Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
01 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження № 0000401 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу Корецького районного суду від 18 лютого 2015 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору, оскільки такий не відповідає встановленим законом вимогам.

На обґрунтування свого рішення суд послався на те, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 передбачений ст.185 КК України є злочином з матеріальним складом і передбачає протиправне заволодіння особою чужим майном, яке має певну цінність, однак в порушення вимог кримінального закону, в обвинувальному акті не вказано вартість викраденого майна.

В апеляційній скарзі прокурора викладене прохання скасувати ухвалу суду про повернення обвинувального акту та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Апелянт, вважає , що надання судом першої інстанції, оцінки правильності формулювання обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинувачених на стадії підготовчого судового засідання не ґрунтується на вимогах закону, оскільки судом всупереч вимог ст.314-315 КПК України, на стадії підготовчого судового засідання фактично вирішувалося питання щодо наявності або відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прохання і доводи сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіривши матеріали провадження, направлений до суду обвинувальний акт, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору.

Як вбачається із змісту обвинувального акту він не мітить відомостей щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням що є прямим порушенням вимог ч.3 ст. 91 КК України згідно якої у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно вимог ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, якою встановлений вичерпний перелік відомостей, які мають міститись в обвинувальному акті, зокрема: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи, при викладі фактичних обставин справи даного кримінального правопорушення слідчим не зазначено вартість викраденого обвинуваченими майна, яке їм вмінено в провину.

Для визначення розміру матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор до експерта для проведення експертизи не звертались.

Зазначені судом підстави для повернення обвинувального акту, у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, знайшли своє підтвердження в ході розгляду провадження у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність та не обгрунтованість судового рішення є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала про повернення прокурору обвинувального акта прокурору щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 для усунення виявлених недоліків є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу Корецького районного суду від 18 лютого 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000401 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, - повернуто прокурору для усунення недоліків залишити без змін.

Ухвала, в касаційному порядку, оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3