У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Скотаря А.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

за участю прокурора

Парусова А.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 07 лютого 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Донецької області на
постанову Димитровського міського суду Донецької області від 18 липня 2007 року.

Цією постановою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Сніжне Донецької області,

громадянина України,

не судимого, -

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 366 КК України у зв'язку з передачею його на поруки
колективу державного підприємства «Красноармійськвуголь» за умови, що він
протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не буде
ухилятися від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського
порядку.

Досудовим слідством ОСОБА_1 було обвинувачено у тому, що він, працюючи
заступником начальника ділянки № 5 державного підприємства
«Красноармійськвуголь», будучи посадовою особою, яка виконує
організаційно-розпорядчі функції, вніс в офіційні документи, а саме в рапорти
на оплату праці та табелі виходів, завідомо неправдиві відомості про виконання ОСОБА_2 роботи на ділянці у період із
січня 2006 року по січень 2007 року. На підставі підписаних ОСОБА_1 документів
ОСОБА_2 було нараховано та сплачено 32 945 грн. 87 коп.

У результаті злочинних дій ОСОБА_1 державному підприємству
«Красноармійськвуголь» було заподіяно збитків, з урахуванням соціальних
відрахунків, на загальну суму 59 498 грн. 62 коп.

Звільняючи ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК
України суд указав, що вчинений ним злочин відноситься до категорії злочинів
невеликої тяжкості, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, і колектив, де він
працює, бере його на поруки.

В апеляційному порядку справа не розглядалась.

У касаційному поданні прокурор просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. При цьому
посилається на те, що вказане судове рішення не може бути виконано реально,
оскільки підлеглі не спроможні проводити дійсну виховну роботу з одним із
керівників підприємства, впливати на його трудову діяльність. Крім того, злочин
ОСОБА_1 вчинено стосовно підлеглого з використанням свого службового становища.
Зазначає, що клопотання державного підприємства «Красноармійськвуголь» належним
чином не оформлено, у ньому відсутнє поручительство колективу виконувати заходи
виховного впливу, спрямовані на недопущення вчинення особою, взятої на поруки,
нових злочинів. Також стверджує, що в матеріалах справи відсутній протокол
загальних зборів колективу державного підприємства «Красноармійськвуголь», на
підставі якого вирішувалося питання про звільнення від кримінальної
відповідальності у зв'язку з передачею особи на поруки.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав касаційне
подання, перевіривши матеріали справи і, обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що подання підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до закону, звільнення від кримінальної відповідальності у
зв'язку з передачею особи на поруки в порядку, передбаченому ст. 47 КК України допускається
за наявності умов, що стосуються тяжкості діяння й особи, яка його вчинила. При
цьому обов'язковою умовою такого звільнення є щире каяття особи у вчиненні
злочину.

Цих вимог закону суд при розгляді справи не дотримався та формально
підійшов до вирішення цього питання.

Як убачається з протоколу судового засідання, суд взагалі не з'ясував
відношення ОСОБА_1 до вчиненого злочину та як він зобов'язується виправити свою
поведінку, що ставить під сумнів висновок суду про його щире каяття.

Крім того, суд зазначив, що ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої тяжкості, хоча
у відповідності до вимог ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 366 КК
України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Також суд не звернув уваги на те, що заявлене колективом клопотання за
змістом не відповідає вимогам ст. 47 КК України, оскільки в ньому не зазначено,
які заходи виховного характеру щодо ОСОБА_1 визначені колективом та яким чином
вони будуть застосовані і чи зобов'язується він виправдати довіру колективу
законослухняною поведінкою та сумлінною працею в установі.

Крім того, не враховано судом і те, що ОСОБА_1 є керівником підрозділу, а
отже, нез'ясовано яким чином підлеглий йому колектив буде
застосовувати до нього (ОСОБА_1) заходи виховного характеру.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд передчасно дійшов висновку
про можливість звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності з передачею
на поруки трудового колективу на підставі ст. 47 КК України.

Тому постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому
підлягає скасуванню.

Під час нового розгляду суд має всебічно, повно та об'єктивно дослідити обставини справи і постановити рішення,
яке б відповідало вимогам закону та було б обґрунтованим.

На підставі
викладеного та керуючись статтями 394-396
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора
Донецької області задовольнити.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 18 липня 2007
року щодо ОСОБА_1 с к а с у в а т и, а справу направити на новий судовий
розгляд до того ж районного суду.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Скотарь А.М. Мороз
М.А.