Справа № 365/366/14-к Головуючий у І інстанції Хижний
Провадження № 11-сс/780/228/14 Доповідач у 2 інстанції Габрієль
Категорія 10.06.2014

УХВАЛА
Іменем України

10 червня 2014 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Згурівського районного суду Київської області від 24 травня 2014 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та скасувати постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.02.2011 року, що була прийнята слідчим прокуратури Згурівського району Київської області ОСОБА_7 .. Свої доводи обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, а тому підлягає скасуванню. Як зазначено в інформаційному листі ВССУ № 1707/0/4-12 від 20.11.2012 року, зокрема в п. 3, якщо до суду першої інстанції 19 листопада 2012 року чи раніше, згідно з реєстраційним штампом, надійшла скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора або подання про обрання запобіжного заходу чи про продовження його строків, а судовий розгляд призначено на 20 листопада цього року або пізніше, суд має розглянути їх, керуючись положеннями КПК 1960 року та розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, зокрема: розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, відмову у її порушенні чи закриття кримінальної справи, з огляду на те, що зазначені рішення перешкоджають подальшому провадженню у справі, суд приймає рішення відповідно до ст. 236-8, 236-2, 236-6 КПК України 1960 року. Скарги на такі рішення, з урахуванням положень статей 8, 55 Конституції України, п. 7 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, а також беручи до уваги, що зазначені рішення згідно ст. 303 КПК України не є предметом розгляду слідчого судді, мають розглядатися судом у порядку, передбаченому КПК України 1960 року, незважаючи на дату їх надходження до суду чи звернення особи за відновленням порушених прав. Так, на думку ОСОБА_6 суд першої інстанції зобов`язаний був розглянути її скаргу за КПК України 1960 року, а не просто писати формальну відмову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, щодо законності ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2014 року ОСОБА_6 звернулась до Згурівського районного суду Київської області зі скаргою в якій просила скасувати постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.02.2011 року слідчого прокуратури Згурівського району Київської області ОСОБА_7 , мотивуючи вказану вимогу тим, що її син ОСОБА_8 отримав відповідь з прокуратури Київської області від 30.04.2014 року № 04/2/8-6672-11, з якої вбачається, що досудове слідство у кримінальній справі за фактом спричинення умисного тілесного ушкодження чоловіку скаржниці ОСОБА_9 проведено з порушенням вимог КПК України, як наслідок до цього часу не встановлено осіб причетних до скоєння даного злочину. Начальнику СУ ГУ МВС України в Київської області внесено подання про притягнення слідчого до дисциплінарної відповідальності.

За результатами перевірки прокуратурою Згурівського району причетності до вчинення злочину працівників Згурівського РВ, в тому числі ОСОБА_10 не встановлено. Слідчим прокуратури Згурівського району 18.02.2011 року винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 КПК України (1960 року), в зв`язку із відсутністю в діях працівників Згурівського РВ складу злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365 КК України.

14.05.2014 року ОСОБА_6 отримала в прокуратурі Згурівського району постанову від 18.02.2011 року.

Ухвалою слідчого судді Згурівського районного суду Київської області від 21 травня 2014 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. Своє рішення суддя мотивував тим, що в своїй скарзі ОСОБА_6 посилається на норми ст.ст. 303 307 КПК України та просить розглянути її скаргу відповідно до положень КПК України 2012 року. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Положеннями ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового слідства. Вищевказаною статтею не передбачено можливість оскарження до суду (слідчого судді) постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, оскільки винесення такого процесуального рішення передбачалось положеннями КПК України (1960 року). КПК України 2012 року винесення слідчим постанови про відмову в порушенні кримінальної справи не передбачає. Оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи передбачалось положеннями КПК України (1960 року), а саме нормами ст. ст. 99-1, 236-1 даного Кодексу.

Статтею 303 КПК України чітко визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування..

Колегія суддів вважає, що вказаний перелік є чітко визначеним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до положень п. 7 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (2012 року), а також беручи до уваги те, що рішення про відмову в порушенні кримінальної справи згідно зі ст., 303 КПК України (2012 року) не є предметом розгляду слідчого судді, розгляд має проводитись судом у порядку, передбаченому КПК України (1960 року), незважаючи на дату їх надходження до суду чи звернення особи за відновленням порушених прав.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_6 звернулась до суду першої інстанції зі скаргою на постанову слідчого Згурівської районної прокуратури Київської області ОСОБА_7 від 18.02.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи в порядку передбаченому ст. 303-307 КПК України (2012 року).

У відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 з тих підстав, що вказана скарга подана на рішення слідчого, що не підлягає оскарженню за нормами КПК України (2012 року.).

Заявнику ОСОБА_6 слід роз`яснити, що вона має право звернутися за захистом своїх прав, зокрема оскаржити постанову слідчого Згурівської районної прокуратури Київської області від 18.02.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи, в порядку передбаченому ст.ст. 99-1, 236-1 КПК України (1960 року).

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

Керуючись: ст.ст. 407, 409, 422, КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Згурівського районного суду Київської області від 24 травня 2014 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи, - залишити без зміни.

Головуючий /підпис/
Судді /підписи/

Копія вірна: суддя Апеляційного суду
Київської області ОСОБА_1