Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/586/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0073 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2015 року, яким

неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ємилівка, Голованівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не навчається, не працює, не одруженого, судимого:

07 квітня 2014 року Савранським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років без конфіскації майна, що належить йому на праві власності, зміненого ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.11.2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.

визнано винним та засуджено:

-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

-за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Савранського районного суду Одеської області від 07 квітня 2014 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 , судове рішення стосовно якого ніким з учасників судового провадження не оскаржується.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду неповнолітнього ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб; таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

16 березня 2013 року приблизно о 17:00 год., в смт. Завалля, Гайворонського району Кіровоградської області, неповнолітній ОСОБА_6 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_10 , з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, через паркан проникли на охоронювану територію Завалівського графітового комбінату, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Заздегідь знаючи про обстановку, вище зазначені особи, підійшовши до споруди паракотельні, та через віконний отвір, який був без скла, проникли до середини приміщення, звідки таємно викрали 15 металевих труб на загальну суму 400 грн., які продали ОСОБА_11 .

Крім того, 24 березня 2013 року, приблизно о 17 год., в смт.Завалля Гайворонського району Кіровоградської області, неповнолітній ОСОБА_6 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_10 , з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, через паркан проникли на охоронювану територію Завалівського графітового комбінату, що знаходиться по вул. Шевченка, 22. Заздегідь знаючи про обстановку, вище зазначені особи, підійшовши до споруди паракотельні, та через віконний отвір, який був без скла, проникли до середини приміщення, звідки таємно викрали 15 металевих труб на загальну суму 400 грн.

Також, 20.06.2013 року, приблизно о 19:00 год. в смт. Завалля, Гайворонського району, Кіровоградської області, неповнолітній ОСОБА_10 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи пропиправність своїх дій, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу пройшли на прибудинкову територію, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_12 , звідки повторно, таємно викрали металеві предмети на загальну суму 455 грн.

В подальшому неповнолітній ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_6 розпорядилися вказаним майном на свій розсуд, шляхом оплатної передачі 21.06.2013 року приблизно о 14:00 год. гр. ОСОБА_11 в смт. Завалля, Гайворонського району, отримані кошти витратили на власні потреби, а саме на продукти харчування та слабоалкогольні напої.

Разом з тим, 26 жовтня 2013 року, приблизно о 11:00 год., в с. Ташлик, Гайворонського району, Кіровоградської області, неповнолітній ОСОБА_6 , шляхом зриву металевої скоби, яка знаходилася на дверній коробці вхідних дверей, проник в домоволодіння належне ОСОБА_13 , розташованого по АДРЕСА_4 . З метою таємного викрадення чужого майна та усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, заздалегідь знаючи про обстановку в даному домоволодінні, повторно, таємно викрав: DVD-програвач Сатурн, тридцять DVD дисків із кінофільмами, спричинивши ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 790 гривень. В подальшому неповнолітній ОСОБА_6 розпорядився вказаним майном на свій розсуд.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність та суворість оскаржуваного вироку, просить рішення суду першої інстанції стосовно нього скасувати та призначити йому більш м`яке покарання, передбачене санкціями частин 2, 3 ст. 185 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що районний суд при призначенні покарання не прийняв до уваги те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілим збитки, повністю визнав вину у скоєному злочині, вчинив злочин у неповнолітньому віці, а також те, що потерпілими не заявлено цивільні позови по кримінальному провадженні та останні жодних претензій до нього не мають.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляції обвинуваченого та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції і просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку та правильність кваліфікації його дій в апеляції не оспорюються та повністю підтверджуються зібраними належними, допустимими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження. При розгляді доводів, наведених в апеляційній скарзі колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб; таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб та такі дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частинами 2, 3 ст. 185 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до вимог статей 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання суд першої інстанції відповідно до ст. 65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, а інший до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він за місцем навчання характеризується негативно, раніше судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проживав у Завальській школі-інтернат Гайворонського району Кіровоградської області, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише за умови його ізоляції від суспільства, та призначив покарання у виді позбавлення волі, у межах санкцій статей обвинувачення, за сукупністю злочинів, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, і відповідатиме меті покарання.

Крім того, зважаючи на те, що дані злочини ОСОБА_6 вчинив до постановлення щодо нього вироку Савранського районного суду Одеської області від 07 квітня 2014 року, тому остаточне покарання районним судом призначено відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутої частини покарання за вищевказаним вироком.

При цьому, колегія суддів зазначає що зі змісту ч. 4 ст. 70 КК України слідує, що остаточне покарання може бути визначене як шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, так і шляхом повного або часткового складання призначених покарань.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, судом також не наведено обґрунтованих підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_6 принципу часткового складання призначених покарань, а не поглинення менш суворого покарання більш суворим, а також не приведено мотивів у підтвердження того, що для виправлення та перевиховування ОСОБА_6 являються недостатніми призначені йому вироком Савранського районного суду Одеської області тривалі строки позбавлення волі.

З урахуванням вищевикладених обставин справи і даних про особу обвинуваченого, наявністю обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 безпідставно не застосований передбачений ч. 4 ст. 70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки призначене йому вироком Савранського районного суду Одеської області покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, на думку колегії суддів, буде достатнім та виваженим.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає апеляційне рішення в межах апеляційної скарги, однак вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо чим не погіршується становище обвинуваченого.

Пунктом 4 ст. 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок, зокрема, у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів визнає за необхідне вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2015 року на підставі п. 1 ст. 408 КПК України змінити, пом`якшивши призначене покарання та вказати при призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів передбачений ч. 4 ст. 70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим замість часткового складання призначених покарань.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом першої інстанції першої інстанції при призначенні йому покарання не взято до уваги те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілим збитки, повністю визнав вину у скоєному злочині, вчинив злочин у неповнолітньому віці, а також те, що потерпілими не заявлено цивільні позови по кримінальному провадженні та останні жодних претензій до нього не мають, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з вироку всі обставини, на які посилається апелянт, при ухваленні вироку були належним чином враховано судом, а тому підстав для застосування до нього положень ст. 69, 75 КК України колегія суддів не знаходить.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставив питання про пом`якшення призначеного йому покарання, а тому його апеляція підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419, 424 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2015 року стосовно неповнолітнього ОСОБА_6 змінити.

Вважати неповнолітнього ОСОБА_6 засудженим:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Савранського районного суду Одеської області від 07 квітня 2014 року остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім ) років.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2