Піщанський районний суд Вінницької області
Справа № 1-10-10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 5 березня 2010 року Піщанський районний суд

Вінницької області

в складі : головуючого судді Боднара В.В.

при секретарі Станкевич С.М.

з участю прокурора Когутенко Н.П.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця , громадянина України , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 . АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одруженого , на утриманні одна неповнолітня дитина , не військовозобов'язаного , СПД - фізична особа , не судимий в силу ст.89 КК України,-

за ст.ст. 172 ч. 2 , 175 ч. 1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , являючись суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою , зареєстрованим в органі державної реєстрації - Піщанській РДА Вінницької області та ДПІ у Подільському районі м. Києва для зайняття підприємницькою діяльністю - оброблення деревини та виробництва виробів з деревини і торгівля деревиною та лісоматеріалами , використовував працю найманих працівників з грубим порушенням законодавства про працю .

Прийнявши на роботу по виготовленню деревного вугілля , виготовлення якого проводилось на земельній ділянці , розташованій в с. Чорномин Піщанського району Вінницької області , - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 в порушення вимог ст.ст. 24 , 24-1 , 50 , 52 , 53 , 95 , 253 , 254 , 256 КЗпП України , ст.ст. З , 30 ЗУ « Про оплату праці « трудові договори з ними у письмовій формі не уклав і в державній службі зайнятості не зареєстрував , трудові книжки не вів , їх працю використовував надурочно і додатково не оплачував , табелі обліку робочого часу та відомості нарахування та виплати заробітної плати не вів , заробітну плату виплачував безобліково .

Також до управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Київа , Подільського РЦЗН , ДПІ у Подільському районі м. Київа та інших фондів соціальної спрямованості про використання їх праці не звітував і внески не сплачував , чим позбавив їх права на одержання відповідних соціальних гарантій у разі настання страхового випадку , звільнення з роботи , виходу на пенсію .

Він же , ОСОБА_2 , використовуючи працю найманих працівників , всупереч гарантованого ч.4 ст.43 Конституції України права на заробітну плату , ігноруючи вимоги ст.ст. 95 , 97 , 115 , КЗпП України , ст.ст. 3 , 24 , 30 ЗУ « Про оплату праці « про те , що мінімальний розмір заробітної плати - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту , некваліфіковану працю , нижче якого не може провадитися оплата за виконану робітником місячну , погодинну норму праці і що вона є державною соціальною гарантією , обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання , що зарплата виплачується працівникам в першочерговому порядку , регулярно і не рідше двох разів на місяць через проміжок часу , що не перевищує 16 календарних днів , що при кожній виплаті зарплати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівникові обов'язкові дні , що належать до періоду , за який провадиться оплата праці : загальну суму зарплати з розшифровкою за видами виплат , розміри і підстави відрахувань із зарплати , суми зарплати , що належать до виплати і що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити

достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці , табелі обліку робочого часу та відомості нарахування та виплати зарплати не вів і , маючи кошти від реалізації виробленої працівниками продукції , безпідставно і умисне не виплатив їм зарплату в продовж від 1 до 8 місяців , тобто більш ніж за 1 місяць .

Так , ОСОБА_3 , яка працювала з 11.08. 2008 року по 02.02.2009 року і згідно усного договору їй щомісячно повинно було виплачено заробітну плату в розмірі 550 грн. - 850 грн. за фактично відпрацьований час , підсудний не виплатив зарплату за листопад 2008 року -02.02.2009 року , тобто більше ніж за 4 місяці 1 заборгованість перед нею по зарплаті станом на листопад 2009 року становить 2500 грн. ;

ОСОБА_4 , який працював з червня 2006 року по 19.08.2009 року - більш ніж за один місяць - 3500 грн . ;

ОСОБА_5 - більш ніж за один місяць - 500грн. ;

ОСОБА_6 - більш ніж за один місяць - 3000 грн. ;

ОСОБА_7 - за 7 місяців - 3875 грн. ;

ОСОБА_8 - за 8 місяців - 4000 грн. ;

ОСОБА_9 - за 2 місяці - 1980 грн. ;

ОСОБА_10 - за 2 місяці - 1200 грн. ;

ОСОБА_11 - 1063 грн.;

ОСОБА_12 - 3000 ГРН.;

ОСОБА_13 - 3000 грн.;

ОСОБА_20 - більш ніж за 7 місяців - 4385 грн.; ОСОБА_15 - 3000 грн.;

ОСОБА_16 - 1670 грн. ;

ОСОБА_17 - за 4 місяці - 2000 грн. ;

ОСОБА_18 - більш ніж за місяць - 3000 грн. ; ОСОБА_19 - 1364 грн.

Таким чином підсудний безпідставно і умисно більш ніж за один місяць не виплатив заробітну плату 17 працівникам , перед якими на даний час загальна заборгованість становить 43417 грн.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів не визнав , посилаючись на те , що все виробництво довірив подружжю ОСОБА_5 , з якими розрахувався повністю . Посилався також на те , що ОСОБА_5 давала йому неправдиві відомості про заробітну плату , а також на те , що з вини цього подружжя було виготовлено багато браку у продукції , яку замовники відмовлялись оплачувати .

Дарма що підсудний свою вину у скоєнні злочинів не визнав , вона об*єктивно підтверджується показами потерпілих , матеріалами по справі.

З показів потерпілих встановлено наступне . ОСОБА_21 працювала у підсудного з 11.08.08 по лютий 2009 року . До листопада 2008 року він з нею за роботу розрахувався . Трудовий договір укладений не був , трудова книжка не оформлялась . Підсудний знав , що у неї на утриманні знаходиться дитина . На задоволенні позову наполягала .

З показів потерпілої ОСОБА_6 встановлено , що вона працювала у підсудного з 14.03.2008 по 23.07.2009 року . Трудовий договір укладений не був , запис в трудовій книжці відсутній . Заробітна плата виплачувалась не регулярно .

Потерпілий ОСОБА_7 працював у підсудного з 06.06.2008 по 01.06.2009 року . Підсудний обіцяв йому заробіток в розмірі 6 грн. за годину . По жовтень 2008 року заробіток отримував , а потім - не регулярно . Трудовий договір з ним не укладався , трудова книжка не оформлялась , працював з 8 год. до 19 год.

ОСОБА_8 суду повідомив , що працював у підсудного з 25.02.2007 року по серпень 2009 року по 10 год. в день . Трудовий договір з ним укладений не був , запис в трудовій книжці не заносився . У відомостях про отримання зарплати стояла сума , менша за ту , яку йому видавали .

Потерпілий ОСОБА_22 суду повідомив про те , що працював у підсудного з 20.08.2008 по 07.12.2008 року . Домовлялись з підсудним про оплату праці охоронника 30 грн. за ніч або 60 грн. за добу . Трудовий договір не укладався , запис в трудовій книжці не здійснювався . За півтора місяці зарплату не отримав після звільнення .

ОСОБА_11 працював у підсудного з травня 2007 року по 31.03.2008 року з 08 год. до 19 год. влітку , а зимою - до 17 год. Трудовий договір з ним укладений не був , трудова книжка не оформлювалась . Підсудний обіцяв платити по 6 грн. за годину , але повного розрахунку з ним не провів після припинення роботи .

ОСОБА_23 працював у підсудного з 03.09.2008 по 14.10.2008 року , потім з березня по 28.04.2009 року . Договір з ним укладений не був , запис в трудову книжку не заносився . За березень і квітень місяці підсудний з ним не розрахувався .

Потерпілий ОСОБА_20 суду повідомив про те , що працював у підсудного з 25.08.2008 по 19.07.2009 року по 10 годин на день . Мав отримувати за роботу 60 грн. на день . Однак розрахунку по заборгованій зарплаті після отримання травми і звільненні не отримав .

Потерпілий ОСОБА_16 суду повідомив , що працював у підсудного з 8 год. ранку по 8 - 10 годин . За роботу отримував по 30 грн. в день , але повністю за свою роботу винагороди не отримав .

ОСОБА_17 суду повідомила про те , що працювала у підсудного з 15.01.2008 по 31.03.2009 року з 08 год. до 18 год . Трудовий договір з нею не укладався , трудова книжка не велась . Також повідомила , що підсудний знав про находження на її утриманні неповнолітньої дитини .

Потерпілий ОСОБА_18 суду повідомив , що працював у підсудного з жовтня 2006 року по травень 2009 року по 10-12 годин на добу , отримуючи за це 30 грн. , які отримував нерегулярно . Трудовий договір з ним не укладався , трудова книжка не велась.

Отримавши травму на роботі , звільнився . За отриману травму підсудний заплатив йому 50 грн. , але він лікувався 3 місяці . Також підсудний обіцяв розрахуватись з ним по заборгованості по зарплаті.

Потерпілий ОСОБА_19 також суду повідомив , що працював у підсудного без трудового договору , без оформлення трудової книжки по 10-12 год. на добу з літа 2006 року по літо 2007 року . Підсудний обіцяв платити по 25 грн. в день , але були затримки у виплаті.

Потерпілий ОСОБА_4 повідомив , що працював у підсудного чотири з половиною роки в якості старшого робочого без трудового договору і оформлення трудової книжки з 08 год. до 21 год. 3 роки , а останній рік - з 08 до 19 год. На даний час підсудний заборгував йому 3500 грн., оскільки зарплату ніколи не виплачував у повному обсязі .

ОСОБА_5 суду повідомила , що працювала у підсудного з червня 2006 по 19.08.2009. року , виконуючи роботу по обліку робочого часу та нарахуванню зарплати . Облік вела в зошиті по вказівці підсудного . Працювала з 08 год. до 19 год. , а раніше - з 08.до 21 год. без трудового договору і оформлення трудової книжки . До даного часу підсудний з нею не розрахувався по заробітній платі в сумі 1500 грн.

Не укладання трудового договору , не оформлення трудових книжок , перевищення робочого часу , заборгованості по заробітній платі підтвердили також потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , яка суду також повідомила про те , що підсудний знав про находження на її утриманні малолітньої дитини і вимушеної покинути роботу через систематичну невиплату зарплати .

Всі потерпілі в судовому засіданні свої вимоги щодо стягнення з підсудного заборгованості по заробітній платі підтримали .

Крім наведеного винність підсудного також підтверджується матеріалами справи , а саме : 164 аркушами паперу з записами , які стосуються обліку роботи в СПД підсудного та виплати ним заробітної плати працівникам , які підтверджують заборгованість ( а.с. 39-202 , 362-363 ) ; довідкою з Єдиного держреєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців про реєстрацію підсудного як суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ( а.с. 248-251 ) ; свідоцтвами про держреєстрацію підсудного як суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ( а.с. 203 , 204 , 244 ) ; довідками Подільського районного центру зайнятості м. Київ і Піщанського районного центру зайнятості Вінницької області ( а.с. 242 , 247 ) ; довідками ДПІ у Подільському районі м. Київ та Крижопільської МДПІ Вінницької області ( а.с. 243 , 239 ) ; довідками управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Київ та управління Пенсійного фонду України у Піщанському районі Вінницької області ( а.с. 246 , 225-238 ) . Згідно даних довідок ОСОБА_2 , як підприємець , до даних установ дані про найманих працівників не подавав і обов'язкові платежі не здійснював .

Актовими записами про народження підтверджується , що потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_17 на час праці у підсудного мали дітей віком до 14 років (а.с.253 , 254 ).

Суд кваліфікує дії підсудного за ст.172 ч.2 КК України - грубе порушення законодавства про працю щодо матері , яка має дітей віком до 14 років та за ст.175 ч. 1 КК України - безпідставна невиплата заробітної плати більше ніж за один місяць , вчинене умисно, керівником підприємства , установи або організації незалежно від форм власності . Обираючи вид і розмір покарання , суд бере до уваги , що в ході слідства обставин , що пом*якшують або обтяжують винність підсудного не встановлені .

Заявлені по справі цивільні позови суд вважає обгрунтованими , підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 323 , 324 КПК України , суд , -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним і призначити покарання :

-за ст. 172 ч. 2 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 60 НМДГ ( 1020 ГРН.);

-за ст.. 175 ч. 1 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 120 НМДГ ( 2040 грн.).

На підставі ст.70 КК України , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , остаточну міру покарання обрати у вигляді штрафу в розмірі 120 НМДГ ( 2040 грн.).

До набрання вироком чинності залишити підсудному в якості міри запобіжного заходу підписку про невиїзд .

Заявлені по справі цивільні позови задовольнити , стягнувши з ОСОБА_2 на користь : ОСОБА_13 - 2380 грн. ; ОСОБА_7 - 3875 грн. ; ОСОБА_20 - 4385 грн. ; ОСОБА_5 - 1500 грн. ; ОСОБА_4 - 3500 грн. ; ОСОБА_3 - 2500 грн. ; ОСОБА_9 - 1990 грн. ; ОСОБА_24 -3000 грн , ; ОСОБА_10 - 1200 грн. ; ОСОБА_8 - 4000 грн, : ОСОБА_12 - 3000 грн. ; ОСОБА_25 - 2200 грн. ; ОСОБА_19 - 1000 грн. ; ОСОБА_15 - 3000 грн. ; ОСОБА_18 3000грн. ; ОСОБА_16 -1670 грн. ; ОСОБА_11 -800 грн. .

Речові докази ( а.с. 39-202 ) зберігати при кримінальній справі.

Вирок може бути оскаржений догапеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб після проголошення .

СУДДЯ: