У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого -судді

Філатова В.М.,

суддів

Глоса Л.Ф., Косарєва В.І.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 20 березня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 30 червня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду
Чернівецької області від 6 вересня 2005 року щодо ОСОБА_2.

Зазначеною постановою кримінальна справа щодо ОСОБА_2,
раніше не судимої, обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ст. 118 КК
України, провадженням закрита на підставі п. “б” ст. 1, ст. 12, ст.8 Закону
України “Про амністію” від 31 травня 2005 року.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 6
вересня 2005 року постанова щодо ОСОБА_2 залишена без зміни.

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачувалася в
умисному вбивстві при перевищенні меж необхідної оборони свого чоловіка -
ОСОБА_3, вчиненому 17 квітня 2005 року близько 23 години 30 хвилин за
місцем проживання подружжя АДРЕСА_1 за таких обставин. ОСОБА_3, який був
в стані алкогольного сп'яніння, безпричинно став наносити удари палицею, руками та ногами в різні
частини тіла обвинуваченої, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад
здоров'я. ОСОБА_2, яка також була у стані алкогольного сп'яніння, активно
захищаючись від зазначених неправомірних дій, вирвала з рук ОСОБА_3 палицю, якою умисно нанесла останньому
удар по голові, а потім ножем в ліву частину грудної клітини. Внаслідок
чого на місці скоєння злочину настала
смерть ОСОБА_3 від гострої серцевої недостатності .

У касаційній скарзі потерпілий вважає, що дії ОСОБА_2
кваліфіковані невірно. Посилається на безпідставне застосування судом Закону
України “Про амністію” від 31 травня 2005 року, що призвело до незаконного
закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_2. Просить судові рішення щодо ОСОБА_2
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційній
скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню,
оскільки у справі відсутні
будь-які дані, які б свідчили про неправильне застосування закону, що тягне
скасування судових рішень щодо ОСОБА_2.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 було пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 118 КК України. Така кваліфікація органами досудового
слідства дій обвинуваченої відповідає зібраним у справі доказам. За цим
законом максимальною мірою покарання є
позбавлення волі на строк до двох років.

Потерпілий ОСОБА_1 27 травня 2005
року був ознайомлений з матеріалами кримінальної справи, 22 червня 2005 року
брав участь у попередньому розгляді справи, проте жодного разу не ставив під
сумнів правильність саме такої кваліфікації дії ОСОБА_2. Під час судового
розгляду справи потерпілий також не заявляв клопотань про повернення справи на
додаткове розслідування для кваліфікації дій обвинуваченої за статтею
Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочин.

Обвинувачена
ОСОБА_2 при судовому розгляді заявила
клопотання про закриття щодо неї кримінальної справи у зв'язку з актом
амністії, оскільки вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей та
дитину-інваліда першої групи.

Відповідно до
вимог п. ”б” ст. 1 Закону України “Про амністію” від 31 травня 2005 року
підлягають звільненню від кримінальної відповідальності особи, які мають
неповнолітніх дітей або дітей - інвалідів і вчинили умисні злочини, за які
передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк п'ять років.
Крім того, ОСОБА_2 уперше притягується до кримінальної відповідальності, за
місцем проживання характеризується позитивно, вину визнала повністю та щиро
розкаялась у вчиненому.

З урахуванням
наведеного, ОСОБА_2 є суб'єктом
амністії, а тому, відповідно до вимог зазначеного закону, суд обґрунтовано
звільнив її від кримінальної відповідальності, а справу провадженням закрив.

При перевірці даної справи не виявлено передбачених ст.
398 КПК України підстав для перегляду судового рішення щодо ОСОБА_2 у
касаційному порядку, а тому, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити у задоволенні касаційної скарги потерпілого
ОСОБА_1.

Судді:

Філатов В.М. Косарєв В.І. Глос Л.Ф.