АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів секретар судового засідання учасники судового провадження: прокурор адвокатОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001399 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 січня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001399 про накладення арешту на майно.

Ухвала мотивована тим, що в клопотанні прокурора йдеться про накладення арешту на майно вилученого під час проведення обшуку 26 січня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.01.2015 року в адміністративній нежитловій будівлі по місцю роботи ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , на даний час органом досудового розслідування жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, хоча відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄР досудових розслідувань ще 20.06.2014 року. Суддя вказав, що підстави для арешту майна, визначені ст. 170 КПК України, прокурором не наведені.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно. Апелянт посилається на неврахування судом положень кримінального процесуального закону, які дають підстави вважати, що подальше знаходження та використання документів та електронної техніки може

КП №11-сс/794/14/15 р. Головуючий у І інстанції ОСОБА_8 .
В порядку КК України Доповідач ОСОБА_1
призвести до наслідків, які можуть перешкодити у досудовому розслідуванні шляхом знищення чи редагування інформації на електронних та паперових носіях інформації.

Заслухавши суддю-доповідача, промову прокурора про скасування ухвали слідчого судді та задоволення його апеляційних вимог, пояснення представника ТОВ «Служба порятунку бетону» , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судовий розгляд провадження за клопотанням прокурора про арешт майна відбувся у відповідності до вимог ст. 172 КПК України, за правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-370 цього Кодексу. Суд перевірив відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України, заслухав сторони, дослідив правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що стосуються кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, наслідки арешту майна і прийняв законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, яке повністю відповідає вимогам ст. ст. 110, 370 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд правильно наголосив, що арешт можливий тільки щодо майна підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за завдану діями підозрюваного шкоду, з метою позбавлення можливості цих осіб відчужувати належне їм майно, як це передбачено ст. 170 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 20.06.2014 року до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, але в рамках такого жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Крім цього, немає достатніх підстав вважати, що зазначене тимчасове вилучене майно відповідає критеріям, встановлених ч.2 ст. 167 КПК України

Таким чином, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що прокурором не наведено доводів в обґрунтування того, що не накладення арешту на вказане майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки власник майна, про яке йдеться в клопотанні, не є підозрюваним, обвинуваченим та особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до переконання, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а підстав до задоволення апеляційної скарги прокурора нема.

Керуючись ст. ст. 170, 172-174, 407 КПК України, колегія суддів у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 січня 2015 року, якою у рамках кримінального провадження № 0001399 від 20 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_5 про арешт майна залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія згідно з оригіналом: суддя