Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
27 січня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання по кримінальному провадженню №0004894 за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури м. Рівне ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 січня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором прокуратури м. Рівне ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Рівненського району Рівненської області, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.303 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що в червні 2014 року, умисно, з корисливих мотивів, з використанням уразливого стану неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про вплив на неї життєвих негараздів (скрутне матеріальне становище), що спричинило підвищений стан нервово-емоційного збудження, який знижує її здатність адекватно реагувати на відповідні дії, запропонував їй зайнятись проституцією при його посередництві. Погодившись на пропозицію ОСОБА_7 , останній повідомив ОСОБА_9 , що за надання сексуальних послуг одному клієнту вона буде отримувати безпосередньо від нього, в середньому, грошові кошти в сумі 300 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним умислом, діючи повторно, відносно кількох осіб, ОСОБА_7 в листопаді 2014 року, умисно, з корисливих мотивів, з використанням уразливого стану неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи про вплив на неї життєвих негараздів (скрутне матеріальне становище), що спричинило підвищений стан нервово-емоційного збудження, який знижує здатність її адекватно реагувати на відповідні дії, запропонував їй зайнятись проституцією при його посередництві. Погодившись на пропозицію ОСОБА_7 , останній повідомив ОСОБА_10 , що за надання сексуальних послуг одному клієнту вона буде отримувати безпосередньо від нього, в середньому, грошові кошти в сумі 300 гривень.

12 листопада 2014 року, ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, з використанням уразливого стану неповнолітньої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи про вплив на неї життєвих негараздів (тяжке матеріальне становище), що спричинило підвищений стан нервово-емоційного збудження, який знижує здатність її адекватно реагувати на відповідні дії, запропонував їй зайнятись проституцією при його посередництві. Погодившись на пропозицію ОСОБА_7 , останній повідомив ОСОБА_11 , що за надання сексуальних послуг одному клієнту вона буде отримувати безпосередньо від нього, в середньому, грошові кошти в сумі 300 гривень.

15 січня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.303 КК України.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, можливість призначення покарання за ч.3 ст.303 КК України на строк від 5 до 10 років із конфіскацією майна, відсутність судимостей, майновий стан, постійне місце проживання щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. З урахуванням обставин справи, з метою перешкоджання можливості підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення та запобігти спробам продовжити кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків, до підозрюваного необхідно застосувати цілодобовий арешт.

У поданій апеляційній скарзі прокурор вважає, що суд, виносячи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не врахував характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, наявність підстав, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Крім того, судом не враховано вимоги п.5 ст.178 КПК України щодо відсутності у підозрюваного постійного місця роботи. Зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із конфіскацією майна, та володіючи інформацією про показання свідків, може впливати на свідків з метою відмови їх від дачі чи зміни показань. Вказує, що підозрюваний вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.303 КК України, не визнає та відмовляється від дачі показань, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 щодо підтримання апеляційної скарги, доводи захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" від 25.04.2003р. №4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином не оцінив тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та можливість його переховування від органів досудового розслідування чи суду, оскільки має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та може виїхати за межі України, незаконно впливати на свідків, оскільки він із ними знайомий, підозрюваний не працевлаштований та не має постійного прибутку. Діяльність, у якій підозрюється ОСОБА_7 за ч.3 ст.303 КК України, він здійснював в тому числі і в телефонному режимі, а тому такий запобіжний захід як домашній арешт не може убезпечити від можливості продовження вчиняти зазначене кримінальне правопорушення. Як наслідок, слідчий суддя не забезпечив впевненість у тому, що ОСОБА_7 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не продовжуватиме кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Таким чином, доводи в апеляційній скарзі прокурора про те, що судом не враховано тяжкість вчиненого злочину та ризики, передбачені ст.177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованими.

Вказані обставини тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Колегія суддів при постановленні нового рішення враховує наявність вищезазначених ризиків, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.303 КК України, дані про особу підозрюваного та вважає, що зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно з триманням під вартою, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 слід визначити заставу в порядку, передбаченому ч.3 ст.183 КПК України, визнавши достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного грошову суму в розмірі 40 мінімальних заробітних плат, що становить 48 720 гривень.

Такий розмір застави є альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного. Підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.177, 178, 182, 183, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Рівне ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 січня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором прокуратури м. Рівне ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0004894 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.303 КК України, задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 27 березня 2015 року, з визначенням в порядку п.2 ч.5 ст.182 КПК України застави в розмірі сорока мінімальних заробітних плат, що становить 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн. в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з 27 січня 2015 року, взявши його під варту в залі апеляційного суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

В разі внесення застави з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться на виклик до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: _____________________ ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3