В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2015 р. Справа153/53/15-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області

кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000099, №153/53/15-к, про обвинувачення

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Япіль Вінницької області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, сімейний стан одружений, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимого, заняття - призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією 16.05.2014 року, проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді радіотелеграфіста,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України,

за участю старшого прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений (підсудний) ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 08 вересня 2014 року близько 9 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, відкрито відмовився виконати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №351 від 04 вересня 2014 року «Про повернення військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 до місця виконання завдання» та отримати припис щодо вибуття останнього до постійного місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , які були видані уповноваженою особою, в межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку їх віддання, а також ґрунтувались на законі, за змістом не суперечать чинному законодавству, та згідно яких ОСОБА_5 був зобов`язаний 10 вересня 2014 року прибути до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , однак, своїми діями підірвав боєготовність та боєздатність вказаної військової частини, чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 402 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений (підсудний) ОСОБА_5 свою винуватість визнав і пояснив, що 16.05.2014 року він був призваний на військову службу, військову підготовку проходив у АДРЕСА_3 , де всього один раз за три тижні був на полігоні. Буз відповідної військової підготовки його привезли на кордон із РФ. 02 липня 2014 року, коли був перший обстріл, не було нормальної команди з боку військового керівництва. Солдатів, як мішені, виставляли під обстріли. Не було командирів, які би адекватно могли оцінити ситуацію. Єдиний їхній командир постійно був відсутнім на місці події. У зв`язку із цим, він разом із іншими солдатами написали рапорти про залишення військової частини. Дійсно він 08 вересня 2014 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрито відмовився виконати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №351 від 04 вересня 2014 року «Про повернення військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 до місця виконання завдання» та отримати припис щодо вибуття останнього до постійного місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Свою відмову від виконання наказу пояснює тим, що проходити службу із такими командирами неможливо, а також тим, що у нього є дитина, яка часто хворіє і потребує догляду та лікування. Вважає, що він вчинив неправильно, в скоєному щиро розкаявся.
Крім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого підтверджена доказами, які зібрані в ході досудового розслідування, з якими обвинувачений та інші учасники судового розгляду згідні у повному обсязі.

Суд, дослідивши обсяг доказів на підставі ст.349 ч.3 КПК України, вважає їх правдивими та обґрунтованими, і такими, що підтверджують винуватість обвинуваченого (підсудного) у повному обсязі. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст тих обставин, які ніким не оспорюються, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.402 КК України, як непокора, відкрита відмова виконати наказ начальника.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, передбаченого ст.402 ч.1 КК України, так і особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, має сім*ю та постійне місце проживання в с. Раково Томашпільського району Вінницької області, позитивно характеризується за місцем свого проживання, що підтверджено даними, які містять довідка реєстраційної служби ГУЮ у Вінницькій області вих.№13194-3.1-18 від 11.12.2014 року, свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження дитини, довідка-характеристик, видана Раківською сільською радою Томашпільського району Вінницької області вих.№304 від 05.12.2014 року тавих.№39 від 09.02.2015 року , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджено даними, які містять довідка №1900 від 11.12.2014 року Томашіпслької ЦРЛ, довідка Вінницького обласного наркологічного диспансеру «Соціотерапія» вих.№3163-м від 12.12.2014 року та довідка КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім.Акад.О.І. Ющенка» вих.№2-8366 від 12.12.2014 року, раніше не судимий, що підтверджено даними, які містить повідомлення УМВС України у Вінницькій області №172-08122014/05538 про відсутність судимості.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за правилами ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину проти встановленого порядку несення військової служби, так і особу обвинуваченого (підсудного), а тому має підстави застосувати відносного нього міру покарання у виді позбавлення волі у розмірі, передбаченому санкцією ст.402 ч.1 КК України у виді трьох років позбавлення волі. Беручи до уваги усі обставини та особу обвинуваченого (підсудного), обставини, які пом`якшують покарання, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що він може бути виправлений та перевихований без ізоляції його від суспільства, і має підстави застосувати ст.75 КК України, та звільнити його від відбування покарання із випробуванням та іспитовим строком в два роки, встановити обмеження передбачені ч.1 п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.402 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в два роки.
На підставі ст.76 ч.1 п.2, п.3, п.4 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Початок іспитового строку обчислюється з дня постановлення вироку.

Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно зі ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_8 -ОНІЛОВА