Справа
№ 11-74/2007
Головуючий І інстанції Пісоцький О.М.
Доповідач Карпій В.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року колегія
судців судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого

суддів:

за участю: прокурора захисника засуджених

законних представників неповнолітніх засуджених

Ржепецького О.П. Тимошевського В.П. Карпія В.М.

Брек Г.С ОСОБА_1

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та представника цивільного позивача ОСОБА_7 в інтересах
цивільного позивача ОСОБА_8 на вирок Арбузинського районного суду Миколаївської
області від 6 грудня 2006 року, яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та
мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, освіта неповна середня,
раніше не судимий

засуджений:

за ч.2 ст. 187 КК України із
застосуванням ст. 69 КК
України до

позбавлення волі строком на 4 роки;

2

за ч.З ст.
185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; На підставі ч.І
ст.70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш
суворим остаточно призначено
покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженець с. Фонтан
Ленінського району Кримської АРСР, громадянин України, житель АДРЕСА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, освіта неповна середня, раніше не судимий засуджений:

за ч.2 ст. 187 КК України із
застосуванням ст. 69 КК
України до

позбавлення волі строком на 4 роки;

за ч.З ст. 185
КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

На підставі ч.І
ст.70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом

поглинення
менш суворого покарання
більш суворим остаточно

призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженець м. Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянин України, житель
АДРЕСА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, освіта середня, раніше не судимий

засуджений за ч.З ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком
на 3 роки.

На підставі ст. 75
КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнений з
іспитовим строком 1 рік 6 місяців за
умови, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього судом обов'язки, передбачені ст. 76 КК України:
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5,
громадянин України, уродженець м.
Южноукраїнськ Миколаївської
області, житель

3

АДРЕСА_4,
раніше не судимий

засуджений за ч.З ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком
на 3 роки.

На підставі ст. 75
КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнений з
іспитовим строком 2 роки за
умови, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього судом обов'язки, передбачені ст. 76 КК України:
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь ОСОБА_8 2000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Вироком суду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнані винними в тому, що 1 травня 2006
року, приблизно о 23
годині в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння чужим майном
побили ОСОБА_11, чим спричинили йому легкі тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних саден та
синців обличчя, грудної клітини, забою грудної клітини і правого плечового
суглобу, що потягли короткочасний розлад здоров'я. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заволоділи
грошима ОСОБА_11 в сумі 10
грн. та його наручним годинником, вартістю 10 грн.;

крім цього, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнані
винними в тому, що 10 серпня 2006 року приблизно о 23 годині з проникненням до
приміщення складу домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_5, таємно викрали
мопеди "Ямаха+", вартістю 1500
грн., і "Сузуки", вартістю 2040
грн., що належали ОСОБА_8 Викраденим майном ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 розпорядились на власний розсуд

В апеляції захисник ОСОБА_1просить вирок суду першої
інстанції відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змінити , перекваліфікувавши їх дії з ч.2 ст. 187 КК України на
ч.2 ст. 125 КК
України та пом'якшивши призначене

4

ним
судом першої інстанції покарання, застосувавши також ст.ст. 75, 104 КК України та
звільнивши їх від відшкодування моральної шкоди, пославшись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування
кримінального закону. Також вважає, що призначене покарання не відповідає
тяжкості злочину та особам засуджених. В обґрунтування своєї позиції щодо
необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 захисник вказує на те, що
в діях ОСОБА_3 вбачаються й ознаки злочину, передбаченого ч.І ст. 185 КК
України, але, враховуючи те, що сума вкраденого складає лише 10 грн., в його
діях не вбачається склад вказаного злочину. Вказуючи на невідповідність
тяжкості злочину особам засуджених захисник зазначив, що судом при призначенні
покарання не враховано, що на момент скоєння злочину засудженим було 14 та 15 років, до
кримінальної відповідальності вони раніше не притягалися, дії їх кваліфіковані
за формальними ознаками, без підтвердження сукупністю доказів, а тому
безпідставно не застосував до них вимоги ст.ст. 75, 104 КК України.

В апеляції представник потерпілого і цивільного позивача
ОСОБА_8 -ОСОБА_7
просить вирок суду першої інстанції в частині відшкодування матеріальних
збитків змінити, задовольнивши позов в повному обсязі в сумі 3540 грн, посилаючись
на те, що в справі є довідка про вартість мопедів, бувших у використанні, та в
наявності протоколи огляду та вилучення мопедів в розібраному вигляді, але
відсутній висновок, що з вилучених у винних частин можна скласти 2 мопеди та не
наведено мотивів чому потерпілий повинен їх збирати. Вказує, що це суперечить
положенням ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких відшкодування завданих
збитків у повному обсязі означає повернення викраденої речі в тому вигляді,
який вона мала до викрадення або аналогічної речі, або суму грошей, за які
потерпілий зможе купити подібну річ

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на
підтримку своєї апеляції, думку прокурора, про залишення вироку без зміни,
вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає,
що апеляція захисника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а апеляція представника
потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_7 підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Винність ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в скоєнні
злочину, передбаченого ч.З ст. 185 КК України, за який їх засуджено, доведена
сукупністю досліджених судом доказів, викладених у вироку. Встановленим по
справі фактичним обставинам та зібраним доказам судом 1 інстанції дана
належна оцінка. В апеляції фактичні обставини та кваліфікація скоєного
засудженим не оспорюється.

5

Разом
з тим відмовляючи потерпілому ОСОБА_8 в задоволенні цивільного позову
відшкодування майнової шкоди, суд помилково прийшов до висновку, що суду не
надано доказів на підтвердження розміру збитків, оскільки судом доведена
винність засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в скоєнні крадіжки
двох мопедів на загальну суму З 540
грн. Колегія суддів також вважає, що посилання суду про повернення
викраденого майна в тому ж виді, лише в розібраному виді, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що мопеди в розібраному стані - речові докази по справі були отримані представником
потерпілого для зберігання до розгляду справи в суді.

Приймаючи рішення про речові докази суд в порушення вимог
ст. 81 КПК
України у вироку не вказав кому та які конкретно речові докази повернути. В
справ також відсутній висновок, що вилучених у винних частин мопедів можна
скласти два мопеди.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок в
частині рішення про цивільний позов відшкодування майнової шкоди потерпілому
ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а справа в цій частині направленню на новий
судовий розгляд у порядку цивільного судочинства до того ж суду в іншому складі
суддів.

Винність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 187
КК України, за який їх засуджено, доведена сукупністю досліджених судом
доказів, викладених у вироку.

Так потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердив,
що біля 22 години
йшов додому і зустрів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які спитали його про гроші, а потім
почали бити. Продовжували бити до втрати свідомості. Виявилося, що після
побиття у нього пропали 10
грн. та годинник вартістю 10 грн.

З висновку судово-медичного експерта вбачається, що
ОСОБА_11 в результаті побиття були спричиненні легкі тілесні ушкодження у
вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних
саден та синців обличчя, грудної клітини, забою грудної клітини і правого
плечового суглобу, що потягли короткочасний розлад здоров'я.

Встановленим по справі фактичним обставинам та зібраним
доказам судом 1 інстанції
дана належна оцінка. Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за ч.2 ст. 187 КК України
кваліфіковані вірно.

6

Твердження захисника в апеляції, що побиття потерпілого
не було пов'язано з заволодінням чужим майном та про необхідність
перекваліфікації дій з ч.2 ст. 187
на ч.І ст. 125 КК
України є безпідставними, оскільки спростовуються вищевказаними доказами.

Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо призначення
покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які
відносяться до категорії тяжких та обставини, які пом'якшують покарання:
вчинення злочинів неповнолітніми, особу засуджених, які характеризуються
негативно. А також врахував обставину, яка обтяжує покарання: вчинення злочину
в стані алкогольного сп'яніння.

Підстав для пом'якшення покарання колегія суддів не
вбачає

Керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляцію захисника ОСОБА_1. залишити без задоволення, а
апеляцію представника потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_7
задовольнити частково. Вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області
від 6 грудня 2006 року відносно
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в частині рішення про цивільний позов
відшкодування майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 скасувати, а справу в цій
частині направити на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства до
того ж суду в іншому складі суддів.

В іншій частині вищевказаний вирок відносно ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без зміни.

Головуючий