Справа № 1-181/2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 року Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Ставнійчука B.C.

при секретарі Усатій Т.Є

з участю прокурора Дацюка С.М.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, співмешканця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2010 року біля 17 год. дня ОСОБА_2, знаходячись біля домогосподарства ОСОБА_3, розташованого по вул. Кошового с. Жолоби Томашпільського району Вінницької області, в ході виниклої суперечки з ОСОБА_4, умисно наніс потерпілому декілька ударів кулаками рук та ногами в область голови та тулубу, заподіявши при цьому тілесні ушкодження у вигляді перелому коренів 21, 22 зубів, травматичної екстирпації 13 зуба, які висновком судово-медичної експертизи № 226 від 24.11.2010 року по ступеню тяжкості віднесені до середніх тілесних ушкоджень, що призвели до довготривалого розладу здоров»я більше як 21 добу, а також тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, субконькжтивального крововиливу правого очного яблука, синців і саден обличчя, які цим же висновком судово-медичної експертизи по ступеню тяжкості віднесені до легких тілесних ушкоджень, що причинили короткочасний розлад здоров»я та тілесні ушкодження у вигляді синця грудної клітки, які цим же висновком судово-медичної експертизи по ступеню тяжкості віднесені до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, по суті пред»явленого обвинувачення пояснив, що він проживає с. Жолоби і доглядає за будинком ОСОБА_3 за її проханням, так як остання знаходиться біля своїх дітей в м. Донецьку. Ввечері 30.10.2010 р. разом із своєю співмешканкою ОСОБА_5 проходили біля домогосподарства ОСОБА_3, то побачили, що в будинку горить світло. Про те, що ОСОБА_3 цього дня повернулася в село, вони не знали. З метою оглянути будинок, вони зайшли на подвір»я і при цьому підсудний почув якесь шарудіння за сараєм будинку. Він пішов до сараю, а ОСОБА_5 до будинку. Підійшовши до сараю, підсудний побачив там потерпілого, який злазив з купи дров. На запитання підсудного, що потерпілий тут робить, останній почав чіплятися до підсудного, а тому він не стерпівши, наніс декілька ударів кулаком руки в область голови потерпілого. Через декілька хвилин, з будинку вийшла співмешканка підсудного, яку він покликав до себе й повідомив, що спіймав біля сараю ОСОБА_4 з яким розмовляв в цей час. Після цього ОСОБА_4 пішов у невідомому напрямку, а підсудний :іі своєю співмешканкою зайшли в будинок, де розповіли про цю подію ОСОБА_3.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що ввечері 30.10.2010 р. він прийшов до домогосподарства ОСОБА_3, так як йому казали, що у неї знаходиться ОСОБА_6, якого потерпілий хотів попросити допомогти побити горіхи. Біля домогосподарства ОСОБА_3 потерпілий зустрівся з підсудним з яким почав розмовляти. Під час цієї розмови підсудний безпричинно наніс потерпілому удар кулаком руки в голову від якого він упав на землю, а ОСОБА_2 продовжував наносити йому удари руками та ногами у голову та по тулубу. Від цих ударів потерпілий втратив свідомість, а коли прийшов до свідомості, то намагався підвестися, однак цього йому зробити не вдалося. Через деякий час з домогосподарства ОСОБА_3 вийшов ОСОБА_6, який підійшовши до потерпілого, поміг йому підвестися і завів до свого будинку, де останній розповів ОСОБА_6 про обставини події, а саме про те, що його побив ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що коли він біля 24 год ночі 30.10.2010 р. вийшов з будинку ОСОБА_3 і йшов додому, то на вулиці побачив якогось чоловіка, який лежав на землі. Підійшовши ближче свідок впізнав ОСОБА_4, який намагався підвестися і стогнав. Свідок допоміг ОСОБА_4 піднятися з землі на запитання, що трапилося, останній відповів, що його декілька годин тому назад побив ОСОБА_2. Свідок відвів ОСОБА_4 до себе додому, де побачив, що обличчя в останнього було в крові, на верхній щелепі відсутні зуби, а з ясен тече кров. ОСОБА_4 помився від крові і залишився ночувати у свідка.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 30.10.2010 р. вона повернулася з м. Донецька від своїх дітей до себе додому в с. Жолоби. Коли вона їхала до дітей, то попрохала ОСОБА_2 та його дружину доглядати за будинком. Ввечері 30.10.2010 р. в будинок хтось постукав і коли вона вийшла на стук, то побачила дружину ОСОБА_2 ОСОБА_5, яка повідомила, що ОСОБА_2 застав біля будинку ОСОБА_4 і останній мабудь щось хотів викрасти. На це свідок відповіла, що ОСОБА_4 ще ввечері спільно із Гаджієвим та ОСОБА_6 приходили, п»яні до неї додому, вимагаючи могорич за її повернення додому у чому вона їм відмовила. Після цього свідок, а також ОСОБА_2 і ОСОБА_5 зайшли в будинок. Мова про те, що трапилося між підсудним і потерпілим в будинку між ними не йшла.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що по проханню їхньої сусідки ОСОБА_3, яка поїхала своїх дітей в м. Донецьк, здійснювали догляд за її будинком. 30.10.2010 р. ввечері вони з чоловіком поверталися від дочки додому і, проходячи біля будинку ОСОБА_3, побачили у вікні світло. Про те, що ОСОБА_3 в цей день повернулася додому, вони не знали. Зайшовши на подвір»я, чоловік почув за сараєм будинку якесь шарудіння, а тому направився за сарай, а свідок пішла до будинку. Зайшовши в будинок , хвилин з п»ять поспілкувалася з господаркою, після чого вийшла на подвір»я й покликала чоловіка. Той обізвався й сказав, щоб вона підійшла до сараю, так як він спіймав ОСОБА_4. Коли свідок підійшла до ОСОБА_2 і ОСОБА_4, то вони стояли і розмовляли між собою. У її присутності ОСОБА_2 ОСОБА_4 не бив.

Крім повного визнання вини самим підсудним, показань потерпілого, свідків винність ОСОБА_2 у вчинені злочину за обставин викладених в обвинувальному висновку стверджується сукупністю інших доказів зібраних по справі та перевірених судом.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №226 від 24.11.2010 р. ОСОБА_4 причинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, субконьюктивального крововиливу правого очного яблука, синців і саден обличчя, перелому коренів 21,22 зубів, травматичної екстирпації 13 зуба, синця грудної клітки, які по ступеню тяжкості відносяться до середніх, легких з розладом та легких без розладу здоров»я тілесних ушкоджень, що виникли в результаті дії тупого (х) твердого (х) предмету (в) до 3-х діб до часу обстеження, можливо 30.10.2010 р. (а.с. 60-61).

Як убачається з протоколу відтворення обстановки і обставин події проведеним за участю потерпілого ОСОБА_4, останній розповів про події, які сталися між ним та підсудним увечері 30.10.2010 р. біля домогосподарства ОСОБА_3 в с. Жолоби, яким чином ОСОБА_2 наніс йому тілесні ушкодження (а.с. 19-22).

Заслухавши показання підсудного, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, і давши оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд уважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину доказана і й дії правильно кваліфіковано за ст. 122 ч.І КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу підсудного, який повністю визнав вину і щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальні притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, має статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС , що суд визнає обставинами, які пом»якшують покарання, відсутність обставин, обтяжують покарання, і вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе в умовах застосування покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 122 ч. 1КК України і призначити покарання один рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити з випробовуванням протягом іспитового строку на один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов»язки:

· не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_2 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту проголошення, до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя В.С.Ставнійчук