Справа № 127/2501/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2015 року місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого кур`єром в «ВАТ «Альянс-ОМ» м. Одеса, з загальною середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 13.06.2005 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, РНОКПП № НОМЕР_2 , раніше судимого:

- 16.02.2009 Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі, 19.05.2010 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 3 роки 4 місяці 15 днів,

- у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0009106 від 22.12.2014 року, -

В С Т А Н О В И В :
22.12.2014 року, близько 18:10 години, ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на автомобільній стоянці неподалік ТЦ «Дастор», що по пр-ту Юності, 18 у м. Вінниці, помітили автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 211 CDI» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , маючи спільний злочинний умисел спрямований на крадіжку майна з корисливих мотивів, з вказаного автомобіля, вчинив замах на крадіжку майна, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством особою, реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на крадіжку майна ОСОБА_6 , прослідкували як останній зачинивши автомобіль пішов у напрямку ТРЦ «Магігранд», після чого ОСОБА_4 відчинивши двері салону автомобіля невстановленим способом та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з нього шкіряну сумку вартістю 250 гривень, в якій знаходились: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 ; дозвіл на носіння зброї, виданий на ім`я ОСОБА_6 ; технічний паспорт на автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 211 CDI» д.н.з. НОМЕР_3 ; гаманець вартістю 190 гривень; ключниця, вартістю 10 гривень; візитниця, вартістю 25 гривень; мобільний телефон марки «Нокіа Х-2», вартістю 439 гривень 20 копійок, тобто майно на загальну суму 914 гривень 20 копійок. В цей час, ОСОБА_6 помітивши, що спрацювала сигналізація автомобіля, повернувся до автомобіля та помітив біля нього ОСОБА_4 з викраденим майном, а тому наказав, щоб останній залишався на місці. ОСОБА_4 , зрозумівши, що його злочинні дії викрито, що в подальшому заволодіти майном таємно не вдається, викинув вказану сумку з речами під автомобіль та почав з місця злочину тікати.

ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_4 та за допомогою перехожих громадян затримав його. Таким чином, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа не змогли довести свій злочинний умисел до кінця та заволодіти майном ОСОБА_6 з причин, що не залежали від їх волі, так як ОСОБА_4 був затриманий потерпілим та громадянами біля місця вчиненого злочину, а невідомому співучаснику злочину вдалось втекти

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину не визнав, суду пояснив, що він їхав зі своїм товаришем 22.12.2014 року на автомобілі через м. Вінницю до м. Житомир, у Вінниці він був вперше. У Вінниці його товариш винайняв квартиру через мережу Інтернет, адреси він не знає. Він пішов в магазин за покупками, коли повертався до автомобіля в яком його очікував товариш та проходив повз автомобіль типу «мікроавтобус», його наздогнав невідомий чоловік, яким в подальшому виявився ОСОБА_6 , та сказав йому, що він нібито викрав у нього речі, на що він відповів, що ніяких речей не викрадав, проте до ОСОБА_6 підбіг його товариш та вони почали заштовхувати його в авто, а він при цьому відбивався. Потерпілий з товаришем били його. Згодом приїхали працівники міліції та швидка допомога. В нього при собі були лише його власні речі. Куди подівся під час цих подій його товариш, йому не відомо, ім`я товариша та його місцезнаходження не назвав.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у скоєнні інкримінованого злочину, його вина доводиться показаннями потерпілого, свідків та іншими доказами зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду повідомив, 22.12.2014 року він зупинив свій автомобіль біля торгівельного центру «Дастор», вийшовши з авто, зачинив його на сигналізацію. Разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 , який приїхав з ним, вони взяли товар для ТЦ «Магігранд», перейшли дорогу, та через 3-4 хвилини, на сходинках торгового центру, у нього спрацювала сигналізація на автомобілі, він сказав про це товаришу, залишив товар в магазині та повернувся до свого автомобіля, де побачив ОСОБА_4 зі своїми речами в руках та крикнув до нього. ОСОБА_4 , побачивши, що він викритий у крадіжці, почав утікати викинувши речі. Приблизно за 10 метрів від автомобіля він наздогнав обвинуваченого, спіймавши його за лікоть, за куртку. В цей час підійшов ОСОБА_7 , якому він повідомив, що обвинувачений намагався викрасти у них речі з автомобіля та вони разом з ОСОБА_7 почали тягнути ОСОБА_4 до свого автомобіля, щоб затримати, при цьому ОСОБА_4 висловлювався на російській мові, повідомляв, що вони нічого не взяли, та, що усі речі на місці та відбивався від них. Коли обвинувачений почав наносити йому удари, він також покликав когось на допомогу, та в момент, коли ОСОБА_4 дотягували до автомобіля, підбіг невідомий чоловік, який бризнув йому з ОСОБА_7 з газового балончика в обличчя, після чого вони впали на землю та ОСОБА_4 , вирвавшись, з іншим чоловіком почали утікати в різні сторони. Хтось зі сторони, куди біг обвинувачений, вистрелив в повітря, та ОСОБА_4 змінив напрямок втечі, поверну знову в його сторону, приїхали працівники міліції, яких викликали перехожі та швидка допомога. Він впевнений, що обвинуваченому допомагав його товариш. Також він з товаришем виявив, що автомобіль був відчинений, хоча, він замикав автомобіль на сигналізацію. Просив не призначати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки речі не викрадені та шкода не завдана.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 22.12.14, біля 18:00 години, на парковці ТЦ «Дастор», навпроти проходу між двома будівлями ТЦ «Магігранд», вони з потерпілим припаркували автомобіль, так як привезли товар в «Магігранд». Вийшли з автомобіля, взявши товар, та ОСОБА_6 замкнув авто на сигналізацію, після чого вони пішли в «Магігранд», та в його товариша спрацювала сигналізація і ОСОБА_6 повернувся до автомобіля, щоб перевірити, а він залишився. Коли він вийшов з « ОСОБА_8 », переходячи дорогу, підійшов до авто, та воно було відчинене, почув як потерпілий кликав на допомогу, повідомляючи, що у них «вскрили» авто, викрали речі, тоді побачив, що ОСОБА_9 затримує хлопця, який чинив супротив. ОСОБА_4 кричав, щоб потерпілий його не чіпав, що вони нічого не взяли та, що усе на місці, просив відпустити, виривався, противився затриманню наносив ОСОБА_9 удари кулаками. Він підбіг до потерпілого та вони разом взяли за руки ОСОБА_4 та тягнули його до автомобіля, щоб таким чином затримати і викликати міліцію. Коли вони дотягнули обвинуваченого до авто, підбіг невідомий, та оббризкав його з газового балончика, на потерпілого теж потрапило. На ОСОБА_4 невідомий не бризкав газом. Геннадій з обвинуваченим впали на землю, потерпілий тримав ОСОБА_4 , однак той вирвався та почав утікати. В цей час відбувся постріл та той чоловік, який був з газовим балончиком утік. Люди, які були очевидцями подій, повідомляли, що невідомий також був з ножем, однак він особисто його не бачив. Впевнений, що невідомий намагався визволити ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що він йшов зверху по вулиці Юності, та біля автомобіля типу «бус», дверцята якого були відчинені, він побачив двоє чоловіків, які намагалися затримати третього, який пручався, просили допомогти затримати злодія. Обставин, за яких був використаний газовий балончик він не бачив, лише чув від потерпілого.

ОСОБА_4 тримали притиснувши до землі, після чого приїхали працівники міліції.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду пояснив, що обвинуваченого в судовому засіданні бачить вперше. В грудні 2014 року, він на вулиці Юності, переходячи між двома приміщеннями ТЦ «Магігранд», почув крики одні кричали допоможіть, інші кричали ловіть злодія. Потерпілий з ще одним хлопцем зловили обвинуваченого, намагалися замкнути його в автомобіль, однак обвинуваченому хтось допомагав, оскільки потерпілим забризкали очі з газового балончика. Обвинувачений намагався вирватися. Також повідомив, що його власний автомобіль в той час знаходився на стоянці навпроти інституту кормів, оскільки його дружина, яка була за кермом, подзвонила, що не відкривається автомобіль. Вони замінили батарейки, однак сигналізація не реагувала, викликали «Замкову лавку», працівники якої відчинили авто. Його автомобіль стояв через одну машину від мікроавтобуса, на його думку це свідчить про те, що його автомобіль також намагались «вскрити» шляхом сканування ключа.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду пояснив, що 22.12.2014 року, коли він ввечері переходив проспект Юності в м. Вінниці, почув крики про допомогу, побачив, що двоє чоловіків зловили обвинуваченого та тримали його. В цей час до них підбіг невідомий чоловік, який застосував газовий балончик та погрожував ножем власнику автомобіля, однак власник авто почав розмахувати руками та невідомий втік. Після цього приїхали працівники міліції.

Крім того, вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину також доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом прийняття заяви про злочин від 22.12.2014 року , відповідно до якої ОСОБА_6 повідомляє про двох осіб, які намагались викрасти речі з його автомобіля (т.1 а.с. 40);

- протоколом від 22.12.2014 року про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме : ОСОБА_4 (т.1 а.с. 41-42);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.12.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого останній вказав на місце, де знаходився його автомобіль в момент скоєння злочину 22.12.2014 року, вказав на двері автомобіля, за якими знаходились речі, які намагався викрасти незнайомий йому громадянин, вказав на місце, де знаходився невідомий йому громадянин, який намагався вчинити крадіжку, вказав на місце, куди невідомий викинув його речі, на місце, де він наздогнав невідомого, вказав на те, яким чином він затримував невідомого, який намагався викрасти його речі та вказав як останній наніс йому удар (т.1 а.с. 49-54);

- заявою ОСОБА_6 про добровільне надання слідчому речей, які в нього були викрадені 22.12.14 (т.1 а.с. 55);

- постановою слідчого від 30.12,2014 року про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (т.1 а.с. 56);

- висновком експерта НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області №24 від 15.01.2015 року, згідно якого залишкова вартість викраденого у ОСОБА_6 мобільного телефону марки «Нокіа Х2» на момент скоєння злочину могла становити 439,20 грн. (т.1 а.с. 58-60);

- висновком експерта НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області №15 від 13.01.2015 року, згідно якого вартість на вторинному ринку сумки на момент проведення експертизи може складати 250 гривень, гаманця - 190 гривень; ключниці - 10 гривень, візитниці 25 гривень (т.1. а.с. 61-64).

Аналізуючи показання обвинуваченого, який вини у скоєнні злочину не визнав, вказувавши, що, він в місті Вінниці перебував вперше, проїздом, незнайомий з містом, у Вінницю його привіз знайомий, який і винайняв квартиру для ночівлі та очікував його в автомобілі біля магазину проте, зник в невідомому напрямку, й він не може назвати прізвища ім`я по батькові, й адреси свого знайомого, він крадіжки не вчиняв, а потерпілий його оговорює, суд вважає такі показання нещирими та спрямованими на уникнення відповідальності за скоєне.
Вказані показання обвинуваченого спростовуються показання потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що він зачиняв автомобіль, а після спрацювання автомобільної сигналізації, одразу повернувся до автомобіля, біля якого виявив ОСОБА_4 зі своєю сумкою, яка залишалась в кабіні автомобіля, та після його окрику до обвинуваченого, останній одразу викинув сумку з речами та почав тікати. Показання потерпілого повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що він бачив, як потерпілий намагався затримати обвинуваченого біля автомобіля, двері кабіни якого були відчинені, та після його втручання, невідома особа застосувала до нього газовий балончик, а обвинуваченого було затримано лише після втручання великої кількості людей, та працівників міліції.
Вказані показання свідка ОСОБА_13 також підтверджуються та узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 .
Крім того показання обвинуваченого про непричетність до скоєння крадіжки, спростовуються даними протоколу проведення слідчого експерименту від 30.12.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого останній вказав на місце, де знаходився його автомобіль в момент скоєння злочину 22.12.2014 року, вказав на двері автомобіля, за якими знаходились речі, які намагався викрасти незнайомий йому громадянин, вказав на місце, де знаходився невідомий йому громадянин, який намагався вчинити крадіжку, вказав на місце, куди невідомий викинув його речі, на місце, де він наздогнав невідомого, вказав на те, яким чином він затримував невідомого, який намагався викрасти його речі та вказав як останній наніс йому удар (т.1 а.с. 49-54).

Вищевказане в сукупності, в тому числі з відомостями про те, що обвинувачений ОСОБА_4 затримувався в м. Вінниці, після проникнення в інший автомобіль у відсутність власника за аналогічних обставин, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0000189 та рапортом прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_14 (а.с. 65-66), застосування іншим спільником газового балончику до свідка ОСОБА_7 та самого потерпілого з метою визволення ОСОБА_4 , що свідчить про узгодженість дій обвинуваченого та невстановленої слідством особи, небажання обвинуваченого повідомити відомості про свого знайомого який очікував його в автомобілі біля місця вчинення злочину, та зник в невідомому напрямку, на переконання суду, повністю спростовує версію обвинуваченого про його непричетність до скоєння злочину, а свідчить про наявність прямого умислу на скоєння крадіжки, та стійку антисоціальну поведінку.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до остаточного висновку, що досудовим слідством дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності (т.1 а.с. 71), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 70) та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, думки потерпілого щодо виду та міри покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання яке є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, слід залишити в виді застави.

Строк покарання ОСОБА_4 слід рахувати з часу затримання, зарахувавши в час відбуття покарання час перебування під вартою з 22.12.2014 року по 26.12.2014 року (т.1 а.с. 41-48).

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно з нормами ст. 100 КПК України.

Також суд вважає, що відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати за проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні, оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_4 злочину .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67 КК України, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу затримання.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час перебування під вартою з 22.12.2014 року по 26.12.2014 року.

На підставі ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна витрати за проведення криміналістичних досліджень в сумі 553 (п`ятсот п`ятдесят три) гривні 15 (п`ятнадцять) копійок.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити обраний, - у виді застави.

Речові докази: чорну сумку, гаманець чорного кольору, візитницю чорного кольору, ключницю чорного кольору, які знаходять на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: