Справа № 729/467/13-к
В И Р О К

і м е н е м У к
р а ї н и

31.10.2013 року
м. Бобровиця

Бобровицький районний суд
Чернігівської області в складі :

головуючої - судді
Демченко Л.М.,

з участю:

прокурорів
Фурсія С.О., Олейнікова О.В.,

потерпілого
ОСОБА_1,

обвинувачених
ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

захисників
ОСОБА_7. ОСОБА_8,

секретаря
Гармаш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бобровиця
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000015 від 09.01.2013
року по обвинуваченню:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.
Рудьківка Бобровицького району,
українки, громадянки України, не
працюючої, незаміжньої, з неповною
середньою освітою, зареєстрованої в
АДРЕСА_1, проживаючої в АДРЕСА_2, судимої
13.12.2012 року Бобровицьким районним
судом за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року
позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України, звільненої від відбування
покарання з випробуванням строком на 1
рік, у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185
КК України;

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с.
Рудьківка Бобровицького району,
українця, громадянина України, не
працюючого, неодруженого, з середньо-
спеціальною освітою, зареєстрованого
та проживаючого в АДРЕСА_2, судимого:
21.05.2003 року Бобровицьким районним
судом за ч. 3 ст. 185, 304 КК України до 4
років позбавлення волі. 25.07.2007 року
Бобровицьким районним судом за ч. 3 ст.
186 КК України до 1 року позбавлення волі.
25.03.2009 року Бердичівським міським
судом Житомирської області за ч. 2 ст. 342,
ч. 2 ст. 345 КК України до 2 років
позбавлення волі. 27.01.2011 року
Бобровицьким районним судом за ч. 2 ст.
185 КК України до 3 місяців арешту. 27.04.2011
року звільнений у зв'язку з відбуттям
покарання, у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185
КК України;

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця
с. Рудьківка Бобровицького району
Чернігівської області, українця,
громадянина України, освіта повна
середня, інваліда 1-ї групи,
неодруженого, зареєстрованого в
АДРЕСА_3, не судимого, у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України;

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_12, уродженця м.
Заволжьє Горьковської області
Російської Федерації, українця,
громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, не
працюючого, одруженого,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_4, не судимого в порядку ст. 89 КК
України, у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 198 КК
України;

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_15, уродженця с.
Рудьківка Бобровицького району
Чернігівської області, українця,
громадянина України, з неповною
середньою освітою, не працюючого,
розлученого, зареєстрованого та
проживаючого в АДРЕСА_2, не судимого, у
вчиненні кримінальних правопорушеннь,
передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 309 КК
України;

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4 20.12.2012 року
близько 20 години попередньо
домовившись про вчинення крадіжки, з
цією метою проникли на огороджену
територію господарства ОСОБА_1, яке
розташоване в АДРЕСА_5, звідки з сараю,
який знаходиться на території його
господарства, таємно викрали один
мішок ячменю, вагою 45 кг. вартістю 2,25
грн. за 1 кг., два мішки пшениці, вагою по
45 кг. кожний, вартістю 2 грн. за 1 кг., що
належить потерпілому, чим спричинили
останньому майнову шкоду на загальну
суму 281, 25 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність
21.12.2012 року в вечірній час, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, з метою таємного
викрадення чужого майна, за
попередньою змовою, повторно проникли
на територію огородженого
господарства ОСОБА_1, що розташоване за
адресою АДРЕСА_5, звідки з сараю, який
розташований на подвір'ї його
господарства, таємно викрали один
мішок ячменю, вага якого 45 кг. вартістю
2,25 грн. за 1 кг. та один мішок пшениці,
вага якого 45 кг. вартістю 2 грн. за 1 кг.
що належить потерпілому, чим
спричинили останньому майнову шкоду на
загальну суму 191,25 грн.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 20.12.2012 року в вечірній
час попередньо домовившись та
достовірно знаючи та усвідомлюючи про
те, що мішки з пшеницею та ячменем, які
знаходились в господарстві ОСОБА_3
викрадені в цей же день ОСОБА_2, ОСОБА_3.
ОСОБА_4, з господарства ОСОБА_1 в
АДРЕСА_5, збули частину викраденого,
продавши один мішок пшениці ОСОБА_9,

21.12.2012 року в вечірній час ОСОБА_5,
достовірно знаючи та усвідомлюючи про
те, що мішок ячменю, який в цей же день
був викрадений ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 з
господарства ОСОБА_1 в АДРЕСА_5
повторно збув його ОСОБА_9,

У вересні 2012 року ОСОБА_6, біля хутора
Хомовці Бобровицького району зірвав
листя з дикоростучих самосійних рослин
коноплі, приніс їх до свого
господарства, яке розташоване в
АДРЕСА_2, висушив та зберігав для
власних потреб без мети збуту. 18.03.2013
року о 16 год. працівниками міліції за
даною адресою було виявлено та
вилучено картонний коробок з
речовиною рослинного походження
зеленого кольору, яка у відповідності
до висновку судово-хімічної експертизи
№ 269(Х) від 20.03.2013 року, є особливо
небезпечним наркотичним засобом -
каннабісом, маса якого в перерахунку на
висушену речовину становить 14,567г.

Згідно з Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000 року №770,
«Про затвердження переліку
наркотичних засобів, психотропних
речовин та прекурсорів» каннабіс
віднесений до списку 1 таблиці 1
«Особливо небезпечні наркотичні
засоби», обіг яких заборонено.

Допитана в судовому засіданні
ОСОБА_2 вину в скоєному визнала
повністю і пояснила, що дійсно 20
грудня 2012 року в вечірній час вони
домовившись про вчинення крадіжки
разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4 прийшли до
господарства ОСОБА_1 Вона перелізши
через замкнену хвіртку на територію
господарства відкрила її, і вони всі
разом з сараю викрали мішки з пшеницею
та ячменем. Викрадене погрузили на
санки та відвезли до господарства
ОСОБА_3 Згодом мішки з зерном продали,
на виручені гроші придбали спиртне, яке
всі разом розпивали.

Наступного дня, ввечері, також
домовившись про вчинення крадіжки вони
прийшли до господарства ОСОБА_1 Вона
перелізши через хвіртку відкрила її
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, і вони винесли з сараю
господарства потерпілого один мішок
ячменю та один мішок пшениці. Все
поклали на санки та відвезли до
господарства ОСОБА_3 Викрадене зерно
продали, за гроші придбали спиртне, яке
розпили. Вона достовірно знала, що
потерпілий є людиною похилого віку, так
як тривалий час проживає з ним в одному
селі. З сумою викраденого погоджується.
В скоєному щиро розкаюється, просить
суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_3 суду пояснив, що 20 грудня 2012 року
домовившись про скоєння крадіжки він,
ОСОБА_2, та ОСОБА_4, прийшли до
господарства ОСОБА_1 проникли на
територію його господарства, де з сараю
викрали мішок ячменю, два мішки
пшениці. Викраденим розпорядились на
власний розсуд.

21.12.2012 року в вечірній також
попередньо домовившись про вчинення
крадіжки зерна з господарства
потерпілого, прийшли до його садиби,
проникнувши через хвіртку до його
господарства він, ОСОБА_2 та ОСОБА_4
винесли з сараю один мішок пшениці та
один мішок ячменю. Викрадене продали,
за гроші придбали спиртне, яке
розпивали в його будинку. Він також
знав, що потерпілий є особою похилого
віку, так як проживає з ним на одній
вулиці. З сумою викрадено
погоджується. В скоєному розкаюється,
просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_4 вину в скоєному визнав повністю
і пояснив, що 20 грудня 2012 року він
прийшов до будинку, в якому проживали
брати ОСОБА_3 та ОСОБА_6, та ОСОБА_2 і він
запропонував ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вчинити
крадіжку зерна з господарства ОСОБА_1
Близько 20 години вони прийшли до його
господарства, ОСОБА_2 перелізла через
огорожу, відкрила їм хвіртку і вони
зайшли на подвір'я, де всі втрьох з
сараю викрали три мішки зерна, поклали
на санки, які перед цим ОСОБА_3 взяв у
ОСОБА_5, та відвезли їх до господарства
ОСОБА_3

Наступного дня він, ОСОБА_2, та
ОСОБА_3 в вечірній час з метою викрасти
зерно, знову прийшли до господарства
ОСОБА_1, проникли до господарства в
такий же спосіб що і першого разу. З
сараю викрали два мішки, які поклали на
санки та відвезли до господарства
ОСОБА_3 Вони знали, що потерпілий є
людиною похилого віку, оскільки
тривалий час проживають в одному селі.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 достовірно знали про
те, що зерно, яке вони продавали
викрадене з господарства ОСОБА_1 В
скоєному щиро розкаюється, просить
суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_5 вину в скоєному визнав повністю
і пояснив, що 20 грудня 2012 року він разом
з ОСОБА_6, прийшли до будинку, в якому
проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та побачили
на подвір'ї мішки з зерном, які, як
пояснив ОСОБА_3 викрадені у ОСОБА_1, та
запропонував їм їх продати. Тоді він
разом з ОСОБА_6 взяли один мішок
пшениці, погрузивши його на санки,
відвезли до жителя с. Рудьківка ОСОБА_9.
якому і продали, а за гроші придбали
горілку, яку розпили у будинку ОСОБА_3

Наступного дня ввечері він знову
прийшов до господарства ОСОБА_3 і
побачив, що на подвір'ї стоїть мішок
зерна, викрадений з господарства
ОСОБА_1, який він разом з ОСОБА_4 в цей же
вечір також продали ОСОБА_9 За гроші
придбали горілку, яку всі разом і
розпили. В скоєному розкаюється,
просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_6 вину в скоєних злочинах,
передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 309 КК України
визнав повністю і пояснив, що 20 грудня
2012 року він разом з ОСОБА_5 прийшли до
його господарства. На подвір'ї побачили
мішки з зерном, які були викрадені в цей
же вечір з господарства ОСОБА_1 Він
разом з ОСОБА_5 взяли один мішок, який
продали односельчанину ОСОБА_9 За гроші
придбали горілку, яку всі разом розпили
в нього вдома.

У вересні 2012 року на полі поблизу
с. Хомовці Бобровицького району з
дикоростучої рослини коноплі нарвав
листя, приніс до свого господарства,
висушив та використовував як домішок
до корму для качок. Частину, яку не
використав зберігав у веранді будинку,
де 18.03.2013 року її знайшли та вилучили
працівники міліції. З вагою
наркотичного засобу погоджується. В
скоєному щиро розкаюється, просить
суворо не карати.

Крім свідчень обвинувачених, вина:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, у вчиненні
кримінального праворушення
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;
ОСОБА_5 у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ст. 198 КК
України; ОСОБА_6, у вчиненні
кримінальних правопорушень
передбачених ст. 198, ч. 1 ст. 309 КК
України, також підтверджується
дослідженими в суді доказами, зокрема:

показаннями потерпілого ОСОБА_1, який
пояснив, що в грудні 2012 року він
помітив, що з сараю його господарства
зникають мішки з зерном. Спочатку він
не бажав звертатися до міліції, так як
подумав, що ніхто не буде шукати
викрадачів, але вирішив особисто
спостерігати за господарством. 24
грудня 2012 року в вечірній час він
виявив, що з сараю зник мішок з зерном,
він вийшов на вулицю і пройшовши певну
відстань він побачив ОСОБА_3 ОСОБА_4, та
ОСОБА_2, яка на санках везла мішок. Тоді
він почав кричати, щоб вони зупинились.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зупинились, а ОСОБА_2
заховалась до господарства своєї
матері, де і залишила санки з зерном.
Тепер він достовірно знає, що зерно 20 та
21 грудня 2012 року у нього викрадали
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, цивільний
позов заявлений ним під час досудового
розслідування підтримує в повному
обсязі. Відносно міри покарання
обвинуваченим, то вважає, що ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 слід призначити
покарання пов'язане з позбавленням
волі, а ОСОБА_4 ні, оскільки він
зобов'язувався відшкодувати заподіяну
ними шкоду;

- показаннями свідка ОСОБА_11, який в
суді пояснив, що 24 грудня 2012 року
ввечері до нього додому прийшов ОСОБА_1
і попрохав їх з ОСОБА_12 допомогти
відвезти зерно. На подвір'ї
господарства матері ОСОБА_2 вони
побачили санки з мішком зерна, яке
переклали на свої санки та відвезли до
господарства потерпілого. При цьому
останній розповідав, що він впізнав
крадіїв і що це були ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а
особа, яка втікала від нього з мішком
була схожа на ОСОБА_2. І що мабуть саме
вони напередодні 20 та 21 грудня 2012 року
викрадали в нього мішки з ячменем та
пшеницею.

- аналогічними показаннями свідка
ОСОБА_12,

- протоколом огляду господарства
ОСОБА_1 в АДРЕСА_5 від 10 січня 2013 року, на
території якого знаходиться сарай з
якого були викрадені мішки з зерном
пшениці та ячменю ( т. 1 а.с. 25-28) ;

- довідкою від 15 лютого 2013 року виданою
ПАТ « Рудьківське» ОСОБА_1 про
одержання ним в рахунок орендної плати
за земельний пай пшениці - 1000 кг по ціні
2,00 грн. на суму 2000, 00 грн. ячменю - 200 кг.
по ціні 2,25грн. на суму 450, 00 грн. ( т.1 а.с.
39);

- довідкою виданою ПАТ « Рудьківське»
про те, що ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2 не є
власниками земельних паїв. ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в 2012 році орендну плату отримали
грошима, а не зерном. ( т. 1 а.с. 43);

- протоколами огляду речових доказів
від 15.02. 2013 року та від 12.03.2013 року з яких
вбачається, що в господарстві ОСОБА_1
знаходиться мішок ячменю, який був
викрадений ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з
сараю його господарства та санки на
яких викрадене зерно перевозили
обвинувачені. Присутній при цьому
ОСОБА_5 підтвердив, що дані санки
належать йому і їх без його дозволу
взяв ОСОБА_3 ( т. 1 а.с. 57-58, 61-62);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 22.02.2013 року за участю
обвинуваченого ОСОБА_4, в якому
зазначено, що останній добровільно
розповів та показав як саме він, разом
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вчинили крадіжку
зерна з сараю господарства ОСОБА_1, та
показав господарства жителів с.
Рудьківка ОСОБА_9, ОСОБА_13, яким
продавали викрадене зерно. (т. 1 а.с.
84-89);

- протоколом огляду господарства
ОСОБА_6. в АДРЕСА_2 з якого вбачається, що
під час огляду веранди вищезазначеного
будинку працівниками міліції було
виявлено та вилучено паперовий коробок
з вмістом подрібненої речовини
зеленого кольору з характерним запахом
коноплі (т. 1 а.с. 137-140);

- висновком експертизи № 269(х) від
20.03.2013 року, згідно якого, надана на
дослідження речовина рослинного
походження зеленого кольору у вигляді
елементів верхівок, є особливо
небезпечним наркотичним засобом,
каннабісом. Маса його в перерахунку на
висушену речовину становить 14,567 г. ( т. 1
а.с. 146-148).

Вищезазначені докази є належними та
допустимими, стороною захисту не
спростованими, а тому судом
приймаються до уваги при розгляді
даного кримінального провадження,
оскільки порушень норм КПК України
при збору даних доказів не було
встановлено.

Отже, вина обвинувачених в
скоєному знайшла своє повне
підтвердження зібраними в ході
досудового розслідування і
дослідженими в суді доказами, а тому
дії:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, слід
кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України,
як таємне викрадення чужого майна (
крадіжку) поєднану з проникненням у
приміщення, вчинену повторно за
попередньою змовою групою осіб;

ОСОБА_5, слід кваліфікувати за ст. 198 КК
України як заздалегідь не обіцяний
збут майна, завідомо одержаного
злочинним шляхом ;

ОСОБА_6. слід кваліфікувати за ст. 198 КК
України як заздалегідь не обіцяний
збут майна, завідомо одержаного
злочинним шляхом, за ч. 1 ст. 309 КК
України як незаконне придбання,
зберігання наркотичного засобу без
мети збуту.

Обставини що пом'якшують покарання
обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
відповідно до ст. 66 КК України суд
вважає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання
обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
відповідно до ст. 67 КК України суд
вважає рецидив злочинів, вчинення
злочину щодо особи похилого віку.

Обставини, що пом'якшують покарання
обвинувачених ОСОБА_4. ОСОБА_5 ОСОБА_6.
відповідно до ст. 66 КК України суд
визнає їх щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання,
відповідно до ст. 67 КК УКраїни
обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення
злочину щодо особи похилого віку;
обвинуваченого ОСОБА_5 - повторність.

Обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_6 судом не встановлено.

При призначенні покарання
обвинуваченій ОСОБА_2 суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
його характер, обставини скоєного,
особу винної, негативну характеристику
за місцем проживання, її вік,
матеріальний та сімейний стан, не
працює, наявність обставини, що
пом'якшує їй покарання та обставин, що
його обтяжують, заподіяна шкода не
відшкодована, думку потерпілого щодо
призначення їй покарання, вчинення
злочину в період іспитового строку, і
приходить до висновку про призначення
покарання ОСОБА_2, передбаченого
санкцією ч.3 ст. 185 КК України у виді
позбавлення волі на певний строк.

Оскільки, ОСОБА_2. засуджена 13.12.2012
року Бобровицьким районним судом за ч.
1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення
волі із звільненням від відбуття
покарання з випробування на 1 рік, не
відбула покарання за даним вироком, так
як скоїла злочин в період іспитового
строку, тому суд вважає за необхідне до
покарання призначеного за новим
вироком, частково приєднати невідбуту
частину покарання за попереднім
вироком, відповідно до ст. 71 КК України
за сукупністю вироків, і остаточно
призначити покарання у виді
позбавлення волі на певний строк, що
буде необхідним і достатнім для
виправлення ОСОБА_2, та попередження
нових злочинів .

Твердження захисника ОСОБА_7, про
застосування до обвинуваченої ОСОБА_2
ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки на
його думку відмова потерпілого ОСОБА_1
від підтримання обвинувачення в раніше
пред'явленому обсязі є підтвердженням
відшкодування заподіяної шкоди, що є
ще однією обставиною, яка пом'якшує
покарання обвинуваченої, а отже і
можливість призначення покарання
нижче від найнижчої межі, не може бути
прийнята до уваги, оскільки під час
судового розгляду потерпілий від
заявленого ним цивільного позову не
відмовився, сторонами кримінального
провадження не надані докази, про
відшкодування заподіяної потерпілому
шкоди. Крім того відмова останнього від
підтримання обвинувачення в раніше
пред'явленому обсязі, не свідчить про
відшкодування збитків, сума яких
зазначена в цивільному позові,
оскільки до обвинувачених пред'явлений
позов про стягнення коштів, за збитки,
заподіяні крадіжками 20 та 21 грудня 2012
року. Отже, єдиною обставиною, що
пом'якшує покарання обвинуваченій
ОСОБА_2 є щире каяття, крім того остання
за місцем проживання характеризується
негативно, зловживає спиртними
напоями, порушує громадський порядок,
не працює, злочин скоїла в період
іспитового строку, а тому суд не вбачає
підстав для застосування
обвинуваченій ОСОБА_2 ст. ст. 69, 75 КК
України.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_3, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
його характер, обставини скоєного,
особу винного, негативну
характеристику за місцем проживання,
його вік, матеріальний та сімейний
стан, не працює, схильний до вчинення
крадіжок, за що неодноразово
притягувався до кримінальної
відповідальності, стан здоров'я,
наявність обставини, що пом'якшує його
покарання та обставин, що його
обтяжують, заподіяна шкода не
відшкодована, думку потерпілого щодо
призначення йому покарання і
приходить до висновку про призначення
покарання ОСОБА_3, передбаченого
санкцією ч.3 ст. 185 КК України у виді
позбавлення волі на певний строк, що
буде необхідним і достатнім для
виправлення ОСОБА_3, та попередження
нових злочинів.

Твердження захисника ОСОБА_8 про
застосування до ОСОБА_3 ст. 75 КК України
також не може бути взято судом до уваги,
оскільки обвинувачений скоїв тяжкий
злочин, раніше неодноразово
притягувався до кримінальної
відповідальності в тому числі і за
крадіжки чужого майна, за що відбував
реальне покарання в місцях позбавлення
волі, по місцю проживання
характеризується негативно, зловживає
спиртними напоями, порушує громадський
порядок, думку потерпілого про
призначення йому покарання, а тому суд
не вбачає підстав для застосування до
останнього вищевказаної статті
Кримінального Кодексу України.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_4, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
його характер, обставини скоєного, був
ініціатором крадіжок, особу винного,
позитивну характеристику за місцем
проживання, його молодий вік,
матеріальний та сімейний стан, є
інвалідом першої групи, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання,
заподіяна шкода не відшкодована, думку
потерпілого щодо призначення йому
покарання, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався, і
приходить до висновку про призначення
покарання ОСОБА_4, передбаченого
санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді
позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ст. 75 КК України суд
також вважає за можливе звільнити
ОСОБА_4, від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1
рік 6 місяців, враховуючи обставини
справи, щире каяття, визнання вини,
позитивну характеристику, раніше не
судимий, з покладенням обов'язків
передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_5, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
його характер, обставини скоєного,
особу винного, негативну
характеристику за місцем проживання,
його вік, матеріальний та сімейний
стан, має двох малолітніх дітей, не
працює, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання, думку потерпілого
щодо призначення йому покарання і
приходить до висновку про призначення
покарання ОСОБА_5, передбаченого
санкцією ст. 198 КК України у виді
позбавлення волі на певний строк.

Відповідно до ст. 75 КК України суд
також вважає за можливе звільнити
ОСОБА_5, від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1
рік, враховуючи обставини
кримінального провадження, щире
каяття, визнання вини, з покладенням
обов'язків передбачених ст. 76 КК
України.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_6, суд враховує
ступінь тяжкості вчинених ним
злочинів, їх характер, обставини
скоєного, особу винного, позитивну
характеристику за місцем проживання,
його вік, матеріальний та сімейний
стан, не працює, обставини, що
пом'якшують покарання, відсутність
обставин, що його обтяжують, думку
потерпілого щодо призначення йому і
приходить до висновку про призначення
покарання ОСОБА_6, передбаченого
санкціями ст. 198 та ч. 1 ст. 309 КК України
у виді позбавлення волі на певний
строк. На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно призначити йому міру
покарання у виді позбавлення волі на
певний строк, що є необхідним і
достатнім для виправлення
обвинуваченого та попередження
вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України суд
також вважає за можливе звільнити
ОСОБА_6, від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1
рік, враховуючи обставини справи, щире
каяття, визнання вини, з покладенням
обов'язків передбачених ст. 76 КК
України.

Заходи забезпечення кримінального
провадження ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу
залишити незмінними - тримання під
вартою та особисте зобов'язання.

Заявлений цивільний позов
потерпілого ОСОБА_1, за суму 472 гривні 50
коп. підлягає задоволенню в повному
обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що
обвинуваченими ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4,
вчинена крадіжка зерна ячменю та
пшениці з сараю господарства
потерпілого на загальну суму 472 гривні
50 коп. З вищезазначеною сумою
заподіяної шкоди погоджувались і
обвинувачені під час судового
розгляду, а тому з них на користь ОСОБА_1
підлягає стягненню 472 гривні 50 копійок
солідарно.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК
України процесуальні витрати,
пов'язані з залученням експерта на
проведення судово-хімічної експертизи
підлягають стягненню з ОСОБА_6, на
користь держави.

Питання про речові докази слід
вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винуватою за ч. 3
ст. 185 КК України і призначити їй
покарання у виді 3 ( трьох) років
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за
сукупністю вироків ОСОБА_2 до
покарання призначеного за новим
вироком, частково приєднати невідбуту
міру покарання за попереднім вироком
Бобровицького районного суду
Чернігівської області від 13 грудня 2012
року 1( один) місяць позбавлення волі і
остаточно призначити покарання 3 ( три)
роки 1 ( один) місяць позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 3 ст.
185 КК України, і призначити йому
покарання у виді 3 ( трьох) років
позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 3 ст.
185 КК України і призначити йому
покарання у виді 3 ( трьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_4 від
відбування призначеного покарання з
випробуванням, якщо він протягом
іспитового строку тривалістю в 1( один)
рік 6 ( шість) місяців не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов'язки .

На підставі п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК
України покласти на ОСОБА_4 такі
обов'язки:

Не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

Повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;

Періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

ОСОБА_5 визнати винуватим за ст. 198
КК України і призначити йому покарання
у виді 1( одного) року 6 ( шести) місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_5 від
відбування призначеного покарання з
випробуванням, якщо він протягом
іспитового строку тривалістю в 1( один)
рік не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки .

На підставі п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК
України покласти на ОСОБА_5 такі
обов'язки:

Не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

Повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;

Періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

ОСОБА_6 визнати винуватим за ст. 198,
ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому
покарання:

за ст. 198 КК України 1( один) рік
позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 309 КК України 1( один) рік 6 (
шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, призначити
ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 (
одного) року 6 ( шести) місяців
позбавлення волі.

Згідно з вимогами ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_6 від
відбування призначеного покарання з
випробуванням, якщо він протягом
іспитового строку тривалістю в 1( один)
рік не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки .

На підставі п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК
України покласти на ОСОБА_6 такі
обов'язки:

Не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

Повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання;

Періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_2 та ОСОБА_3
- тримання під вартою в Чернігівському
слідчому ізоляторі Управління
Державної Пенітенціарної служби
України в Чернігівській області до
набрання вироком законної сили
залишити без змін. В строк відбування
покарання ОСОБА_2 зарахувати строк
перебування її під вартою з 14 березня
2013 року по 14 травня 2013 року, та з 14
травня 2013 року з 16 год. 30 хв.

В строк відбування покарання
ОСОБА_3 зарахувати строк перебування
його під вартою з 07 березня 2013 року по 07
травня 2013 року, та з 07 травня 2013 року з 19
год.05 хв.

Запобіжний захід ОСОБА_4, ОСОБА_6 у
вигляді особистого зобов'язання, до
вступу вироку в законну силу, залишити
без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( і/н НОМЕР_1),
ОСОБА_3 ( і/н НОМЕР_2), ОСОБА_4 ( і/н НОМЕР_3)
на користь ОСОБА_1 472( чотириста
сімдесят дві ) гривні 50 копійок,
солідарно.

Стягнути з ОСОБА_6 ( і/н НОМЕР_4) на
користь держави 293( двісті дев'яносто
три) гривні 40 копійок.

Речові докази: один мішок ячменю
переданий на зберігання потерпілому
залишити в розпорядженні ОСОБА_1;
санчата передані на зберігання ОСОБА_5
залишити в його розпорядженні,
каннабіс вагою 14,567 г. який знаходиться
на зберіганні в камері речових доказів
Бобровицького РВ УМВС України в
Чернігівській області - знищити, після
вступу вироку в законну силу.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано,
а в разі подання апеляційної скарги -
після ухвалення рішення судом
апеляційної інстанції, якщо вирок суду
не скасований.

На вирок може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через
Бобровицький районний суд протягом 30
днів з дня його проголошення.

Суддя