справа №1-51/2008 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня
2008 року Бродівський районний суд
Львівської області

в складі: головуючої- судді Бунда А.О.

при секретарі Музичка Л.Т.

з участю прокурора Трояновського Б.С.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Броди кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
смт.Олесько Буського району
Львівської області, українця,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого:

16.11.1993 р. Личаківським районним судом
м.Львова по ст.141 ч.2 КК України на два роки шість місяців позбавлення волі,
звільнений умовно-достроково 23.12.1994 р. невідбутий строк становить 1 рік 2
місяці 20 днів;

31.10.1996 р. Шевченківським райолнним
судом м.Львова по ст.142 ч.1,43 КК України на чотири роки шість місяців
позбавлення волі;

06.12.2001 р. Буським районним судом
Львівської області по ст.187 ч.2 КК України на сім років позбавлення волі,
звільнений умовно-достроково 11.01.2007 р. невідбутий строк становить 1 рік 8
місяці 5 днів;

31.05.2007 р. Бродівським районним судом Львівської області по ст. ст.15,186 ч.2, 186
ч.2 КК України на чотири роки шість
місяців позбавлення волі;

у
вчиненні злочинів передбачених ст.ст.342 ч.2,128 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 17 березня 2007 р. близько 12.10 год. знаходячись на автостанції №2, що по
вул.Б.Хмельницького в м.Львові, під час його затримання, в порядку ст.115,106
КПК України, оперуповноваженим ВКР Бродівського РВ ГУМВСУ у Львівській області
ОСОБА_1, усвідомлюючи, що ОСОБА_1 виконує покладені на нього службові
обов'язки, вчинив йому активний фізичний опір - відштовхував його, намагався
втекти.

В цей же час 17 березня
2007 р., близько 12.10 год. ОСОБА_2, знаходячить на автостанції №2, що по
вул.Б.Хмельницького в м.Львів, під час його затримання в порядку ст.ст.115,106
КПК України, оперуповноваженим ВКР Бродівського РВ ГУМВСУ у Львівській області
ОСОБА_1 вчиняючи йому активний фізичний опір, передбачаючи суспільно небезпечні
наслідки своїх дій, штовхнув ОСОБА_1 в груди від чаго потерпілий впав на
асфальт і при падінні спиричив перелом п'ятої п'ясткової кістки правової кисті,
що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Підсудний ОСОБА_2свою вину у вчинених злочинах
визнав частково та пояснив що дійсно 17
березня 2007 р. на автостанції №2 в м.Львів під час його затримання чинив опір,
оскільки не усвідомлював, що чинить опір працівнику міліції, тому що останній не представлявся, був без
форменного одягу та не пред'являв посвідчення. Він виривався, хотів
вивільнитись, оскільки ОСОБА_1 стиснув йому горло і йому було важко дихати.
Тілесні ушкодження потерпілому не завдавав. Вважає, що потерпілий міг отримати
тілесні ушкодження, коли наносив удари йому і один раз промахнувся, вдарившись
рукою об корпус автобуса. Однак щиро розкаюється у вчиненому, усвідомлює, що
чинив неправильно.

Крім часткового визнання своєї вини, суд вважає,
що винність підсудного у повному обсязі
доведена зібраними по справі і дослідженими судом доказами, зокрема,:

- показами потерпілого
ОСОБА_1, який в судовому засіданні показав, що 17 березня 2007 р. по службових
справах знаходився в м.Львів. Прибувши на автостанцію №2 м.Львова, щоби
маршрутним таксі повернутися додому, він побачив підсудного ОСОБА_2 відносно
якого була порушена кримінальна справа та винесене постанова слідчим Карплюком
щодо його затримання. По мобільному телефону він повідомив ситуацію першому
заступнику Бродівського РВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4, який дав йому
вказівку вжити заходів до затримання ОСОБА_2. Крім цього він передзвонив своєму
знайомому ОСОБА_3, щоб допоміг йому затримати злочинця. Однак підсудний
впізнавши в ньому працівника міліції почав поспіхом виходити з маршрутного
таксі Львів-Броди. Зрозумівши, що підсудний може знову скритися від слідства,
почав самотужки затримувати його. Вийнявши посвідчення і представившись працівником
міліції та повідомивши, що ОСОБА_2 затримується на підставі постанови слідчого,
він перестрів півдсудного в дверях маршрутного таксі. Однак підсудний нічого не
кажучи штовхнув його в груди і почав втікати, йому вдалося зловити його за одяг
і затримати, однак підсудний хотів
вирватись і вони двоє впали на асфальт. Під час падіння він зламав палець.
Потерпілий попереджував ОСОБА_2 припинити чинити опір, однак останній не
реагував, шарпався, виривався, намагався втекти. Через деякий час підійшов ОСОБА_3
і вони вдвох заламали руки за спину та поклали його на асфальт. Пізніше
під'їхали працівники обласного управління міліції і їх забрали.

- Показами свідка
ОСОБА_4, який в судовому засіданні показав, що 17 березня 2007 р. йому
подзвонив ОСОБА_1 і доповів, що він виявив ОСОБА_2, який підозрюється у
вчиненні злочинів. Свідок вказав які необхідно вжити заходи до затримання
ОСОБА_2. Пізніше коли його службовим автомобілем везли ОСОБА_2 в Бродійський РВ
ГУМВСУ, то ОСОБА_1 скаржився, що під час того як ОСОБА_2 чинив опір, вони разом
впали і ОСОБА_1 пошкодив палець.

- Аналогічними показами
свідка ОСОБА_5, які були оголошені в судовому засіданні (а.с.28,29)

- Показами свідка
ОСОБА_6, які оголошені в судовому засіданні (а.с.32), який показав, що 17
березня 2007 р. він мав відправлятися з атостанції №2 м.Львова маршрутним таксі
в м.Броди. До нього підійшов молодий хлопець, представився, та попросив
зачекати, бо він має затримати злочинця. Після цього він підійшов до дверей, в
цей час молодий мужчина почав виходити. Працівник міліції перестрів його біля
дверей, однак мужчина відштовхнув його і почав вириватись. Під час затримання
вони обоє впали на асфальт.

- Показами свідка
ОСОБА_3, які оголошені в судовому засіданні (а.с.30-31), який показав, що 17
березня 2007 р. до нього передзвонив ОСОБА_1 і попросив затримати злочинця.
Через декілька хвилин свідок був на місці події і побачив, що ОСОБА_1 тримає
ОСОБА_2 спереду за одяг. А останній вирвався від нього, відштовхував,
нецензурно висловлювався в сторону ОСОБА_1. Свідок допоміг затримати ОСОБА_2, а
оскільки на зауваження він не реагував, то вони заламали руки йому за спину і
поклали на асфальт.

- Висновком експерта №197/2007 від 22.05.2007
р. (а.с.23-24), відповідно до якого у ОСОБА_1 при звертанні за медичною допомогою
було виявлено закритий перелом п'ятої п'ясткової кістки правої кисті, який
утворився від дії тупого предмету, міг бути спричинений 17 березня 2007 р. та
відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою довготривалого
розладу здоров'я. Судово-медичних даних про спричинення ушкоджень на тілі
ОСОБА_1 в результаті нанесення ним удару кулаком немає.

Суд критично оцінює
покази підсудного, що він не увідомлював, що чинить опір працівнику міліції та
те, що потерпілий отримав тілесні ушкодження під час нанесення йому ударів і
удару кулаком в корпус автобуса, і
розглядає їх як такі, що спрямовані на зменшення його вини, однак дане
спростовується матеріалами справи, показами потерпілого, свідків, висновком експерта
і показами самого підсудного який показав, що він бачив потерпілого, коли його
доставляли в райвідділ міліції, оскільки ОСОБА_1 декілька раз заходив в
кабінет, коли його допитували і ставив йому запитання.

Таким чином, доказами по
справі у їх сукупності, вина підсудного у вчиненні ним опору працівникові
правоохоронного органу під час виконання ним службових обов'язків та
необережному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, доведена
повністю, а тому його дії досудовим слідством вірно кваліфіковані по ст.ст.342
ч.2,128 КК України.

Обираючи вид та міру
покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки
вчинених злочинів, вчинив злочини невеликої та середньої тяжкості, особу
підсудного - раніше неодноразово судимий, не займається суспільно-корисною
працею, виключно негативно
характеризується по місцю проживання,
проживає з матір'ю похилого віку.

Пом`якшуючих та
обтяжуючих покарання обставин суд не
вбачає

Виходячи з наведеного
суд приходить до висновку, що виправлення
підсудного можливе в умовах
ізоляції від суспільства.

Крім цього оскільки
ОСОБА_2був засуджений вироком Бродівського районного суду Львівської області
від 31.05.2007 р., то при призначенні остаточного покарання слід застосувати
положення ч.4 ст.70 КК України.

Оскільки органом досудового
слідства було обрано запобіжний захід підписку про невиїзд, то суд вважає, що
його слід замінити на взяття під варту.

Керуючись
ст.ст. 323-324 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

визнати
винним ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 342 ч.2, 128 КК України та покарати:

- по ст. 342 ч.2 КК України на один рік
шість місяців позбавлення волі;

- по ст. 128 КК України на один рік обмеження волі;

На
підставі ст.70 ч.ч.1-3 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначити
покарання у виді одного року шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК
України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за
вироком Бродівського районного суду Львівської області від 31.05.2007 р. по
ст.ст.15,186 ч.2 ст.186 ч.2 КК України
остаточно призначити покарання
чотири роки дев'ять місяців
позбавлення волі.

Зарахувати частково відбуте покарання за вироком Бродівського районного суду Львівської області від 31.05.2007 р. і строк відбування покарання обчислювати
засудженому з 17.03.2007 р.

Міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд
замінити на взяття під варту.

На
вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через
Бродівський районний суд Львівської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим
в той же строк з моменту вручення йому
копії вироку.

Головуюча: