Справа 1-23/08
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня
2008р. Підгаєцький
районний суд

Тернопільської
області

в складі: головуючої судді Ігнатової
Г.В.

при секретарі Манюк
І.Т.

за участю прокурора Юсипів
Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в
місті Підгайці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1-
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уроженця та жителя с. Литвинів Підгаєцького району,
Тернопільської обл,гр-н України, українець, з освітою неповною середньою, одруженого,
непрацюючого, не судимого -
за ст.296 ч.І КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 19
квітня 2008р. приблизно 19
годин ЗО хвилин перебуваючи в приміщенні магазину „Продукти", що
знаходиться в с Литвинів
Підгаєцького району в стані алкогольного сп'яніння безпричинно приставав до продавця
даного закладу. Виражався в її адрес нецензурними словами, тим самим принижуючи
людську честь і гідність. В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 та відвідувачі магазину
зробили йому зауваження з приводу такої поведінки підсудний через неприязнь із
хуліганських спонукань грубо порушуючи громадянський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю безпричинно погрожував продавцю
ОСОБА_2. фізичною розправою. Крім того, продовжуючи свої хуліганські дії
підсудний в приміщенні магазину,в залі для відвідувачів перекинув стіл та
лавку,при цьому поламав в них ніжки, розлив по приміщенню воду також розбив
пусті пляшки,оббив біля дверей стіну та зламав ручку вхідних дверей та
перешкоджав роботі магазину. Все це тривало на протязі однієї години.

В судовому засіданні, як і на досудовому слідстві
підсудній вину свою у вчиненні ним злочину визнав повністю.

Так, підсудній ОСОБА_1 суду показав, 19 квітня 2008р.
приблизно 19години ЗО хвилин перебуваючив вдома він випив 250 грам горілки.
Перебуваючи в нетверезому стані прийшов в магазин „Продукти", що в с Литвинів
Підгаєцького району та став приставати до продавця цього закладу ОСОБА_2. Не
заперечує того факту, що виражався в її адрес нецензурними словами. Фактично
причин та підстав для таких дій відносно ОСОБА_2 не було, але дане вчинив в
результаті алкогольного сп'яніння. Визнає і ті обставини що ним же перекидано
столи та лавку, в них же зламні ніжки розбито дві пляшки пусті . Все це тривало
на протязі години і фактично його дії були припиненні працівниками міліції.
Визнає, що по його вині відвідувачі залишили приміщення магазину в той день і
заклад був закритий.

Далі підсудній пояснив, що хуліганські дії вчинив
внаслідок алкогольного сп'яніння. Через те не усвідомлював цих поступків . В даний час
витрати пов'язані з пошкодженням майна ним не відшкодовано. Просить суворо його
не карати

Крім особистого і повного визнання підсудним своєї вини у
вчинені злочину згідно пред'явленого йому обвинувачення винність підсудного
доведена матеріалами

справи зібраними досудовим слідством і сам підсудній
погодився зі всіма зібраними доказами по справі не заперечуючи їх достовірність
та істинність при цьому відмовились від їх дослідження в судовому засіданні.

Згідно ст.299 КПК України учасники процесу відмовились
від дослідження доказів по справі, суд приходить до висновку, що дії підсудного
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 296 КК України кваліфіковано вірно, як грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства вчинене з
особливою зухвалістю, а тому за даною статтею він повиний нести кримінальну
відповідальність.

При призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд
приймає до уваги суспільну небезпечність скоєного злочину, особу винного, що
вперше притягується до кримінальної відповідаль ності його визнання вини і
розкаяння у вчиненому, його молодий вік, що сприяв досудовому слідству та суду
у встановленні істини по справі.

Разом з тим. суд також враховує і ті обставини, що
підсудний ніде не працює, його важке матеріальне становище, що збитки не
відшкодовано. Заслуговує на увагу суду. те. що за місцем проживання підсудний
характеризується негативно і з врахуванням цих обставин по справі, суд вважає
за можливе призначити покарання у межах, встановлених у санкції статті за даний
злочин, проте більш суворий вид покарання з числа передбачених, оскільки менш
суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення ч-особи та
попередження вчинення нею нових злочинів. , а тому вважає за необхідне обрати
до ОСОБА_1 обмеження волі.

Враховуючи наведене, суд приходить
до переконання, що в даному конкретному випадку такі обставини дають підстави,
вважати можливим виправлення винного без відбування покарання і застосування
щодо нього звільнення від покарання з випробуванням ст. 75 КК України.

На
підставі наведеного керуючись ст.ст.323,324 КПК України,-

3АСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч.1ст.296 КК України і за даною статтею призначити покарання: у вигляді
обмеження волі строком три роки..

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування основного покарання з випробуванням визначивши іспитовий строк
тривалістю один рік шість місяців .

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1
обов'язки:

-не виїзжати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання

-періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи Міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського
апеляційного суду через Підгаєцький районний суд на протязі 15 днів з моменту
його проголошення.

Головуюча Г.В.Ігнатова