Справа № 466/3586/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/339/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргузахисника адвоката ОСОБА_7 , який виступає в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16.05.2015 року,
встановила:
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16.05.2015 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Строк дії ухвали встановлено шістдесят днів з дня постановлення ухвали.Виконання ухвали доручено слідчому СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_9 . Контроль за виконанням даної ухвали покладено на старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_6 .
Не погоджуючись із даною ухвалою слідчого судді подав апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 в якій просить змінити ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16.05.2015 року та визначити заставу у розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України. Мотивуючи апеляційну скаргу посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою. Матеріалами справи встановлено, як вказує апелянт, що повістка ОСОБА_8 не надсилалась і дорослим членам сім`ї під розписку не вручалась та будь-яких дій по врученню повістки, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання ОСОБА_8 не проводилось. Не відповідає матеріалам справи, як зазначає апелянт, твердження суду про те, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчиняти інші правопорушення, перешкоджати встановленню істини по справі, оскільки, протягом трьох років з моменту події, що йому інкримінується, до моменту затримання не вчинив жодної з вищевказаних незаконних дій. На момент винесення оскаржуваної ухвали слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_8 виповнилось 48 років, як зазначає апелянт, він ніколи не мав судимостей, має постійне місце проживання де у нього були добре налагоджені соціальні зв`язки, має дружину, сина і онука. За даних обставин апелянт вважає, що слідчий не надав об`єктивного обґрунтування для виправдання позбавлення ОСОБА_8 свободи і таке позбавлення свободи, на думку апелянта, є свавільним.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, виступ захисника адвоката ОСОБА_7 , який виступає в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на підтримку своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з повідомленням сектору Укрбюро Інтерполу ГУМВС України у Львівській області, ОСОБА_8 30.08.2012 року оголошено в міжнародний розшук.
Згідно рапорту о/у УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_10 від 16.05.2015 по вул.Кн.Ольги,116 у м.Львові працівниками УБОЗ ГУ МВС України у Львівській області був затриманий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у міжнародному розшуку.
Згідно з п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, а саме з клопотання слідчого СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_9 (а.с.1-3) ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 146 КК України санкція визначається у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідно до ч.2 ст. 189 КК України санкція визначається у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Тобто, враховуючи положення ст. 12 КК України ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів середньої тяжкості і тяжкого злочину.
Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З огляду матеріалів кримінального провадження, а саме з висновку експерта №1039 від.16.05.2012 року, стало відомо, що у потерпілого ОСОБА_11 від дій, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_8 , виявлено: синці та садна на голові, на спині, на руках, на ногах, крововиливи на слизовій оболонці нижньої губи, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 04 квітня 2012 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження.
Враховуючи вищезазначене, твердження апелянта на відсутність ризиків невиконання покладених на підозрюваного обов`язків є безпідставними.
Таким чином рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого та застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законним та обґрунтованим.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який виступає в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16.05.2015 року - без зміни.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4