Справа № 1-530/06р.
№1-96/07 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі:
головуючого - судді Волкової Н.Я.

при секретарі Кириленко І.В.

за участю прокурора Чижевського А.П.

захисників ОСОБА_6., ОСОБА_7.,

представників ОСОБА_5., ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у
місті Коростені

кримінальну справу по обвинуваченню

неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця

м.Коростеня Житомирської області, українця, громадянина

України,
неодруженого, допризовника
, з середньою

освітою, непрацюючого , раніше
судимого Коростенським міськрайонним судом
Житомирської області 20.02.2006 р. за ст.
ст. 186,ч.2; 104 КК України до 4 р. п/в з іспит, на 2 роки , проживаючого в ст. АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів , передбачених ст. ст. 186,ч.2; 15,ч.2, 186,ч.2; 189,ч.2
;

296,ч.4 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, уродженця ст. Омелянівна Коростенського району
Житомирської області , українця, громадянина України, неодруженого, допризовника, з
середньою освітою, студента , раніше не судимого , проживаючого в ст. АДРЕСА_2,

у вчиненні злочинів , передбачених ст. ст. 186,ч.2; 15,ч.2, 186,ч.2; 189,ч.2 ;

296,ч.4 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3року народження, уродженця ст. Омелянівна
Коростенського району Житомирської області , українця, громадянина України,
неодруженого^ допризовника , з середньою освітою, студента , раніше не судимого
, проживаючого в ст. АДРЕСА_3,

2

у вчиненні
злочинів , передбачених ст. ст. 186,4-2; 15,ч.2, 186,ч.2;
189,ч.2 296,ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2006 року близько 23 год. неповнолітні ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження , та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3року народження, за попередньою змовою між собою , спрямованою на
заволодіння мобільним телефоном потерпілого
неповнолітнього ОСОБА_8, неподалік від будинку №1 по вул. Зелена ст. Омелянівка
Коростенського району , застосовуючи насильство, що не є небезпечним для
життя та здоров'я потерпілого, що виразилось у нанесені ОСОБА_1удару кулаком
правої руки в обличчя ОСОБА_8та нанесені ОСОБА_3 удару дерев'яною палицею по
нозі ОСОБА_8, чим заподіяли потерпілому фізичного болю, відкрито викрали майно
ОСОБА_8, а саме гроші в сумі 4 грн. 75 коп . . Так як потерпілий заховав мобільний телефон в шкарпетку і він не був
виявлений підсудними, свій намір, направлений на заволодіння мобільним
телефоном ОСОБА_8 ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3 не довели до кінця . Тоді вони
наказали ОСОБА_8йти додому та винести їм мобільний телефон, після чого по
телефону на телефон потерпілого направляли короткі текстові повідомлення , в
змісті яких містились погрози ОСОБА_8вбивством та вбивством його близької
родички - бабусі ОСОБА_9., а також знищенням належного останній житлового
будинку, що той сприймав реально, тобто вимагали передати їм належний
потерпілому мобільний телефон марки «Нокіа 3230».

25 червня 2006
року близько 03 год. неповнолітні
ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, за
попередньою змовою між собою , вирішили безпричинно побити мешканців с Гулянка
Коростенського району ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, з якими раніше знайомі не
були та в неприязних відносинах не перебували .

З метою реалізації
свого наміру підсудні виламали з огорожі одного з будинків дерев'яні штахети з
метою використання їх для нанесення тілесних ушкоджень, , після чого підійшли
до залізничного переїзду ст. Омелянівка Коростенського району , де стали чекати
на появу ОСОБА_10, ОСОБА_11та ОСОБА_12, які їхали на велосипедах в напрямку с Гулянка
Коростенського району.

Дочекавшись
ОСОБА_10, ОСОБА_11та ОСОБА_12, ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, використовуючи
заздалегідь заготовлені дерев'яні штахети , зупинили їх. ОСОБА_11та ОСОБА_12,
кинувши велосипеди, якими їхали , втекли.

ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3почали безпричинно ,
дерев'яними штахетами та руками наносити потерпілому ОСОБА_10 удари по різних
частинах тіла, заподіявши при цьому останньому легкі тілесні ушкодження , що не
потягли за собою короткочасного розладу здоров'я, у вигляді синця на обох
повіках лівого ока , поверхневої рани на правій половині верхньої губи з
переходом на праву щоку, поверхневої рани в центральній тім'яній ділянці ,
синця по всьому тилу лівої китиці , поверхневої

3

рани по передній
поверхні середньої частини лівої гомілки , трьох синців по всій поверхні
половини спини.

В процесі вчинення хуліганських дій підсудні виявили у потерпілого

мобільний телефон та вирішили відкрито заволодіти ним. З цією метою

ОСОБА_2та ОСОБА_1утримували ОСОБА_10за руки, а

ОСОБА_3 заволодів
мобільним телефоном марки «Сіменс-М 65»

вартістю 838 грн. , якого
ОСОБА_10тримав в руці, та на велосипеді марки «Ардіс» вартістю 350 грн., який
належить потерпілому ОСОБА_11, з місця події зник.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1по епізоду заволодіння
майном потерпілого ОСОБА_8показав, що разом з підсудними ОСОБА_2обговорювали, в кого з хлопців можна
забрати мобільний телефон. Він запропонував забрати телефон у ОСОБА_8.
Близько 21 години 23.06.2006 року вони знаходились в домоволодінні у ОСОБА_2,
звідки зателефонували ОСОБА_8на мобільний телефон , щоб той вийшов на вулицю
погуляти. Чекали його в кущах. Коли побачили потерпілого, то вибігли та почали
його бити. Він обшукав кишені потерпілого, однак телефону не знайшов. З кишені
забрав 2,75 грн. . Наказали ОСОБА_7, щоб йшов додому та виніс телефон. Коли той
пішов, то через деякий час з телефону ОСОБА_2він відправив на телефон
ОСОБА_8коротке текстове повідомлення, в якому погрожував йому розправою та знищенням будинку його бабусі, якщо він не винесе
телефон.

По епізоду
заволодіння майном потерпілих ОСОБА_10та ОСОБА_11та побиття потерпілого
ОСОБА_10показав, що потерпілі були з сусіднього села , з мешканцями якого в них
були неприязні стосунки . З цієї причини 25.06.2006 року разом з братами ОСОБА_2вирішили побити хлопців з сусіднього села. Побачивши
таких, вони забігли наперед та стали чекати на них, перед цим виломивши з
паркану по штахеті . Коли побачили хлопців, які їхали на велосипедах, то
вибігли перед ними та зупинили. Хлопці кинули велосипеди та двоє з них втекло ,
а того, що залишився вони побили. Потім він з ОСОБА_2тримали його, а
ОСОБА_3забрав в хлопця телефон та на одному
з велосипедів поїхав. Телефон продали. Того вечора разом вжили пляшку наливки.

Підсудний
ОСОБА_2показав, що покази ОСОБА_1про заволодіння
майном ОСОБА_8є правильними та додав , що для того, щоб ОСОБА_8 їх не впізнав,
вони збили його з ніг та почали бити. ОСОБА_3бив палицею. Він з братом держали
потерпілого , а ОСОБА_1обшукував кишені. Короткі текстові повідомлення з
погрозами потерпілому писав ОСОБА_1. Він знав про їх зміст. По епізоду від
25.06.2006 року показав, що був з братом ОСОБА_3вдома. До них прийшов ОСОБА_1та
всі разом вони пішли на випускний вечір, перед цим випивши пляшку наливки . Коли повертались додому , то побачили
хлопців з сусіднього села та
вирішили їх побити . Зупинили хлопців, які їхали додому. Двоє втекли, а
третього побили штахетами та руками . Потім в хлопця задзвонив телефон. Він з
ОСОБА_1тримали його, а ОСОБА_3забрав телефон та поїхав на велосипеді. Телефон потім продали, а гроші
поділили між собою.

Підсудний ОСОБА_3підтвердив покази ОСОБА_1та ОСОБА_2та
показав, що вирішили заволодіти телефоном ОСОБА_8, якого викликали на вулицю ,
побили . Він бив палицею довжиною приблизно 50 см. Телефон не знайшли, тому наказали йому піти та принести його. Коли
йшли додому, то
ОСОБА_1 з телефону
направляв ОСОБА_8 короткі
текстові ,

4

повідомлення з погрозами. Про подію
25.06.2006 року показав, що з братом ОСОБА_2та
ОСОБА_1був у клубі. Вирішили побити хлопців з сусіднього села. За допомогою
штахет зупинили хлопців, що їхали на велосипедах. Ті кинули велосипеди
та двоє з них втекли, а третього вони разом побили. Він побачив у хлопця в руках мобільний телефон, який забрав та
поїхав на велосипеді.

Потерпілий
неповнолітній ОСОБА_8 показав, що перебував у бабусі . На телефон до нього
зателефонував невідомий та запросив погуляти. Він пішов у призначене місце. З
кущів вибігло троє хлопців, збили його з ніг та почали його бити. Удари
наносили по голові, руках, ногах. Обшукали та запитували , де телефон. Він
відповів , що вдома, хоча той був захований у шкарпетку . Тоді нападники
наказали йому йти додому та принести телефон. З кишені забрали 4грн. 60-70 коп. . При цьому
погрожували розправою. Коли він знаходився
вдома, то на його телефон надходили короткі текстові повідомлення з погрозами
розправитись з ним та його бабусею , знищити майно - будинок бабусі. До цих
погроз віднісся серйозно та був наляканий. Телефон коштує 1200-1300 грн..

Законний
представник неповнолітнього ОСОБА_8
ОСОБА_13 показав, що коли приїхав до своєї матері в ст. Омелянівна, то
побачив , що сина було сильно побито. Були синці на ногах, плечах обличчі, підозрювали перелом руки. Син розповідав , що
його побили хлопці та показував короткі текстові повідомлення , в яких
були погрози вбивства його та бабусі -його
матері. Син був дуже наляканий. Звернулись з заявою до міліції.

Потерпілий
неповнолітній ОСОБА_10 показав, що був у сусідньому селі на випускному вечері
разом з ОСОБА_11та ОСОБА_12. Коли повертались додому, то по дорозі їх зупинили
троє хлопців , в руках яких були штахети . ОСОБА_11та ОСОБА_12втекли, а його ті
хлопці стали бити . Коли побили, то забрали мобільний телефон та велосипед. При
цьому двоє його тримали, а третій забрав телефон.

Законний
представник неповнолітнього ОСОБА_10ОСОБА_15 показала, що сина було сильно
побито та викрадено телефон. Шкоду їй відшкодовано.

Потерпілий неповнолітній ОСОБА_11показав, що їхав з друзями
додому. На дорогу вибігли невідомі з палками та зупинили їх . Він кинув
велосипед та втік. Коли повернувся, то виявив, що його велосипед зник, а
ОСОБА_10було побито.

Законний
представник неповнолітнього ОСОБА_11ОСОБА_11показала, що шкода їй відшкодована.

Законний
представник неповнолітніх ОСОБА_2ОСОБА_14показала, що сини в даний час
навчаються в ліцеї , допомагають по господарству. Крім них в неї ще четверо
дітей.

Законний
представник неповнолітнього ОСОБА_1ОСОБА_16 показала, що в неї десятеро дітей,
з яких ОСОБА_1старший. Допомагав по господарству, намагався заробляти гроші.

Крім власних
показань підсудних їх вина доводиться і письмовими матеріалами справи.

Так, 24.06.2006 р. до Коростенського МРВ надійшла заява
від ОСОБА_8 про його побиття невідомими
(а.с.5) . 24.06.2006 року було оглянуте місце події , де було вчинено
злочин відносно ОСОБА_8( а.с.6-7) . 26.06.2006 р. до Коростенського МРВ надійшла заява ОСОБА_10 про заволодіння майном та

5

'спричинення тілесних ушкоджень
ОСОБА_10( а.с.14) . 26.06.2006 року було
оглянуте місце вчинення злочину відносно потерпілих ОСОБА_10та ОСОБА_11(
а.с. 15-16) . Відповідно до заключения
експерта №182 від 17.08.2006 р.
у потерпілого ОСОБА_10 були виявлені легкі тілесні ушкодження, що не потягли
за собою короткочасного розладу здоров'я ( а.с.59-60).

04.08.2006 р. у ОСОБА_3було
вилучено ( а.с.78-79) та приєднано до справи в якості речового доказу велосипед
„Адріс" (а.с.81) , який передано на зберігання ОСОБА_11( а.с.82).

Згідно розписки
від 28.09.2006 р. ОСОБА_15заподіяна їй шкода відшкодована ОСОБА_19( а.с.37).
Згідно розписки ОСОБА_11від 21.08.2006 р. вона отримала від ОСОБА_20та ОСОБА_21 велосипед замість викраденого
( а.с.42).

Таким чином,
проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази суд дійшов
висновку про доведеність вини підсудних в інкримінованих
ним злочинах та кваліфікує їх дії, які виразились у відкритих викраденнях
чужого майна ( грабежі ) , вчинені повторно , за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства,
яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, за ст. 186 ч. 2
КК України , дії, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення
чужого майна ( грабіж) , вчинені повторно ,
за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, за ст. ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК
України , дії , які виразились у вимозі передачі чужого майна з погрозою
насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимагання), вчинені
повторно , за попередньою змовою групою осіб , з погрозою вбивства та знищення
майна, за ст. 189 ч. 2 КК України, дії, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю , яка виразилась в ігноруванні елементарними правилами поведінки та
добропристойності, нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень , вчинені групою
осіб, із застосуванням предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення
тілесних ушкоджень, за ст. 296,ч.4 КК України
.

Обставинами ,
які б пом'якшували покарання підсудних є вчинення злочинів неповнолітніми , щире каяття , відшкодування шкоди.

Обставиною, яка
обтяжує покарання підсудних є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння ,
а ОСОБА_1і рецидив злочинів , оскільки має судимість за вчинення умисного
злочину .

Неповнолітній
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, має середню освіту, проживає та
виховується в повній багатодітній малозабезпеченій сім'ї , характеризується
позитивно , раніше судимий, злочин вчинив під час іспитового строку за
попереднім вироком суду, у вчиненому розкаявся .

Неповнолітній
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2року народження , проживає та виховується в повній
багатодітній сім'ї , навчається , раніше не судимий , по місцю проживання
характеризується позитивно , у вчиненому розкаявся .

Неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження ,
проживає та виховується в повній багатодітній сім'ї , навчається ,

6

раніше не судимий , по місцю проживання характеризується
позитивно, у вчиненому розкаявся .

Враховуючи
суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи підсудних (
всі вони неповнолітнього віку, виховуються в багатодітних повних благополучних
сім'ях , Яхимовичі навчаються ) , обставини справи, обтяжуючі та пом'якшуючі
покарання обставини , відношення до вчиненого ( свою вину визнали , давали
правдиві покази, щиро розкаялись, відшкодували заподіяну шкоду) , позицію
потерпілих , які на суворій мірі покарання не наполягали, претензій до
підсудних не мають, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудних
ОСОБА_2та ОСОБА_3можливо без ізоляції від суспільства та звільняє їх від
відбування покарання з іспитовим строком , відповідно до ст. 104 КК України,
поклавши на підсудних обов'язки , передбачені ст. 76 КК України, що буде
достатнім для попередження вчинення ними нових злочинів. Враховуючи ж те, що
ОСОБА_1ОСОБА_1вчинив злочин під час під час іспитового строку, визначеного
попереднім вироком суду, тобто не виконав покладені на нього обов'язки , йому , відповідно до положень ст.
78,4.3 КК України, слід обрати міру покарання
у вигляді позбавлення волі, частково приєднавши покарання визначене попереднім
вироком суду. Не відбута ОСОБА_1частина покарання , призначеного вироком
Коростенського міськрайонного суду від 20.02.2006 року становить чотири роки.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Неповнолітнього
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186,4.2 ;
15,ч.2, 186,ч.2; 189,ч.2 ; 296,ч.4 КК України, і призначити йому покарання за
ст. 186,ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки два
місяці, за ст. 15,ч.2, 186,ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на
чотири роки, за ст. 189,ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на
три роки, за ст. 296,4.4 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три
роки шість місяців . За правилами ст. 70,4.1 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим визна4ити
міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на нотири роки два
місяці. За правилами ст. 71 КК України шляхом 4асткового
приєднання покарання , призначеного вироком Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 20.02.2006 року, визначити до відбуття покарання
у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

Строк відбування покарання рахувати
з 02 серпня 2006 року.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу залишити попередній -тримання під вартою .

Неповнолітнього ОСОБА_2 визнати

винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186,4.2;
15,4.2, 186,4.2; 189,4.2; 296,4.4 КК України, і призна4ити йому покарання за
ст. 186,4.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4отири роки два
місяці, за ст. 15,ч.2, 186,ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 40тири роки, за ст.

7

189,ч-2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки, за
ст. 296,ч.4 КК України у вигляді позбавлення
волі строком на три роки шість місяців.

За
правилами ст. 70,ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого

покарання більш суворим
визначити до відбуття покарання у вигляді

позбавлення волі строком на чотири
роки два місяці.

На підставі ст.
104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2від відбування призначеного
покарання, встановивши іспитовий строк в два роки , якщо він протягом
зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки .

Відповідно до
ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2не виїзджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи ;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання
або навчання ; періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу залишити попередній -підписку про невиїзд.

Неповнолітнього
ОСОБА_3визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186,4.2 ;
15,ч.2, 186,ч.2; 189,ч.2 ; 296,ч.4 КК України, і призначити йому покарання за
ст. 186,ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки два
місяці, за ст. 15,ч.2, 186,ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на
чотири роки, за ст. 189,ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на
три роки, за ст. 296,ч.4 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три
роки шість місяців . За правилами ст. 70,ч.1 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим визначити до відбуття покарання у вигляді
позбавлення волі строком на чотири роки два місяці .

На підставі ст.
104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3від відбування призначеного
покарання, встановивши іспитовий строк в два роки , якщо він протягом
зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки .

Відповідно до
ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 не виїзджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або навчання ;
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу залишити попередній -підписку про невиїзд.

Речовий доказ -
велосипед марки „Ардіс" , залишити ОСОБА_11.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду
Житомирської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через
Коростенський міськрайонний суд, а засудженим, що перебуває під вартою, в той
же строк з моменту отримання копії вироку
через Коростенський міськрайонний суд.