних Положення і Інструкції, здійснив носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

07 березня 2015 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу магазину «Надія» по вул. Леніна в смт. Юр`ївка Дніпропетровської області, намагаючись дістати з кишені куртки пачку сигарет, випадково вронив картонний коробок з патронами, які розсипалися по асфальту. Дана обставина стала підставою для проведення огляду ділянки місцевості біля магазину «Надія», під час якого у присутності двох понятих було виявлено та вилучено 20 бойових патронів до вогнепальної нарізної зброї військового зразка, котрі ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

19 березня 2015 року, о 12 годині 05 хвилин, під час обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 слідчим було виявлено в середині дивану, який знаходився в коридорі будинку пластикову банку від препарата «Вітрум кардіо» з 4 бойовими патронами до вогнепальної нарізної зброї військового зразка, які ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що винність ОСОБА_5 в носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу доведена, скоєне підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України.
30 березня 2015 року між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої, обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний беззастережно визнати обвинувачення в обсязі зазначеному в обвинувальному акті.
В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком з обов`язками не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки порядок і умови її укладення відповідають вимогам кримінального процесуального Закону України та ухвалити обвинувальний вирок, яким затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника та прокурора, дослідивши відомості щодо особи обвинуваченого, докази покази обвинуваченого надані, як в ході досудового слідства (м.к.п. а.с. 94-95) так і під час судового засідання; протокол огляду місця події (м.к.п. а.с. 9); покази свідків (м.к.п. а.с. 23-24, 25-26, 49-50, 51-52); ухвалу слідчого судді (м.к.п. а.с. 38-39), протокол обшуку (м.к.п. а.с. 40-42); висновки балістичних та дактилоскопічної експертиз № 35/07-136 від 11.03.2015 року, № 35/07-154 від 25.03.2015 року, № 35/01-155 від 26.03.2015 року (м.к.п. а.с. 18-20, 58-60, 65-71); постанови про визнання речовими доказами (м.к.п. а.с. 11, 45, 47), перевіривши наявність повідомлення про підозру (м.к.п. а.с. 83-87), котрі містяться в матеріалах кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 30 березня 2015 року угода про визнання винуватості підлягає затвердженню вироком з призначенням ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається; укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Правова кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України відповідає суті обвинувачення, викладеному в обвинувальному акті.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при цьому прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості враховані обставини, закріплені у ст. 470 КПК України.
Угода про визнання винуватості укладена щодо тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.
ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема, обмеження його процесуальних прав, у відповідності до ст. 473 КПК України, розмір та вид узгодженого покарання, діючи відповідно умов угоди, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорюючи час, місце, мотив, характер та інші обставини злочину і погодився з призначенням йому узгоджених виду та міри покарання.
Укладення угоди, в чому суд переконався під час судового засідання, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, котрий є несудимим, позитивно характеризується за місцем проживання, обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину за відсутності при цьому обставин, які обтяжують покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не вбачається.

Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань не встановлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 30 березня 2015 року між старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 30 березня 2015 року у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази бойові припаси (патрони) вилучені 07 березня 2015 року під час огляду місцевості біля магазину «Надія» розташованого по вул. Леніна смт. Юр`ївка та 19 березня 2015 року під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , що зберігаються в Юр`ївському РВГУМВС України в Дніпропетровській області знищити; відрізки липкої стрічки з відбитками пальців рук зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати пов`язані з проведенням балістичних та дактилоскопічної експертиз у сумі 1473,12 гривні віднести на рахунок держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: підпис: ОСОБА_1

Копія вірна : суддя підпис: ОСОБА_1