Дата документу Справа № 337/5653/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/5653/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1507/14 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001828 від 13 червня 2014 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, без освіти, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 5 лютого 2002 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.140, ч.3 ст.185, ст.15 ч.2 ст.185, ст.ст.69, 70, 71 КК України до 3 років 1 дня позбавлення волі;

- 14 травня 2002 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.140, ч.3 ст.42, ст.43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 25 червня 2005 року по відбуттю строку покарання;

- 8 серпня 2006 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнений з випробуванням на 3 роки;

- 6 листопада 2006 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений з випробування на 3 роки;

- 26 грудня 2006 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 26 січня 2012 року по відбуттю строку покарання;

- 11 вересня 2012 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 25 червня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 4 дні;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
27 листопада 2014 року на адресу апеляційного суду надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з апеляційною скаргою останнього на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2014 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання призначеного за попереднім вироком, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 років 10 місяців 4 днів позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу, залишено у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 28 серпня 2014 року.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вищевказаний вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким йому призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що при розгляді даного кримінального провадження суд не взяв до уваги те, що він вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав в повному обсязі, розкаявся, та сприяв слідству і суду у встановленні істини. Крім того зазначає, що потерпілій повернуті всі викрадені речі, та остання матеріальних претензій до нього не має. Також вказує на наявність у нього ряду хвороб.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 13 липня 2014 року, приблизно о 02 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись навпроти центрального входу почтового відділення по вилці АДРЕСА_2 , шляхом злому замка викруткою, проник до приміщення кіоску приватного підприємця ОСОБА_9 , звідки таємно викрав майно останньої, тим самим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 502 грн. 91 коп.

Крім того, 15 липня 2014 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в супермаркеті Сільпо по вулиці Хортицьке шосе в місті Запоріжжя, а саме: у відділенні з продажу спиртних напоїв, шляхом вільного доступу, з полиці таємно викрав пляшку рому Captain Morgan Gold, об`ємом 0,7 літрів, вартістю 163 грн. 20 коп, яка належала ТОВ Фоззі Фуд, але свої злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий охоронцями вказаного продуктового супермаркету.

Крім того, в той же день, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в супермаркеті Сільпо по вулиці Рубана в місті Запоріжжя, а саме: у відділенні з продажу спиртних напоїв, таємно, шляхом вільного доступу, з полиці викрав пляшку віскі Джек Денілс, об`ємом 0,5 літрів, вартістю 177 грн. 50 коп., яка належала ТОВ Фуззі Фод, але свої злочинні дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий охоронцями вказаного продуктового супермаркету.

Заслухавши доповідь судді; адвоката ОСОБА_8 , який підтривав апеляцію, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, і наполягав на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкціями статтей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за скоєні ним кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у наркологічному диспансері та в психіатричній лікарні не перебуває. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відніс повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчинені кримінальних правопорушень, щире каяття, відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також, суд вірно звернув увагу на відсутність в матеріалах кримінального провадження даних про наявність у обвинуваченого третьої групи інвалідності, та ВІЛ захворювання. Клопотання про витребування вказаних даних, учасниками процесу, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, на заявлялось.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 не максимального покарання, передбаченого санкціями ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, оскільки вказане кримінальне правопорушення вчинено в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду, та вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2014 року щодо останнього за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2