У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М., Кузьменко О.Т.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 22 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою захисника ОСОБА_1.

Вироком Радехівського районного суду
Львівської області від 29 липня 2005 р.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, судимості не має,

засуджено за ч.3 ст.152 КК України на 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 жовтня 2005 р. апеляцію
захисника ОСОБА_1. залишено без задоволення, а вирок без зміни.

ОСОБА_2. визнано винуватим у тому, що він 28.05.2004 р. на узбіччі дороги
Радехів-Середпільці Радехівського району Львівської області, застосовуючи
фізичне насильство, зґвалтував неповнолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

За змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_1., посилаючись на
безпідставність засудження ОСОБА_2. за ч.3 ст.152 КК України, просить судові
рішення скасувати, а справу закрити. Також захисник указує й на порушення
органами досудового слідства права на захист ОСОБА_2.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів
вважає, що у задоволенні касаційної скарги захисника слід відмовити.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні зґвалтування
неповнолітньої ОСОБА_3, відповідають фактичним обставинам справи,
підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав
належну оцінку, і є обґрунтованими.

Так, потерпіла ОСОБА_3 як під час досудового слідства, так і в суді,
показала, що 28.05.2004 р. вона поверталася зі школи, яка знаходиться в
м. Радехів Львівської області. Дорогою додому вона зайшла у магазин, де звернула
увагу на незнайомого чоловіка, який пропустив її попереду себе в черзі. Після
цього вона пішла по дорозі в АДРЕСА_1. Під час цього до неї декілька разів
чіплявся цей же незнайомий чоловік, якому вона повідомила, що поспішає з
останнього дзвоника, який відбувався у школі. Не дивлячись на це, зазначений
чоловік продовжував до неї чіплятися й у подальшому схватив її руками за талію
і потягнув на узбіччя дороги, де, застосовуючи фізичну силу, зґвалтував. Під
час досудового слідства вона у ОСОБА_2.
впізнала особу ґвалтівника.

Такі показання потерпілої підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_4., який
указав про те, що до нього приходила дружина засудженого ОСОБА_2. і пропонувала
гроші за те, що він забере з міліції заяву про зґвалтування його дочки -
ОСОБА_3; показаннями свідка ОСОБА_5, який підтвердив, що 28.05.2004 р. у денний
час він бачив ОСОБА_3 та ОСОБА_2., який йшов за декілька метрів від неї;
показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що у день затримання він надав у камері
тимчасового утримання ОСОБА_2. свій мобільний телефон і, той скориставшись ним,
зателефонував своїй дружині та намагався штучно створити собі алібі, попросивши
її підтвердити, що в день учинення злочину він був удома; показаннями свідків ОСОБА_7., ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14. і висновками
судово-медичних експертиз та даними, що містяться в протоколах слідчих дій.

Зазначені вище докази спростовують
показання свідків ОСОБА_15. і ОСОБА_16. про те, що у той
час, коли було учинено зґвалтування ОСОБА_3, засуджений ОСОБА_2. знаходився
вдома.

Оцінивши зазначені вище та інші докази
по справі, суд законно й обґрунтовано засудив ОСОБА_2. за ч.3 ст.152 КК України, а тому підстав для скасування
судових рішень і закриття справи немає.

Не знайшли свого підтвердження під час перевірки справи й твердження
захисника ОСОБА_1. у скарзі про те, що органи досудового слідства порушили
право ОСОБА_2. на захист, оскільки, як видно зі справи, на наступний день після
його затримання відповідно до ст.115 КПК України, за його клопотанням, перед
першим допитом як підозрюваного, до участі у справі було допущено захисника
ОСОБА_17. (82-86). Та обставина, що попередні допити ОСОБА_2. як свідка були
проведені без участі захисника не вплинула на законність і обґрунтованість судових
рішень, оскільки під час цих допитів він, як і при подальших, не визнавав себе
винуватим у вчиненні зґвалтування ОСОБА_3, а тому ці його показання не були
покладені в обґрунтування його вини.

Призначене ОСОБА_2. мінімальне, за санкцією ч.3 ст.152 КК України,
покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.

З огляду на викладене передбачені законом підстави для призначення справи
до касаційного розгляду відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

відмовити у задоволенні касаційної скарги захисника ОСОБА_1.

Судді:

КОНОВАЛОВ В.М. СКОТАРЬ
А.М. КУЗЬМЕНКО О.Т.