Справа № 1-125/2007р.
Вирок

Ім'ям України

29
жовтня 2007 року Корюківський
районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судді Крапивного В.І.,

при секретарі - Осипенко Л.І.,

з участю
прокурора - Кузюри А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Корюківці у приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, українця, освіта
повна загальна середня, неодруженого, військовозобов"язаного, не
працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

за ст. 185 ч. 1
КК України, -

встановив:

6 серпня
2007 року близько 2-ї год.
ночі в АДРЕСА_2 неподалік від Корюківської райлікарні підсудний,
перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, шляхом вільного доступу, таємно
викрав мобільний телефон моделі ІНФОРМАЦІЯ_2 вартістю 950 грн., належний
ОСОБА_2, що випав з кишені його куртки, приніс телефон додому, а потім викинув
при затриманні його працівниками міліції.

Як у
ході досудового слідства, так і в судовому засіданні підсудний вину свою визнав
повністю, у скоєному розкаявся, вибачився перед потерпілим і пояснив, що в ніч
з 5 на 6.08.2007р. він разом зі своїми друзями святкував прихід у відпустку з
армії ОСОБА_4. Після вживання спиртних напоїв близько 1-ї год. ночі вони
повертались додому, ОСОБА_3 зробилося зле і вони зупинили мотоцикліста, це був
потерпілий, та попросили підвезти ОСОБА_3 до лікарні, на що останній погодився
і повіз її, а вони також пішли до лікарні. Потерпілий чекав їх біля лікарні і
став вимагати відшкодування за те, що підвіз їх товаришку до лікарні. У них
було лише 10 грн., але потерпілий заявив, що цього замало. Виникла словесна
перепалка, під час якої потерпілий і ОСОБА_4 почали боротися. Свій одяг
потерпілий поклав на мотоцикл і з кишені його куртки випав мобільний телефон.
Скориставшись тим, щоОСОБА_2 і ОСОБА_4 ще боролися, підсудний непомітно
підібрав із землі телефон і забрав його з собою та витягнув сім-карту. Коли
хлопці перестали боротися, підсудний разом з друзями пішов до себе додому, де
всі й заночували, а потерпілий на мотоциклі поїхав геть. Наступного дня, коли
підсудний з друзями йшов до центру міста, їх зупинили працівники міліції, тому
підсудний непомітно викинув телефон у ямку на асфальті. В райвідділі міліції
він добровільно видав сім-карту з телефона
потерпілого, але в тому місці, де він його викидав, телефона не виявилось.
Підсудний стверджує, що він купив новий мобільний телефон і пропонував його
потерпілому, але останній відмовився забирати телефон. Заявлений по справі
цивільний позов підсудний визнає повністю і згоден відшкодувати як матеріальну,
так і моральну шкоду потерпілому якнайближчим часом у повному розмірі, тому
просить суворо його не карати.

Окрім
повного визнання своєї вини самим підсудним, його вина підтверджується
наступними доказами.

Так,
потерпілийОСОБА_2 пояснив, що після півночі 6.08.2007р. він своїм мотоциклом
повертався додому, коли на дорогу вибігла якась дівчина, зупинила його і
попросила відвезти її подругу в лікарню, на що він погодився. Привізши дівчину
до приймального

відділення, він
став чекати її друзів. Коли вони підійшли, то дівчина вийшла з приймального
відділення і він зробив їй зауваження, що треба менше пити. Між ним та друзями
цієї дівчини виникла сварка, під час якої один з хлопців почав йому
погрожувати, між ними виникла бійка, під час якої хтось витягнув з кишені його
куртки мобільний телефон. Коли бійка припинилася, він поїхав додому і
зателефонував у міліцію, а вранці написав заяву до міліції. Згодом працівники
міліції затримали підсудного і вилучили сім-карту з мобільного телефона потерпілого, а
самого телефона не знайшли.
Заявлений по справі цивільний позов потерпілий підтримує у повному обсязі, при
цьому не заперечує, що підсудний привозив йому новий мобільний телефон
аналогічної моделі, однак він відмовився його забирати, бо мобільний телефон
йому не потрібний. Також потерпілий просить призначити підсудному мінімальне
покарання, бо вони з ним помирились.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дали показання, які повністю
відповідають вищевикладеним фактичним обставинам.

Також
вина підсудного підтверджується протоколом добровільної видачі підсудним
сім-карти ІНФОРМАЦІЯ_3, яку
він вийняв з мобільного телефона
потерпілого (а.с.13), товарним чеком та гарантійним талоном на мобільний
телефон ІНФОРМАЦІЯ_4 вартістю
950 грн. (а.с.14-15), розпискою потерпілого про повернення йому сім-карти
(а.с.18), протоколом очної ставки між потерпілим та підсудним (а.с.36-37).
показаннями свідка ОСОБА_5
(а.с.22-23).

Таким
чином, підсудний скоїв таємне викрадення чужого майна і його дії вірно
кваліфіковані органом досудового слідства за ст. 185 ч.1 КК України.

Призначаючи
підсудному покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного
злочину, конкретні обставини його вчинення, вартість викраденого телефона та його значимість
для потерпілого, особу підсудного, який раніше не був судимий і не притягувався
ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності, вперше скоїв
злочин середньої тяжкості, працездатний, але постійного місця роботи не має, за
місцем проживання характеризується з позитивного боку, обтяжуючу його вину
обставину -вчинення злочину в стані алкогольного сп»яніння, пом'якшуючу його
вину обставину -щире каяття, прохання потерпілого призначити підсудному
мінімальне покарання, а також інші обставини, у зв'язку з чим суд також
приходить до висновку, що підсудному слід призначити мінімальне покарання,
передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України, - у виді штрафу на користь держави
у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Запобіжний захід
підсудному за таких обставин слід залишити той же -підписку про невиїзд.

Заявлений
по справі потерпілим цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 950 грн. та моральної шкоди на суму 500 грн. підсудний визнає повністю,
спору з цього приводу між потерпілим та підсудним немає, тому позов підлягає
повному задоволенню у вказаному потерпілим розмірі.

Речові
докази повернуті потерпілому в ході досудового слідства, а судових витрат по
справі немає.

Керуючись
ст.ст.323-324 КПК України, суд -

засудив:

Визнати
ОСОБА_1 винним за ст. 185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді
штрафу на користь держави у розмірі - 510 (п»ятсот десять) грн.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користьОСОБА_2 - 950 грн. у відшкодування матеріальної
шкоди та 500 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяних злочином, а
всього - 1450 (одну тисячу чотириста п»ятдесят) грн.

Запобіжний захід
засудженомуОСОБА_1 залишити той же - підписку про невиїзд.

На вирок
суду протягом 15 діб з часу його проголошення може бути подана апеляція.