ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
5-1250кМ15 У х в а л а
11 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_8,
суддів -ОСОБА_9, ОСОБА_10,
з участю прокурора - ОСОБА_11, захисників засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою захисників засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 19 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 січня 2015 року, ‒
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Обухівського районного суду Київської області від 19 червня 2013 року -

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше судимого:

- 14 грудня 2006 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 187; ч. 2 ст. 345 КК України, на підставі ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 березня 2007 року його дії перекваліфіковано на ч. 1 ст. 185; ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 345 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від звільненого умовно-достроково на 1 рік 15 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2006 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_4, щодо якого судові рішення не оскаржуються.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4:

· на користь потерпілого ОСОБА_5: 1234 гривні 63 копійки у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 7000 гривень - відшкодування моральної шкоди;

· на користь потерпілого ОСОБА_6: 1483 гривні 85 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 7000 гривень - відшкодування моральної шкоди.

Вироком вирішено питання про речові докази.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів за наступних обставин.

12 грудня 2010 року, близько 22 години 15 хвилин, ОСОБА_1 і ОСОБА_4, у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою між собою та з особами, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, у під'їзді будинку АДРЕСА_1, з метою заволодіння майном ОСОБА_5 вчинили напад на нього з застосуванням насильства, небезпечного для здоров'я. При цьому засуджені нанесли потерпілому близько 6 ударів по голові та два удари ногами по тулубу, від чого він знепритомнів та отримав легкі тілесні ушкодження. Подолавши, таким чином, волю ОСОБА_5 до опору, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 заволоділи його майном загальною вартістю 1195 гривень, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, 02 січня 2011 року, близько 02 години, ОСОБА_1 і ОСОБА_4, будучи особами, які раніше вчинили розбій, поблизу будинку АДРЕСА_2, за попередньою змовою між собою вчинили напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров'я. При цьому засуджені нанесли йому щонайменше 2 удари по голові, від чого потерпілий знепритомнів та отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я. Подолавши у такий спосіб волю ОСОБА_6 до опору, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 заволоділи його майном загальною вартістю 595 гривень, завдавши цьому потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 15 січня 2015 року вирок Обухівського районного суду Київської області від 19 червня 2013 року щодо ОСОБА_1 змінено та виключено з мотивувальної частини посилання суду на вчинення ним злочину у стані алкогольного сп'яніння. У решті вирок суду залишено без зміни.

У спільній касаційній скарзі захисники засудженого ОСОБА_7, посилаючись на істотні порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та суворість призначеного покарання, порушують питання про скасування судових рішень і закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину. В обґрунтування своїх вимог посилаються на недоведеність участі ОСОБА_1 у розбійних нападах та не погоджуються з кваліфікацією його дій за ст. 187 КК України, вважаючи, що застосоване щодо ОСОБА_5 і ОСОБА_6 насильство не було небезпечним для життя і здоров'я. Стверджують, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 обмовив ОСОБА_1 у вчиненні злочину внаслідок застосування недозволених методів слідства, а пред'явлення ОСОБА_5 для впізнання ОСОБА_1 проводилося незаконно, оскільки слідчий вказував потерпілому, за якими ознаками він має його впізнати. Захисники зазначають, що при призначенні покарання суд безпідставно врахував як обставину, що його обтяжує, рецидив злочину, оскільки попереднім вироком, з урахуванням змін, внесених судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не був засуджений за ст. 187 КК України. Автори скарги вказують, що при призначенні покарання суд не дав належної оцінки стану здоров'я ОСОБА_1, його позитивним характеристикам за місцем проживання, роботи і відбування попереднього покарання, наявності на утриманні малолітньої дитини і батька - інваліда 3-ої групи.

Апеляційний суд, на думку захисників, усупереч вимогам ст. 377 КПК України (1960 року), належним чином не перевірив аналогічних доводів, що були наведені в апеляціях сторони захисту на вирок, і не дав на них переконливих відповідей. Крім цього, автори скарги вважають, що в апеляційній інстанції справу розглянуто незаконним складом суду, оскільки суддя Полосенко В.С. брав участь у постановленні ухвали від 06 грудня 2012 року про скасування попереднього вироку щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_4 від 15 серпня 2012 року за цим же обвинуваченням з направленням справи на новий судовий розгляд. Зазначене, на думку захисників, свідчить про небезсторонність судді, оскільки у нього вже сформувалася думка про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочинів.

Заслухавши доповідь судді, думку захисників засудженого ОСОБА_1, які касаційну скаргу підтримали і просили її задовольнити в повному обсязі, з'ясувавши позицію прокурора, яка вважала за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково - скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити кримінальну справу на новий апеляційний розгляд з підстав недотримання цим судом положень ст.377 КПК України (1960 року), перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково - за доводами касаційної скарги та у порядку ст. 395 КПК України (1960 року) ухвалу апеляційного суду скасувати у повному обсязі і направити справу на новий апеляційний розгляд.

Виходячи з вимог ст. 377 КПК України (1960 року), ухвала апеляційного суду повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законною і обґрунтованою.

Мотивувальна частина такого судового рішення повинна містити аналіз доказів і докладні мотиви прийнятого рішення. При цьому мають бути проаналізовані і співставлені з наявними у справі і додатково поданими матеріалами всі доводи апеляцій і на кожний із них повинна бути дана вичерпна відповідь. Висновки суду мають обґрунтовані посиланнями на відповідний матеріальний або процесуальний закон. Ухвала, що не містить вмотивованих висновків з питань про доведеність або недоведеність обвинувачення, кваліфікацію злочину, міру покарання, не відповідає вимогам ст. 377 КПК України (1960 року).

Цих вимог закону колегія суддів апеляційного суду не дотрималася.

Як убачається з матеріалів справи, у своїх апеляціях на вирок місцевого суду засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_4 та захисники засудженого ОСОБА_1 наводили докладні доводи щодо однобічності, неповноти досудового й судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотних порушень кримінально-процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону.

Цих доводів суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив, не дав на них конкретних, вичерпних і переконливих відповідей, та не зазначив достатніх підстав, через які визнав апеляції необґрунтованими. Натомість, апеляційний суд обмежився загальними фразами про законність і обґрунтованість вироку, не виклавши в ухвалі належного мотивування своїх висновків, яке б ґрунтувалося на аналізі доводів апеляцій, їх співставленні з висновками місцевого суду та зібраними у справі доказами.

За наведених обставин ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатися законною й обґрунтованою, позаяк судом істотно порушено вимоги кримінально-процесуального закону, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК України (1960 року) є підставою для скасування судового рішення.

Згідно з ст. 395 КПК України (1960 року) суд касаційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого чи виправданого. Якщо задоволення скарги дає підстави для прийняття рішення на користь інших засуджених, від яких не надійшли скарги, суд зобов'язаний прийняти таке рішення.

Враховуючи викладене, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК України (1960 року) ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню у повному обсязі з направленням справи на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно усунути вказані у цій ухвалі порушення, належним чином перевірити доводи, наведені в апеляціях, та прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його в процесуальному документі, який би відповідав вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 394-396, 398 КПК України (1960 року), п. 11, 15 розділу XI КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Спільну касаційну скаргу захисників засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задовольнити частково.

За доводами касаційної скарги та у порядку ст. 395 КПК України (1960 року) ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 січня 2015 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_4 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10