У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Пивовара В.Ф.,

суддів

Пошви Б.М. і Гошовської Т.В.,

за участю прокурора

Казнадзея В.В.,

адвоката захисника
потерпілого та представника
потерпілого

ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8,

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 25 жовтня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
захисника - адвоката ОСОБА_2 на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Київської області від 2 липня 2007 року,

якою кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця м. Києва, раніше не судимого,

за пунктами 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115,
ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України повернуто прокурору для проведення
додаткового розслідування.

Як зазначено в ухвалі, органами досудового слідства ОСОБА_1 пред'явлено
обвинувачення у тому, що у 2004 році він незаконно поводився зі зброєю, учинив
шахрайство в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб і
умисне вбивство ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою приховати інший злочин,
за попередньою змовою групою осіб за таких обставин.

Так,
ОСОБА_1 протягом невстановленого слідством періоду часу в невстановленої
слідством особи придбав, зберігав і носив при собі вогнепальну зброю -
самозарядний гладкоствольний пістолет, виготовлений шляхом переробки газового
пістолета ROHM моделі RG96, заводський номер НОМЕР_1, який 12 вересня 2004 року
в нього було вилучено працівниками міліції.

Крім того,
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 знаючи про наявність у ОСОБА_3 значної суми грошей, вступили
у злочинну змову для заволодіння цими грошима.

З цією
метою ОСОБА_1 і ОСОБА_4 запропонували ОСОБА_3 придбати 8% акцій Троєщинського
ринку (офіційна назва - Ринок - 1), розташованого у м. Києві по вул.
Електротехнічній, 4а, за 100 000 тис.
доларів США при посередництві високопоставленого працівника Служби безпеки
України.

Користуючись
довірливими відносинами з ОСОБА_3 і його необізнаністю щодо форми власності
Троєщинського ринку, який створено у формі товариства з обмеженою
відповідальністю і яка не передбачає випуску і продажу акцій, ОСОБА_1 і ОСОБА_4
таким чином, намагалися заволодіти його грошима.

Реалізуючи
злочинний план, на початку квітня 2004 року в м. Києві ОСОБА_1 і ОСОБА_4 за
невстановлених слідством обставин познайомили ОСОБА_3 з невстановленою
слідством особою, яка представилася високопоставленим працівником СБУ, щоб
увійти в довір'я до потерпілого.

Під час
розмови з участю ОСОБА_1 і ОСОБА_4 невстановлена слідством особа завірила
ОСОБА_3 у вигідності придбання 8% акцій Троєщинського ринку, які нібито продає
матір одного із співзасновників ринку ОСОБА_5 за 100 000 тис. доларів США.

У свою
чергу ОСОБА_1 і ОСОБА_4 для створення видимості у вигідності придбання акцій
Троєщинського ринку також висловилися за придбання ними акцій ринку на суму 40
000 тис. доларів США, з яких 15 000 доларів США попросили ОСОБА_3 позичити.

Будучи
введеним в оману, ОСОБА_3 почав збирати необхідну суму коштів.

З цією
метою 11 травня 2004 року він узяв кредит у Луганському філіалі банку «Фінанси
і кредит» на суму 89 400 доларів США, частину якого (29 400 доларів США)
передав батькам, а решту - 60 000 доларів США залишив для придбання акцій
Троєщинського ринку.

Крім того,
ОСОБА_3 взяв у борг 15 000 доларів США у своїх знайомих для передачі ОСОБА_1 і
ОСОБА_4

ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 для створення видимості участі у придбанні акцій Троєщинського ринку
передали під час зустрічі невстановленій слідством особі своїх 25 000 доларів
США і 15 000 доларів США, позичених їм ОСОБА_3, а ОСОБА_3 передав свої 60 000 доларів США для придбання своєї
частки акцій.

Не
отримавши акцій Троєщинського ринку, ОСОБА_3 став вимагати від ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 повернення 75 000 доларів США.

З метою
уникнення повернення боргу в сумі 75 000 доларів США, ОСОБА_1 і ОСОБА_4
вирішили вбити ОСОБА_3 і з цією метою 19 серпня 2004 року приблизно о 15 год.
запропонували йому поїхати відпочити на березі р. Козинки в с. Плюти
Обухівського району Київської області.

Реалізуючи
злочинний намір на умисне вбиство ОСОБА_3, ОСОБА_1 раптово напав на нього і
став утримувати, перешкоджаючи йому чинити опір, а ОСОБА_4 діючи узгоджено зі
ОСОБА_1, обухом раніше приготованої сокири завдав 3 удари в потиличну ділянку
голови, заподіявши вдавлений перелом черепа, від яких ОСОБА_3 упав.

Не
переконавшись у смерті потерпілого, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з метою приховання
злочину, закопали тіло потерпілого у піску на березі р. Козинки на відстані 500
м. від крайнього будинку АДРЕСА_7. Особисті речі ОСОБА_3 вони викинули у р. Дніпро.

Згідно з
висновком судово-медичної екпертизи № 222 від 9 листопада 2004 року смерть
потерпілого настала від механічної асфіксії в результаті попадання піску в
дихальні шляхи.

Прокурор,
який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, у відповідності з
вимогами ст. 276 КПК України заявив клопотання про повернення справи на
додаткового розслідування у зв'язку з встановленою неповнотою досудового
слідства, яку неможливо усунути в суді.

При цьому
прокурор указав, що органами досудового слідства не дано оцінки тим обставинам,
що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 після вбивства ОСОБА_3 намагалися заволодіти його
автомашиною «Фольксваген-Фаетон» д. н. НОМЕР_1, а також заволоділи золотими
годинником і браслетом, мобільним телефоном марки Nokia 8800, що дає підстави
збільшити обсяг обвинувачення ОСОБА_1

У
касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить ухвалу про повернення справи на
додаткове розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд,
виходячи з того, що, на думку захисника, можливість отримання нових доказів
вичерпано, а в справі допущено ряд істотних порушень вимог КПК України, яким
слід дати оцінку під час судового розгляду.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, пояснення захисників на підтримання
касаційної скарги, потерпілого та його представника і думку прокурора про
залишення касаційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи,
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України повернення справи
на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається у випадку,
коли дані судового слідства вказують, що підсудний вчинив ще й інші злочини,
нове обвинувачення тісно пов'язане з початковим і окремий розгляд справ щодо
них неможливий.

Таке рішення суд може прийняти тільки за клопотанням
прокурора, потерпілого чи його представника.

Як убачається з матеріалів справи прокурор, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції у порядку, передбаченому
статтями 276, 281 КПК України, заявив клопотання про повернення справи щодо
ОСОБА_1 на додаткове розслідування, оскільки органами досудового слідства не
дано оцінки діям ОСОБА_1 і ОСОБА_4, які після вбивства ОСОБА_3 намагалися
заволодіти його автомашиною «Фольксваген-Фаетон» д.н. НОМЕР_1, а також
заволоділи золотими годинником і браслетом, мобільним телефоном марки Nokia
8800.

Нове
обвинувачення у вчиненні цих дій їм не пред'являлося, а усунути допущену неповноту
досудового слідства під час судового розгляду неможливо.

Ухвалою
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Київської області від 2 липня 2007 року таке клопотання прокурора задоволено і
справу обґрунтовано повернуто прокурору на додаткове розслідування для усунення
виявленої неповноти розслідування, а також проведення у справі слідчих дій.

Що
стосується доводів касаційної скарги захисника ОСОБА_2 про неможливість
отримання нових доказів та наявність у справі істотних порушень вимог КПК
України, то їм слід дати оцінку у порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України

У Х В А Л И
Л А:

касаційну
скаргу захисника - адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу колегії
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської
області від 2 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Пивовар В.Ф. Пошва
Б.М. Гошовська Т.В.