Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/774/14-к
Провадження № 1-кс/650/65/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2014 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю заступника начальника СВ ОСОБА_4

розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення Великоолександрівського РВ УМВС України в Херсонській області у кримінальному провадженні № 0000848 про арешт майна

в с т а н о в и в :
Заступник начальника слідчого відділення В.Олександрівського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту. В обґрунтуванні зазначено, що посадові особи ПФ «Вагрант» з метою отримання кредиту надали до філії ВАТ КБ «Надра» Херсонського регіонального управління завідомо підроблені офіційні документи, (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №120031 від 05.03.03 р. та витяг з реєстру права власності на нерухоме майно №4070403 від 07.07.04 р.), які є документами, що засвідчують право власності на нерухоме майно, до яких внесено неправдиві відомості, а саме, що ПФ «Вагрант» належить право власності на цілісний майновий комплекс часткою 1/1 за адресою АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що частина майна належить ТОВ «Таврія».

З матеріалів кримінального провадження, а саме з даних кримінальної справи №60058-09, порушеної прокуратурою Високопільського району Херсонської області 20.11.09 р., встановлено, що оглянуті та виявлені під час проведення огляду місця події та інвентаризації 22.02.10 р. основні засоби та інші матеріальні цінності що рахуються на балансі ТОВ «Таврія» і такі, що не рахуються на його балансі, але входять до майнового комплексу та знаходяться на території ТОВ «Таврія» по вул. Червоноармійська, 45 смт.Високопілля, постановою слідчого прокуратури Високопільського району були визнані речовими доказами та у зв`язку з неможливістю зберігання їх в кримінальній справі через габаритність та кількість передано на відповідальне зберігання виконавчому директору ОСОБА_5 під розписку.

В ході проведення розслідування зі скаргою до прокурора Херсонської області звернувся громадянин ОСОБА_6 , який зазначив, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 17.04.08 р. приватна фірма «Вагрант» продала йому у власність цілісний майновий комплекс, розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На даний час схоронність об`єкта не забезпечується належним чином.

Поскільки вказане майно є майном на яке було спрямоване кримінальне правопорушення, виникли підстави для його арешту ст.167 ч.2 п.1,4, ст.170 КПК України. Не застосування такого заходу може привести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому слід визначити зберігачем майна, вказаного у договорі, його фактичного власника ОСОБА_6 та зобов`язати виконавчого директора ТОВ «Таврія» ОСОБА_5 передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_6 та покласти на нього обов`язок по його зберіганню до вирішення питання про скасування арешту майна.

В судовому засіданні заступник начальника слідчого відділення В.Олександрівського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_4 підтримав клопотання з підстав, що в ньому викладені і просить його задовольнити.

Прокурор вважає, що є підстави, передбачені законом, для задоволення клопотання. Частина майна, що визнана речовим доказом і передана на зберігання ОСОБА_5 належить ОСОБА_6 . Схоронність майна не забезпечена належним чином, тому слід накласти арешт на майно і належне ОСОБА_6 передати йому на зберігання.

Стаття 170 КПК України передбачає підстави для арешту майна.

Арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно, а також у забороні для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна.

Тобто, законом чітко визначено круг осіб, на чиє майно може бути накладено арешт. Об`єкти, на які законом передбачено накладення арешту, мають перебувати у власності осіб, зазначених у ч.1 ст. 170 КПК України, а фактично можуть перебувати у них або інших фізичних і юридичних осіб.

Суду надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна з якої вбачається, що цілісний майновий комплекс по АДРЕСА_1 розміром частки 1/1 належить ОСОБА_6 . З поданих матеріалів вбачається, що дана особа не входить до кола осіб на майно яких може бути накладено арешт. Крім того, підставою виникнення у ОСОБА_6 права власності є рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 03.09.08 року. Однак, в матеріалах знаходиться копія ухвали судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 21.10.09 р. якою рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 03.09.08 р., яким було визнано право приватної власності на майно у вигляді цілісного майнового комплексу в АДРЕСА_1 , скасовано і провадження по справі закрито. Тобто, документ, що був правовою підставою права власності ОСОБА_6 , скасовано і хто тепер є власником даного майна невідомо про це відсутні відомості. З пояснень свідка ОСОБА_6 та викладеного вбачається існування невирішеного спору за це майно.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеними у частині 2 ст. 167 КПК України. В клопотанні зазначається, що на вказане в ньому майно, що підлягає арешту, було спрямовано кримінальне правопорушення.

Але, як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 358 ч. 4 КК України об`єктом якого є встановлений законодавством порядок обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, а предметом посвідчення або інший документ, який надає права або звільняє від обов`язків; печатки, штампи, бланки підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, інші офіційні бланки, штампи , печатки.

В даному випадку завідомо підробні документи надавалися з метою отримання кредиту в філії ВАТ КБ «Надра» Херсонського регіонального управління.

Тобто, цілісний майновий комплекс не є об`єктом кримінального правопорушення, відсутні підстави вважати, що майно відповідає критеріям, передбаченими ч. 2 ст. 167 КПК України і зазначеним в клопотанні.

Керуючись ст.170-173 КПК України слідчий суддя

у х в а л и в:
В задоволені клопотання заступника начальника СВ Великоолександрівського РВУМВС в Херсонській області про накладення арешту на майно та покладення обов`язку про передачу його власнику ОСОБА_6 на відповідальне зберігання відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляцію до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_7