Справа № 740/1590/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/531/2015
Категорія - ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000133 за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, не одружений, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту фактичного затримання - з 29 січня 2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у вигляді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 200000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 29 січня 2015 року, близько 16 години, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем спільного проживання з ОСОБА_11 . В цей час між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, під час якого ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, доводячи свої злочинні наміри до кінця, умисно завдав один удар кухонним ножем, який знаходився на столі у вказаній квартирі, в область грудної клітки зліва останній, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітки та травми серця. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла на місці події.

Не погодившись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій та доведеність вини, просив пом`якшити призначене місцевим судом покарання, застосувавши до нього ст.69 КК України, а також відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 про стягнення з нього моральної шкоди в сумі 200000 грн. В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом при призначенні йому покарання не було враховано обставини, які пом`якшують відповідальність, а також те, що він скоїв кримінальне правопорушення в стані сильного душевного хвилювання, якому передувало тривале зловживання потерпілою спиртними напоями. Крім того, заявлена потерпілою сума моральної шкоди, є для нього непомірно високою.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини та міру призначеного покарання, просив скасувати вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 , у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального правопорушення, а провадження в цій частині закрити. В решті вирок залишити без змін. Прослався на неврахування місцевим судом, що потерпіла ОСОБА_10 не входить до переліку осіб, які згідно ст.1168 ЦК України мають право на відшкодування моральної шкоди, оскільки не проживала зі своєю сестрою ОСОБА_11 однією сім`єю.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, а апеляційну скаргу прокурора просив задовольнити в частині вирішення цивільного позову; захисника ОСОБА_7 , який погодився з позицією свого підзахисного; прокурора, який частково підтримав свою апеляційну скаргу, а скаргу обвинуваченого просив залишити без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що подані скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора не оскаржуються.

Посилання обвинуваченого на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину і його особі внаслідок суворості, є непереконливими.

Так, відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд з достатньою повнотою врахував його щире каяття, вік, сімейний стан, те, що за місцем проживання він характеризується посередньо, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, тобто, врахував ті обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений, а також те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії особливо тяжких, обставини, що обтяжують покарання - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, та дійшов обгрунтованого висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією статті КК України, яка йому інкримінується, ближчий до мінімальної межі, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За таких підстав, всі обставини, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, а доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним.

Саме таке покарання, призначене місцевим судом ОСОБА_8 , є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині.

В той же час, доводи апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора про безпідставне задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За змістом ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Як убачається зі змісту позовної заяви, потерпіла ОСОБА_10 проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.к.п.9).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» від 24.02.2015 року за № 321/2, ОСОБА_11 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.к.п.98).

З наведеного вище убачається, що потерпіла ОСОБА_10 не проживала зі своєю рідною сестрою ОСОБА_11 однією сім`єю, а тому, у відповідності до ст.1168 ЦК України, відсутні підстави для задоволення її цивільного позову про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 200000грн. моральної шкоди.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині вирішення цивільного позову.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди в сумі 200000 грн. відмовити.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4