Головуючий в суді першої інстанції: підполковник юстиції Матохнюк Д.Б.
Доповідач : підполковник
№ 11а-2-2008
УХВАЛА

ІМЯМ УКРАЇНИ

15 січня 2008 року м. Київ

Військовий
апеляційний суд Центрального регіону України в складі:

Головуючого - полковника
юстиції ГОВОРУХИ В.І.,

Суддів - полковника
юстиції НОВОВА C.O. і підполковника
юстиції ТКАЧУКА О.С,

При секретарі
ПІКОВСЬКОМУ В.Ю.,

за
участю прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону - підполковника
юстиції БУДОВОГО СМ.
, розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 на окрему постанову
військового місцевого суду Хмельницького гарнізону від 3 жовтня 2007 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат
ОСОБА_1 28 квітня 2006 року уклав договір
про надання юридичних послуг із громадянином ОСОБА_2 Відповідно до п. 2.1.1. вказаного
договору, ОСОБА_1, який діяв на підставі свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю № 415 від 1 червня 2004 року, виданого Рівненською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури, взяв на себе
обов'язок представляти і захищати інтереси ОСОБА_2 під час досудового слідства
і в суді.

З жовтня
2007 року в перебігу розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_2 по суті, військовий місцевий суд Хмельницького
гарнізону прийшов до переконання, що
захисник-адвокат ОСОБА_1, зловживаючи
своїми правами, затягує вирішення
справи, і, зокрема,
не прибував без поважних причин в судові засідання 31 липня, 10 і 24 вересня, 3 жовтня 2007 року. Зважаючи на це, суд в той же день постановив окремою
постановою повідомити кваліфікаційно-дисциплінарну комісію Рівненської області
про усунення ОСОБА_1 від участі у справі,
для вирішення питання про відповідальність адвоката.

З
обґрунтованістю окремої постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не погодився і
оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляції він зазначив, що при винесенні окремої постанови щодо
нього, суд припустився істотних порушень
закону. Зокрема, апелянт вказав, що окрема

Постанова
виготовлена не у нарадчій кімнаті і судом вона не оголошувалася в судовому
засіданні; у ній відсутні посилання на те,
якими конкретно правами зловживав ОСОБА_1; договору на здійснення
захисту ОСОБА_2 під час нового розгляду справи немає і він не укладався. Крім
того, апелянт зазначив, що 10
вересня 2007 року він
дійсно не брав участі у судовому засіданні. Однак в цей день, на його думку потреби у послугах адвоката
ОСОБА_2 не мав. 24 вересня 2007 року, продовжував ОСОБА_1, він брав участь у розгляді іншої кримінальної
справи. З жовтня того ж року, пояснив
апелянт, він хворів на гостру
респіраторну інфекцію і прибути в суд не міг за станом здоров'я. Крім того, його підзахисний бажав продовжувати судове
засідання без участі захисника, оскільки
не потребував адвокатської допомоги і сам має юридичну освіту.

Заслухавши
доповідача, а також думку
прокурора, котрий вважав за необхідне окрему

2

постанову військового місцевого суду Хмельницького гарнізону залишити без змін, а апеляцію без задоволення, перевіривши подані матеріали кримінальної
справи та обміркувавши твердження,
викладені в апеляції, військовий
апеляційний суд вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 обвинувачувався органами досудового слідства у тому, що 12 вересня 2004 року, перебуваючи на посаді старшого
офіцера прикордонної комендатури „Дубровиця", шляхом шахрайства заволодів грошовими коштами
громадян республіки Білорусь у розмірі 500 доларів США . Вказане обвинувачення органи слідства кваліфікували за ст. 190 ч. 1
КК України.

Вироком військового місцевого суду Хмельницького гарнізону від 30 жовтня 2006
року ОСОБА_2 був визнаний винним у вказаних діях і
звільнений від призначеного покарання на підставі акта амністії.

Ухвалою військового апеляційного суду Центрального регіону від 16 січня 2007
року, за апеляцією
адвоката ОСОБА_1 та засудженого, вирок
суду першої інстанції стосовно ОСОБА_2 скасовано і прийнято рішення про
закриття кримінальної справи щодо нього на підставі п, 4 ч.1 ст. 6
КПК України та звільнення засудженого від кримінальної відповідальності
внаслідок акта амністії.

Після скасування 13 червня 2007 року Верховним Судом України цієї
ухвали, відповідно до касаційних скарг
тих самих осіб, 31 липня 2007 року
військовий місцевий суд Хмельницького гарнізону розпочав новий розгляд
кримінальної справи.

24 жовтня 2007
року суд задовольнив клопотання прокурора і
постановив, у зв'язку з тим, що станом на 13 вересня 2007
року витекли строки давності у даній справі, на підставі
ст. 11-1 КПК України і ст. 49
КК України, звільнити ОСОБА_2 від
кримінальної відповідальності, а
кримінальну справу щодо нього закрити.

Рішення суду набрало законної сили 11 грудня 2007 року.

Як видно із матеріалів судової справи,
після скасування попередніх рішень у ній Верховним Судом України і
надходження її до місцевого суду, 19 липня 2007
року учасникам процесу було надіслано повідомлення про
призначення слухання справи у місті Хмельницькому на 10 годину 31
липня 2007 року. Такі ж
повідомлення було надіслано дев'ятьом громадянам республіки Білорусь, котрі брали у справі участь як свідки.

(а.с. 23-33 т.5)

Після відкриття судового засідання 31 липня 2007 року, з'ясувалося, що в суд не прибув захисник-адвокат ОСОБА_1 і
головуючий оголосив його заяву від 30 липня 2007 року про неможливість прибути в засідання через зайнятість у іншій справі
та за станом здоров'я. На підтвердження заяви адвокат подав суду ксерокопію
довідки МСЕК про встановлення йому на період з 6 грудня 2006
року по 1 грудня 2009 року третьої групи інвалідності.

(а.с. 141-142 т. 5)

Зважаючи на категоричні заяви підсудного ОСОБА_2 про небажання брати участь у справі без адвоката ОСОБА_1, слухання справи було відкладено до 12 години 27
серпня 2007 року.

(а.с. 1-2 т. 6)

В подальшому, розглядаючи справу і
вирішуючи клопотання захисту до початку судового слідства про відвід
прокурора, про відвід судді, про направлення справи на нове досудове
слідство, про направлення справи за
підсудністю із військового суду Хмельницького гарнізону до місцевого суду Рівненського
гарнізону, 3 вересня 2007
року у присутності підсудного ОСОБА_2 і його захисника
ОСОБА_1 судом було оголошено перерву у слуханні справи до 10 вересня 2007
року. Жодних заперечень щодо слухання справи у цей день
вони не мали.

(а.с. 17-18 т.6)

Не зважаючи на це, вказаного числа
адвокат в судове засідання не прибув,
про причини неявки в судове засідання не повідомив. Натомість його
підзахисний подав до суду письмову заяву в котрій вказав, що причинами неявки адвоката в судове
засідання є екологічна небезпека у Дубровицькому районі Рівненської
області, погіршення стану здоров'я
захисника та відсутність у нього коштів на проїзд у судове засідання.

(а.с. 160 т.5)

У той же час, відразу після
з'ясування судом причин неявки адвоката,
підсудний подав суду підписане ним та ОСОБА_1 10 вересня 2007
року клопотання про відвід судді, що потягло оголошення перерви в судовому
засіданні, на прохання
захисника-адвоката, до 24 вересня 2007
року.

(а.с. 164-165 т.5)

Аналогічна ситуація склалася в судовому засіданні 24 вересня 2007
року, після того
як підсудний подав заяву про неможливість участі адвоката у розгляді справи
через його зайнятість у іншому процесі. В слуханні справи тоді оголосили
перерву до 3
жовтня 2007 року.

(а.с. 168, 171-172 т. 5, а.с. 23-27 т. 6)

3

Однак
захисник вказаного числа в судове засідання не прибув. Про причини неявки суд
не повідомив. Натомість його підзахисний наполягав на участі ОСОБА_1 в судовому
засіданні і заявив, що останній не
прибув до суду через хворобу. В той же день,
суд задовольнив клопотання державного обвинувача і усунув адвоката
ОСОБА_1 від участі у справі та постановив окрему постанову щодо нього.

(а.с. 29-31т.6)

Із 9 жовтня 2007 року підсудному
ОСОБА_2 призначили нового захисника-адвоката. Розгляд справи завершився 24 жовтня того ж
року.

Відповідно
до ст.
61-1 КІЖ
України, захисник може бути усунутий від
участі у справі лише з підстав,
передбачених у ст. 61 Кримінально-процесуального кодексу. Крім
того, за наявності підстав, суд повідомляє адвокатське об'єднання про
усунення захисника від участі у справі для вирішення питання про
відповідальність адвоката.

Виходячи
із змісту ст. 61
КІЖ України, не може бути захисником
особа, яка, зловживаючи своїми правами, затягує судовий розгляд.

Із
матеріалів даної справи вбачається, що
захисник-адвокат ОСОБА_1 без поважних причин не прибував в судові засідання 31 липня, 10
і 24 вересня, 3
жовтня 2007 року, хоча дати розгляду справ із захисником суд
завжди узгоджував у строки, що дозволяли
уникнути відкладення слухання справи.

Твердження
апелянта про те, він не мав повноважень
на захист інтересів ОСОБА_2
після скасування попередніх рішень у справі Верховним Судом України
спростовуються цілою низкою доказів наявних у справі, у тому числі тими, що наведені вище, а також власними заявами та клопотаннями
ОСОБА_1 поданими суду під головуванням судді Матохнюка Д.Б.

Що
стосується тверджень адвоката про те, що
він не прибував в судові засідання,
через юридичну грамотність підзахисного,
то вони ніяким чином не узгоджуються ні з правилами адвокатської
етики, ні з вимогами
кримінально-процесуального закону,
котрий гарантує кожній особі,
звинуваченій у вчиненні злочину,
належну допомогу кваліфікованого юриста,
що має повноваження на захист особи в кримінальному судочинстві.

В
матеріалах справи відсутні докази і того,
що в період розгляду даної справи у захисника ОСОБА_1 настільки
погіршився стан здоров'я, що він не міг
взяти участь у судовому засіданні чи повідомити про свою хворобу суд.

Зважаючи
на вищенаведене, військовий апеляційний
суд регіону прийшов до висновку, що
окрема

Постанова
військового місцевого суду Хмельницького гарнізону щодо адвоката ОСОБА_1
ухвалена з дотриманням кримінально-процесуального закону.

Керуючись ст.
ст. 362,
365, 366, 377 і 382 КПК України,
військовий апеляційний суд Центрального регіону

УХВАЛИВ:

Апеляцію ОСОБА_1
на постанову військового місцевого суду Хмельницького гарнізону від 3 жовтня
2007 року, якою суд повідомив
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію Рівненської області про усунення його від
участі у розгляді кримінальної справи,
для вирішення питання про відповідальність адвоката - залишити без
задоволення, а постанову місцевого суду -
без змін.