У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_13,
суддів ОСОБА_14, ОСОБА_15,
при секретарі за участю прокурора ОСОБА_16, ОСОБА_17
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 1 липня 2015 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Волинської області на вирок Апеляційного суду Волинської області від 25 березня 2015 року.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 січня 2015 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Петрозаводськ, Карелія, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1, раніше судимого: - 11.05.2010 року за ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 29.12.2010 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- 14.08.2012 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04.06.2014 року звільнений на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі;

- 24.10.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 місяці арешту, -

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Судом вирішено цивільні позови та долю речових доказів.

Згідно з вироком, ОСОБА_6, визнано винним у вчиненні 6-ти епізодів грабежу, вчинених протягом липня-вересня 2014 року, повторно, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку.

Зокрема ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 20 липня 2014 року, приблизно 20 год. 25 хв., знаходячись біля будівлі банку «ПУМБ», що по пр. Волі, 41 в м. Луцьку, він повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_7, зірвав з її шиї два золоті ланцюжки та золотий хрестик, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 8000 грн.

2 серпня 2014 року, приблизно 8 год. 20 хв., знаходячись навпроти входу у кафе «Кульбаба», що по вул. Кравчука, 42а в м. Луцьку, він повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_8, зірвав з її шиї золотий ланцюжок вартістю 5168 грн., чим завдав останній майнову шкоду на вказану суму.

7 серпня 2014 року, приблизно 13 год. 30 хв., знаходячись на тротуарі пішохідної доріжки між дитячими садками, що неподалік будинку № 45 по вул. Гордіюк в м. Луцьку, він повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_9, зірвав з її шиї золотий ланцюжок та золотий хрестик, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 12000 грн.

9 серпня 2014 року, приблизно 7 год. 30 хв., знаходячись на тротуарі поблизу будівлі кафе «Мальвіна», що по пр. Соборності, 6 в м. Луцьку, він повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_10, зірвав з її шиї золотий ланцюжок вартістю 15000 грн., чим завдав потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

10 вересня 2014 року, приблизно 23 год. 45 хв., знаходячись біля піцерії «Тарантела», що по пр. Волі в м. Луцьку, він повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_11, зірвав з її шиї золотий ланцюжок вартістю 1500 грн. з ладанкою вартістю 1200 грн., чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2700 грн..

22 вересня 2014 року, приблизно 22 год. 10 хв., знаходячись біля пішохідного переходу, що на перехресті вул. Шопена та пр. Волі у м. Луцьку, він повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, наблизившись до потерпілої ОСОБА_12, зірвав з її шиї золотий ланцюжок із золотим кулоном-хрестиком та ладанкою, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 3453 грн. 81 коп.

Вироком Апеляційного суду Волинської області від 25 березня 2015 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання скасовано та постановлено свій вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України залишено призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду від 24 жовтня 2014 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 24 вересня 2014 року.

У касаційній скарзі прокурор просить вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, посилаючись на те, що цим судом не сформульовано рішення про призначення засудженому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, а натомість «залишено» покарання, обране місцевим судом. Крім того прокурор вказує на те, що у мотивувальній частині вироку апеляційного суду не зазначено вид та розмір покарання, що було призначене засудженому вироком місцевого суду від 24 жовтня 2014 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка не підтримала касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Як встановлено перевіркою кримінального провадження щодо ОСОБА_6, апеляційний суд постановив свій вирок за апеляцією прокурора лише з однієї підстави, а саме тому, що засудженому не було призначено покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України. При цьому прокурор як за ч. 2 ст. 186 КК, так і за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України просив призначити засудженому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. В цих межах і було переглянуте рішення суду першої інстанції та постановлено свій вирок апеляційним судом. При цьому апеляційним судом були усунені недоліки вироку суду першої інстанції, оскільки остаточне покарання ОСОБА_6 призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в межах покарання, призначеного судом першої інстанції. При призначенні остаточного покарання дотримані усі вимоги ст. 70 КК України щодо засад призначення покарання та зарахування відбутого покарання. Таким чином, доводи прокурора про те, що вирок апеляційного суду постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону суперечить положенням ст. 412 КПК України.

Оскільки законних підстав для скасування вироку суду апеляційної інстанції немає, касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Вирок Апеляційного суду Волинської області від 25 березня 2015року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу заступника прокурора Волинської області - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15