Справа № 361/7917/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/232/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 19.03.2015

УХВАЛА
Іменем України

19 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_3

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

за участю прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9

потерпілої: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2014 року, яким: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 у відшкодування матеріальної шкоди 7754 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 у відшкодування матеріальної шкоди 3555,99 грн., 30000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього стягнуто 33555,99 грн.

Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 25 серпня 2014 року, близько 21 годин 00 хвилин, керуючи, технічно справним автомобілем марки «БМВ 525», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в межах населеного пункту по вулиці Київське Шосе в с. Семиполки Броварського району Київської області у напрямку від АЗС, що в с. Семиполки до кафе «Лелека», яке розташоване в центрі с. Семиполки Броварського району Київської області, зі швидкістю близько 140 км/год., не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив виїзд на узбіччя де перекинувся.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , отримали тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

На вирок суду захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати через суворість та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Зазначає, що судом першої інстанції не було визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому. Також не враховано, що ОСОБА_8 вчинив неумисний злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, частково відшкодував потерпілим завдану матеріальну шкоду.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_10 просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілої, які вважають рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України є правильним та учасниками процесу не оскаржується.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_9 на суворість призначеного засудженому ОСОБА_8 покарання та, на думку колегії суддів, його слід визнати обґрунтованим.

Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 послався на тяжкість вчиненого злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, а також те, що він не має постійного місця роботи.

Зважаючи на вказані обставини, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробовуванням можливе, якщо при призначенні покарання у виді обмеження волі на строк не більше 5 років суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочину середньої тяжкості, у скоєному щиро розкаявся, частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілим, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні хвору матір похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що виправлення ОСОБА_8 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства не може визнаватися обґрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного судом покарання та звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

На думку колегії суддів, саме таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, поклавши на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Головуючий:

Судді: