Справа №1490/5429/12 25.12.2012 25.12.2012 25.12.2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПРОВАДЖЕННЯ №11/1490/943/12 Головуючий суду 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.121 ч.1 КК України Суддя - доповідач Хомік І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2012 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого Хоміка І.М.

суддів Гребенюк В.І.,Погорєлової Г.М.

при секретарі Євтушенко М.М.

за участю прокурора Іванова А.О.

засудженого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, що приймав участь у суді 1-ї інстанції на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської обл. від 9 жовтня 2012 р., яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

проживаючого в .с Мішково-Погорілове,

Миколаївської області, не судимого

засуджено за ст. 121 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі. За ст. 296 ч. 4 КК України на 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. З застосуванням ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до вимог ст.76 п. п. 2,3,4 КПК України ОСОБА_2 зобовязано не виїжджати за межі України, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи, а також періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

З ОСОБА_2 постановлено стягнути в якості відшкодування затрат повязаних з лікуванням потерпілого в сумі 4115, 72 грн.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 27.11 2011р. він знаходячись зі своїми друзями та рідними в прибудові магазину «Валентина» по вул.. Ровенській, 25 в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області святкував свій день народження, де вчинив хуліганські дії і нанесення тілесних ушкоджень за наступних обставин.

Коли ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 вийшли на вулицю до них підійшли ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які знаходилися в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_6 вдарив головою ОСОБА_2 в груди і той у відповідь умисно наніс йому удар кулаком в обличчя, розбивши ніс останньому. Після цього конфлікт був припинений ріднею ОСОБА_2 і ОСОБА_4.

Через деякий час, приблизно о 21.30. год., до магазину прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які на грунті неприязливих стосунків влаштували сварку з гостями ОСОБА_2 ОСОБА_10 та ОСОБА_11, яка перетворилася в бійку. Помітивши це, ОСОБА_2 вийшов з літнього майданчика магазина, підійшов до дівчат з метою розборонити бійку, і відштовхнув ОСОБА_8. В цей час до них підійшли ОСОБА_4 і ОСОБА_12, які висловили незадоволення поведінкою ОСОБА_2. Між ними завязалась словесна сварка, яка також перетворилась в бійку.

ОСОБА_2, знаходячись в стані алкогольного спяніння, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та бажанням самовиразитися, протиставляючи себе іншим під час бійки,наніс заздалегіть заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень ножем ОСОБА_4 один удар в область грудної клітини зліва, спричинивши останньому проникаюче ножове поранення печінки, яке належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Також в ході бійки ОСОБА_2 цим же ножем наніс декілька ударів ОСОБА_12, який намагався вихопити у нього ніж, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад його здоров'я, а саме колото-різану рану в області грудної клітини зліва та одну різану рану внутрішньої частини долоні лівої руки.

В апеляції прокурор, який приймав участь в суді 1=ї інстанції просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 більш суворе покарання у виді 6 років позбавлення волі. Прокурор посилається також на неправильне застосування до засудженого ст. 75 КК України, вказуючи на те, що ОСОБА_2 вчинив два тяжких злочини, не був щирим, змінював свої свідчення, що свідчить про відсутність щирого каяття і не бажання стати на шлях виправлення.

Засудженим ОСОБА_2 та його захисником вирок суду не оскаржував ся.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, в підтримання поданої апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_2 його захисника ОСОБА_3 і потерпілого ОСОБА_4, заперечувавших проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та додатково надані захисником дані про особу засудженого і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає їх не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Події злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_2 в їх вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь за ст. 121 ч.1 і 296 ч.4 КК України, відповідно до вимог ст. 365 КПК України не перевірялись, оскільки законність і обгрунтованність вироку в цій частині ніким із учасників процесу не оскаржувалась.

Що стосується призначеного судом покарання, то в цій частині вирок суду є законним та обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 65, 75 КК України.

Так при призначенні покарання, суд врахував ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_2 злочинів, обставини за яких вони були вчиненні, данні щодо особи засудженого, який позитивно характеризується, вчинення ним злочину вперше, відшкодування завданої шкоди потерпілим і примирення з ними, а також щире каяття.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 у вчиненому злочині не розкаявся не відповідають дійсності, оскільки як вбачається з протоколу судового засідання, як в ході судового засідання так і під час судових дебатів засуджений не заперечував своєї вини в скоєному, він лише не памятав всі деталі вчиненого, але критично ставився до свого вчинку, негативно його оцінював, та жалкував, що завдав шкоду потерпілим. Останні в свою чергу поясняли, що претензій до ОСОБА_2 не мають і просили суд не позбавляти його волі.

Крім цього, з додатково наданих під час апеляційного провадження даних щодо особи засудженого вбачається, що він працевлаштувався столяром з серпня цього року на підприємстві «Ніка+7» і по місцю роботи характеризується позитивно. За цей час ОСОБА_2 створив сімю і його дружина є вагітною, що підтверджується відповідною довідкою.

Всі вищенаведені дані свідчать про належну поведінку і сумлінне ставлення засудженого до праці та до оточуючих, що вказує на його соціальну адаптованість та стійкі соціальні звязки і про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд вірно врахував наявність обставин, що не тільки знижують ступінь тяжкості скоєних злочинів, а і тих, які свідчать про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, тому вважає обґрунтованим застосування судом до нього ст. 75 КК України.

В зв'язку з викладеним, апеляція прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом 1-ї інстанції залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 9 жовтня 2012 року стосовно засудженого ОСОБА_2 залишити без зміни.

Головуючий

Судді