№ 1-81/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007 року с-ще
Решетилівка

Решетилівський
районний суд Полтавської області в складі:

головуючого
- судді Горулько
О.М.

при
секретарі Гудзенко
С. В.

з участю
прокурора Ковінька
Д.В.,

потерпілих: ОСОБА_3.,

Райди СВ.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Решетилівка справу про

обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта базова
загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

· 24.11.2003
року Київським районним судом м. Полтави
за ст.
190 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, в силу
ст. 75 КК України звільнений від
відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк - один
рік. Згідно постанови Октябрьського районного суду м. Полтави від 03.09.2004 року звільнення від
відбування покарання скасоване;

· 27.12.2004
року Октябрьським районним судом м.
Полтави за ст. 185 ч.3,
71 КК України -до 3 років 3 місяців позбавлення волі, із місць позбавлення волі звільнений
20.12.2006 року умовно-достроково на 11 місяців 10 днів,

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.
ст. 185 ч. 3; 15 ч.2, 185 ч.2; 162 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26
лютого 2007 року в період із 12.30 години до 16 години підсудний ОСОБА_2 з
метою таємного викрадення чужого майна прийшов до житлового будинку
АДРЕСА_2, який належить потерпілій
ОСОБА_3, де, діючи умисно,
протиправно, повторно, таємно,
із корисливих спонукань шляхом зриву запираючих пристроїв із дверей
проник всередину будинку і викрав із нього належне потерпілій майно, а саме: гроші в сумі 750 грн.; золотий
ланцюжок вартістю 2170 грн.; вироби із золота: дві каблучки, сережки,
ланцюжок, хрестик загальною
вартістю 1472, 50 грн.; м"яку іграшку вартістю 64, 50 грн.; пластикову
картку банку „Надра", на рахунку
якої були грошові кошти в сумі 308, 75 грн.; пластикову картку банку
„Надра", на рахунку якої були
грошові кошти в сумі 2870 грн.; два паспорти громадянина України на ім"я
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 загальною вартістю 30
грн., а всього викрав належного
потерпілій майна загальною вартістю 7665, 75 грн., чим заподіяв потерпілій шкоду у вказаному
вище розмірі, після чого з місця
вчинення злочину з викраденим зник,
викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, підсудний
ОСОБА_2 7 березня 2007 року близько 12 години,
перебуваючи в приміщенні магазину „1000 дрібниць", розташованого на вул. Фрунзе, 4 в с-щі Решетилівка,
умисно, повторно, із корисливих спонукань, таємно намагався викрасти бензопилку „Хусфарна"
вартістю 1350 грн., але не зміг довести
свій злочинний умисел до кінця з причин,
що не залежали від його волі, та
розпорядитися викраденим, оскільки був
затриманий з викраденим власником магазину потерпілою ОСОБА_6

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, підсудний
ОСОБА_2 7 березня 2007 року у післяобідній час з метою таємного викрадення
чужого майна прийшов до житлового будинку № 16,
розташованого по вул. Фрунзе в с-щі
Решетилівка, який належить потерпілому
ОСОБА_7, де, діючи умисно,
протиправно, повторно, таємно,
із корисливих спонукань,
самовільно, не маючи на те
відповідного права, порушуючи
недоторканість житла, впевнившись у
відсутності в будинку потерпілого ОСОБА_7 та інших осіб, без дозволу потерпілого незаконно проник до
вказаного житлового будинку, де і був
затриманий працівникам міліції.

Будучи допитаним в судовому засіданні,
підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених
ст. ст. 185 ч. 3; 15 ч.2, 185 ч.2; 162 ч.1 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорює лише
оспорює цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 в частині відшкодування завданої їй
злочином моральної шкоди, і суду пояснив, що 26 лютого 2007 року після обіду він на
автобусі приїхав до с-ща Решетилівка. Проходячи вулицею Фрунзе, він вирішив здійснити крадіжку чужого майна
із одного з будинків. Будинок потерпілої для здійснення крадіжки він вибрав
навмання, раніше в цьому будинку він
ніколи не був. Обійшовши будинок з боку ріки Говтва, він зайшов у двір, рукою зірвав навісний замок на дверях будинку
і таким чином проник всередину будинку. Там у різних місцях він знайшов
гроші, вироби із золота, дві пластикові картки банку
„Надра", два паспорти громадянина
України, м"яку іграшку у виді
слоника. Все це він забрав із собою,
попутним автомобілем доїхав до м.
Полтави, де із пластикових карток
зняв гроші, вироби із золота продав
циганам, а м"яку іграшку залишив у
себе вдома. Всі гроші, отримані
злочинним шляхом, він витратив на власні
потреби.

7
березня 2007 року він знову приїхав до с-ща Решетилівки. Там на вул. Фрунзе
він зайшов до магазину „1000 дрібниць". Перебуваючи всередині
магазину, він, скориставшись тим, що продавець відволіклася, викрав бензопилку і вийшов із магазину, одначе скористатися викраденим не встиг, оскільки продавець магазину його наздогнала і
забрала у нього викрадене.

Після
цього, проходячи вулицею Фрунзе, він вирішив здійснити крадіжку із одного із житлових
будинків і навмання вибрав для цього будинок потерпілого ОСОБА_7 Вибивши ліктем
скло у одному із вікон, він проник
всередину будинку, почав шукати в ньому
гроші чи вироби із золота, але, не знайшовши нічого, був затриманий працівниками міліції.
Конкретного умислу на кількість та вартість майна, яке він хотів викрасти, у нього не було.

Потерпіла
ОСОБА_3 суду пояснила, що 26.02.2007
року вона зранку пішла на роботу і повернулася додому близько 16.10 години.
Зайшовши у двір, вона побачила, що на вхідних дверях будинку зірваний
навісний замок. Всередині будинку вона побачила розкидані речі і виявила, що з будинку викрадене належне їй майно, перелічене в обвинувальному висновку. Нічого
із викраденого, крім м"якої
іграшки, їй не повернуте. Злочином їй
завдано матеріальної шкоди у розмірі 7691, 85 грн. та моральної шкоди, яку вона оцінює у 5000 гривень.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що
26.02.2007 року в період із 12.10 год.
до 12.40 год. він був
вдома , ніяких слідів проникнення
сторонньої особи до їхнього будинку не було. Близько 16.10 години йому
зателефонувала дружина і повідомила про крадіжку. Після крадіжки його дружина
декілька днів погано спала, хвилювалася.

Фактичні
обставини справи підсудним ОСОБА_2 не оспорюються, його показання відповідають фактичним
обставинам справи.

В силу ст. 299 ч. 3 КПК України суд
визнав недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних
обставин, які ніким із учасників
судового розгляду справи не оспорювалися.

Кваліфікація
дій підсудного ОСОБА_2 за ст. 185 ч.3 КК України є вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого
майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану із проникненням в житло.

Вірною є
і кваліфікація дій підсудного ОСОБА_2 за
ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив замах на таємне
викрадення чужого майна, вчинений
повторно, при цьому виконав усі
дії, які вважав необхідними для
доведення злочину до кінця, але злочин
не було закінчено з причин, які не залежали
від його волі.

Суд
находить правильною і кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_2 за ст.
162 ч.1 КК України, оскільки він
вчинив порушення недоторканості житла,
тобто незаконне проникнення до житла.

При
визначенні міри покарання суд керується вимогами ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особу
підсудного, який раніше неодноразово
судимий за вчинення корисливих злочинів,
за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом"якшують
покарання підсудного ОСОБА_2, суд визнає
його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного
ОСОБА_2, суд не вбачає.

На
підставі вищевикладеного, приймаючи до
уваги всі обставини справи і враховуючи кількість та вартість викраденого, його значимість для потерпілої ОСОБА_3., те, що
збитки, заподіяні злочином, не відшкодовані, позицію потерпілої ОСОБА_3.,
яка наполягає на суворому покаранні, позицію потерпілого ОСОБА_7, який на суворому покаранні не наполягає, суд приходить до висновку про необхідність
призначення підсудному ОСОБА_2 покарання,
пов"язане із позбавленням волі,
оскільки вважає, що його подальше
виправлення та перевиховання може бути можливим лише в умовах ізоляції його від
суспільства.

Крім
того, приймаючи до уваги те, що інкриміновані йому злочини підсудний
ОСОБА_2 вчинив в період невідбутої частини покарання за попереднім вироком
Октябрьського районного суду м. Полтави
від 27 грудня 2004 року, суд вважає за
необхідне до покарання, призначеного за
цим вироком, частково приєднати
невідбуту частину покарання за попереднім вироком Октябрьського районного суду
м. Полтави від 27 грудня 2004 року.

Потерпілою
ОСОБА_3 до підсудного ОСОБА_2 заявлений цивільний позов про відшкодування
завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 7691, 85 грн. та моральної шкоди
у розмірі 5000 грн.

Суд
находить, що позовні вимоги потерпілої в
частині відшкодування завданої їй злочином матеріальної шкоди підлягають
задоволенню у повному обсязі, оскільки
вони підтверджуються матеріалами справи і визнані самим підсудним.

Стосовно
позовних вимог потерпілої ОСОБА_3. в частині відшкодування завданої їй злочином
моральної шкоди, суд вважає такими, що не відповідають характеру та розміру цієї
шкоди і явно завищеними, а тому позов в
цій частині підлягає частковому задоволенню.

По
справі маються судові витрати,
пов"язані із експертними дослідженням експертами НДЕКЦ при УМВС
України в Полтавській області речових доказів у справі, у розмірі 517, 22 грн. Суд вважає за
необхідне стягти із підсудного ОСОБА_2 вказані судові витрати, оскільки вони підтверджуються висновками
експертів та розрахунками вартості експертиз (а.с. 122-127,
131-137, 141-148, 152-159, 163-171, 175-179).

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
за ст.
185 ч.3 КК України визнати винним та призначити йому покарання у виді
позбавлення волі на строк - 3 (три) роки.

За ст. 15
ч.2, 185 ч.2 КК України визнати винним
та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк - 2 (два) роки.

За ст.
162 ч.1 КК України визнати винним та призначити покарання у виді
обмеження волі на строк - 2 (два) роки.

Згідно ст. 70
КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне
покарання призначити у виді позбавлення волі на строк - 3 (три) роки.

Відповідно
до вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком
Октябрьського районного суду м. Полтави
від 27 грудня 2004 року та остаточне покарання визначити у виді позбавлення
волі на строк - 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк
відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати із моменту його фактичного
затримання, тобто із 7 березня 2007
року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної
сили залишити попередню - утримання під вартою.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_3. - задовольнити частково.

Стягти
із засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3. завдану злочином
матеріальну шкоду у розмірі 7691, 85 (сім тисяч шістсот дев"яносто одну)
грн. 85 коп.

Стягти
із засудженого ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3. завдану злочином моральну
шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягти
із засудженого ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області
судові витрати, пов"язані із
експертними дослідженням експертами НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській
області речових доказів у справі, у
розмірі 517 (п"ятсот сімнадцять) грн. 22 коп.

Речові
докази - бензопилку „Хусфарна",
передану під охоронну розписку потерпілій ОСОБА_8, повернути володільцю - потерпілій ОСОБА_8

Речові
докази - м"яку іграшку, передану на
зберігання до кімнати схову речових доказів Решетилівського РВ УМВС України в
Полтавській області, повернути
володільцю -потерпілій ОСОБА_3

Вирок
може бути оскаржений протягом п"ятнадцяти діб/з моменту його проголошення
до апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний
суд, а засудженим ОСОБА_2 - у той же
строк з моменту вручення йому копії вироку.