Провадження № 1-кп/200/159/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0004428, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2014 року приблизно о 21 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Виконкомівській м.Дніпропетровська де побачив раніше незнайому ОСОБА_5 , яка прямувала по вул.Виконкомівській від вул.Чкалова у м.Дніпропетровська з трьома малолітніми дітьми. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел щодо нападу на ОСОБА_5 з метою заволодіння її майном, поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я в момент нападу .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 12 жовтня 2014 року близько 21 годині 25 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наздогнав ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, с корисливих мотивів, напав на потерпілу і з метою заволодіння її майном наніс останній удар правою рукою стиснутою в кулак в область лівого вуха, потім удар в область лівої скули, ще удар в область грудної клітини і удар в область голови, при цьому вимагаючи грошові кошти та цінні речі у останньої. В цей час на крики про допомогу ОСОБА_5 підбіг ОСОБА_7 , який проходив поруч, й ОСОБА_6 злякавшись, покинув місце скоєння злочину.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в виличинній області ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, кваліфікуються за ч.1 ст.187 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка у судовому засіданні пояснила, що 12 жовтня 2014 року близько 21 години, вона разом із своїми двома малолітніми дітьми та малолітньою племінницею, вийшла із ТЦ «Каскад Плаза», розташованого на Єкатерининському бульварі в м.Дніпропетровську, та попрямували додому по вул.Виконкомівській. Перейшовши вул.Комсомольську, вона почула стогони чоловіка, котрий тримався за живіт, як потім дізналася ОСОБА_6 . Вона вирішила, що йому погано, підійшла до ОСОБА_6 та запропонувала свою допомогу. На це ОСОБА_6 запитав в неї, чи є з нею якийсь чоловік. Замість відповіді, вона запропонувала ОСОБА_6 викликати швидку допомогу й запитала, чи перебуває він в стані сп`яніння. ОСОБА_6 підтвердив, що п`яний, але швидкої не потребує, оскільки йому недалеко й він зможе дійти сам. Почувши таку відповідь й зрозумівши, що цей молодий чоловік допомоги не потребує, вона разом з трьома малолітніми дітьми віком 1 рік 11 місяців, 4 роки 3 місяці та 3 роки 9 місяців, пішли далі в напрямку свого дому по вул. Виконкомівській в м.Дніпропетровську, але ОСОБА_6 продовжував йти за ними на деякій відстані, й вона періодично поверталась та придивлялась до нього.
Коли вона йшла по вулиці, то розмовляла по мобільному телефону, а також у неї були гроші та сумка, схожа на планшет, що висіла на дитячій колясці.
Перейшовши вул.Чкалова, ОСОБА_6 впав на землю, а потім намагався зупинити таксі. Коли вони підійшли до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 різко перебіг дорогу та почав відтісняти її від дітей, прижав до паркану, схватив руками за шию та сказав віддавати все майно та цінні речі, що в неї є.
В цей час діти почали кричати, а вона намагалася прибрати руку ОСОБА_6 зі своєї шиї, за що він декілька раз вдарив її в область обличчя. Вона його запитала, що саме віддавати, ОСОБА_6 відповів, що гроші та знову вдарив її в область грудної клітки, а потім ще раз вдарив по голові. Потім вона стала кричати на допомогу, оскільки все відбувалося поруч з її будинком. На її крики про допомогу, до них став бігти молодий чоловік, як потім дізналася ОСОБА_7 , й ОСОБА_6 , побачив це, кинув її й одразу почав тікати.
ОСОБА_7 побіг за ОСОБА_6 , а вона подзвонила своєму чоловікові та до міліції. Чоловік відразу вибіг з дому та почав питати як виглядає ОСОБА_6 . Дуже детально описав риси обличчя нападника та його одежу, її чоловік ( ОСОБА_8 ), на машині поїхав на його пошуки. Через деякий час ОСОБА_7 повернувся та сказав, що не наздогнав ОСОБА_6 , а потім передзвонив чоловік та повідомив, що спіймав ОСОБА_6 на вул.Дзержинського.
Також, уточнила, що з моменту нападу, вона відчувала страх за себе та за дітей, а також реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, свою безпомічність, оскільки всі дії ОСОБА_6 були направлені на те, щоб заволодіти її майном.
Від дій ОСОБА_6 , у неї виявлені тілесні ушкодження з приводу чого вона зверталася до лікарні та лікувалась амбулаторно.
За висновком експерта вони є легкими тілесними ушкодженнями й спричинили короткочасний розлад здоров`я, з приводу чого вона зверталася та лікувалась.
Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не має.
Показами свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 12 жовтня 2014 року після 21 години, точно часу не пам`ятає, він йшов по вул.Виконкомівській у м.Дніпропетровську та почув розмову жінки, як потім дізнався потерпілої ОСОБА_5 та чоловіка, як в ході слідства дізнався ОСОБА_6 , який вимагав гроші, а потерпіла відповіла, що грошей в неї немає, оскільки вона з дітьми. Він вирішив підійти ближче та побачив, як ОСОБА_6 вдарив потерпілу спочатку в голову, потім в область грудної клітини, також було декілька ударів по корпусу потерпілої.

Потім потерпіла почала кричати про допомогу, а тому він одразу став бігти в їх сторону, але в цей час ОСОБА_6 почав тікати в сторону вул.Чкалова, і він побіг за ним. Не наздогнавши ОСОБА_6 він повернувся до потерпілої, яка була сильно налякана, провів її додому та залишив свій номер мобільного телефону. В подальшому чоловік потерпілої - ОСОБА_8 поїхав на пошуки ОСОБА_6 .

Показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що 12 жовтня 2014 року ввечері він перебував вдома, а його дружина потерпіла ОСОБА_5 на прогулянці з малолітніми дітьми та племінницею.

Десь біля 21 години 30 хвилин на мобільний телефон подзвонила дружина та повідомила про напад на неї невідомого хлопця, який спричинив їй тілесних ушкоджень та вимагав грошей. Він відразу вибіг на вулицю та особисто побачив наявні тілесні ушкодження на обличчі дружини. Дуже ретельно розпитав про прикмети, риси обличчя та одяг нападника, він на своєму автомобілі розпочав пошуки, а дружина викликала робітників міліції.

Проїхавшись кварталами міста, він помітив чоловіка, який був схожий за описом дружини, й коли він став пригальмовувати автомобіль, той чоловік став вести себе дивно. Після чого він зупинився, вийшов із автомобіля та окрикнув хлопця, але той одразу почав бігти вниз по вул.Виконкомівській, він за ним. Так, переслідуючи його, вони добігли до вул.Дзержинського, де ОСОБА_6 був затриманий студентами.

За зовнішнім виглядом, поведінкою, ОСОБА_6 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час приїхали співробітники міліції із його дружиною, яка відразу впізнала ОСОБА_6 , що це і є той нападник, який наніс їй тілесні ушкодження та вимагав цінні речі.

В його присутності заходи фізичного та психологічного примусу з його боку, а також робітників міліції до ОСОБА_6 не застосовувались.

Показами експерта ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні висновки судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертиз, підтримала в повному обсязі.

Зазначила, що з урахуванням медичної документації, в тому числі амбулаторної картки потерпілої та висновків лікаря невропатолога, яким описана неврологічна симптоматика потерпілої ОСОБА_5 , у останньої встановлені легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду місця події від 12 жовтня 2014 року з фототаблицею до нього, де об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована біля будинку №53 по вул.Виконкомівській у м.Дніпропетровську. Під час огляду нічого не виявлено та не вилучено ( а.с.3-6).
Висновком судово-медичної експертизи №4332е від 06 листопада 2014 року, відповідно до якого, у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в виличній області ліворуч.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у лікувальні заклади, тобто можливо і в термін, на який вказує обстежена та слідчий у постанові.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Також, виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 не відображають на собі характерологічні особливості, форму, розмір та вагу травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони утворитися від дії тупого твердого предмету, яким могли бути і ноги, і руки або інші предмети з аналогічними властивостями ( а.с.39-40).

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 20 жовтня 2014 року, згідно до якого потерпіла ОСОБА_5 в присутності двох понятих, із представлених чотирьох осіб, вказала на чоловіка за фотознімком №3 та впізнає його за рисами обличчя, волоссям та очима темного кольору та вказала, що добре запам`ятала чоловіка, який здійснив напад на неї, так як вона підходила до нього та пропонувала викликати швидку допомогу, а також, в подальшому, коли чоловік переходив дорогу та направлявся в їх сторону, світив ліхтар біля будинку по вул.Виконкомівській, тоді вона і розгледіла його риси обличчя ( а.с.43-45).
Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 25 листопада 2014 року, згідно до якого свідок ОСОБА_8 в присутності двох понятих, із представлених чотирьох осіб, вказав на чоловіка за фотознімком №1, та впізнає його за худорлявим обличчям, коротким Волоссям темного кольору, за віком, очима та рисами обличчя ( а.с.46-48).
Протоколом слідчого експерименту від 19 листопада 2014 року з фототаблицею до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 та спеціаліста ОСОБА_9 , під час якого потерпіла розповіла про обставини скоєння злочину та продемонструвала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 (а.с.49-53).
Висновком додаткової судово-медичної експертизи №4536 е від 21 листопада 2014 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в виличній області ліворуч.

Локалізація та характер тілесних ушкоджень в області лівої половини обличчя не суперечить механізму їх утворення, на який вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту ( а.с.58-59).
Висновком медичного огляду, проведеного о 03.30 год. 13.10.2014 року, яким встановлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_6 ( а.с.82).
Суд вважає вину ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищевказані докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Позицію обвинуваченого щодо не визнання вини, суд розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності, оскільки його вина повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Будучи допитаним в суді, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що умислу на пограбування потерпілої ОСОБА_5 він не мав, лише був ображений на вислови потерпілої в його адресу.
12 жовтня 2014 року близько о 15 годині він вийшов із дому, випив пляшку міцного пива, потім ще дві пляшки пива. По приїзду до центру міста Дніпропетровська, приблизно о 19 годині, він випив ще одну- дві пляшки пива.
Через деякий час, близько о 22 годині, він став себе погано почувати, у нього сильно болів живіт, тому він вирішив пройтися по вул.Виконкомівській й так дібратися додому.
Дійшовши до вул.Чкалова, він зустрів жінку, як потім дізнався ОСОБА_5 , яка йшла з трьома малолітніми дітьми. Вона запитала, чи потрібна йому швидка допомога та ще йому почулося, що ОСОБА_5 сказала щось образливе на його адресу. Тому він наздогнав її вздовж паркану по вул.Чкалова та запитав, з яких причин вона його образила, але вона нічого йому не відповіла, через що він вдарив її долонею в обличчя з правої сторони. Все це відбувалося в темному місці вулиці, ліхтарів поблизу не було. Потім потерпіла стала кричати на допомогу та казала, що в неї нічого не має, її діти також кричали, а тому він вирішив піти.
Дійшов до вул.Володарського, побачив, що до нього під`їхав автомобіль білого кольору, з салону якого вийшов чоловік, як потім дізнався, то був чоловік потерпілої ОСОБА_8 , який став висловлюватися на його адресу нецензурно, через що він почав швидко бігти, при цьому по дорозі декілька разів падав на землю, його переслідував чоловік ОСОБА_5 . Добігши до вул..Дзержинського біля Митної академії, його зупинили студенти й оскільки він був п`яний, то впав на землю, сидів та чекав на ОСОБА_8 . На його запитання відповів, що лише вдарив потерпілу ОСОБА_5 , за горло її не тримав, нічого в неї не вимагав. В подальшому його доставили до Бабушкінського райвідділу для з`ясування обставин.
В ході досудового розслідування заходи фізичного та психологічного примусу до нього не застосовувались.

Вищевказані ствердження обвинуваченого ОСОБА_6 , позицію захисту щодо відсутності доказів причетності ОСОБА_6 до інкримінованого злочину, суд не може прийняти як доказ його не винуватості, бо вони спростовуються дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами щодо встановлених судом фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення і не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, й, тим самим, спростовує доводи обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу та корисливого мотиву.
Так, потерпіла ОСОБА_5 , як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні докладно і послідовно описувала, при яких обставинах обвинувачений здійснив щодо неї розбійний напад.

При цьому наполягала, що обвинувачений ОСОБА_6 здійснив саме напад з метою заволодіння її майном, для чого спочатку несподівано підбіг до неї, відтіснив від трьох малолітніх дітей, схопив та не відпускаючи тримав за шию, вимагаючи передати йому грошові кошти, а коли вона намагалася чинити йому опір та прибрати його руку з шиї, наніс удар в область обличчя, й потім ще раз вдарив її по обличчю, по грудній клітини, а потім коли вона намагалася кричати та кликати на допомогу, вдарив її по голові. Вона була налякана діями обвинуваченого, боялась за своє життя та здоров`я, а також за здоров`я своїх малолітніх дітей, які стояли неподалік. Обвинувачений припинив свої дії тільки тоді, коли побачив ОСОБА_7 , що біг їй на допомогу, й тому з місця скоєння злочину зник.
Покази потерпілої підтвердили в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Так, свідок ОСОБА_7 вказав що тільки почув, як ОСОБА_6 вимагає гроші у потерпілої ОСОБА_5 , відразу направився у їх сторону та бачив, як обвинувачений в цей час наніс декілька ударів потерпілій в область обличчя, грудної клітини, по корпусу та по голові. Коли потерпіла стала кричати на допомогу, він почав бігти до неї, а обвинувачений, побачив його, став тікати, про те наздогнати його він не зміг.

Свідок ОСОБА_8 підтвердив свідчення потерпілої та заявив, що вона відразу після нападу повідомила, що обвинувачений несподівано напав на неї та вимагав грошові кошти й інші цінності, при цьому застосовував фізичне насильство.

Суд вважає, що дані події, які описав свідок ОСОБА_8 зі слів потерпілої, емоційний стан в якому перебувала потерпіла, можуть свідчити лише про їх правдивість, та не можуть містити у собі жодних елементів надуманості, оскільки події описані ОСОБА_8 , зі слів потерпілої, відбувались буквально відразу після скоєного злочину та потерпіла не мала часу на складання неправдивої версії події, що відбулася.

Також, потерпіла зазначила, що дуже добре розгледіла та запам`ятала обвинуваченого, його обличчя, статуру, одяг, оскільки спочатку коли тільки побачила ОСОБА_6 , неодноразово до нього підходила, пропонуючи допомогу, та виклик швидкої, а коли той відмовився, спостерігала як саме він йшов за ними на деякій відстані, а потім ще краще розгледіла вже під час скоєння злочину.
Саме ці характерні риси обличчя, статури, одягу вона відразу після злочину повідомила своєму чоловікові ОСОБА_8 , й саме завдяки цьому опису ОСОБА_8 , відразу в найближчі години при зустрічі зміг встановити нападника своєї дружини ОСОБА_6 та затримати.
Висновком судово- медичної експертизи підтверджена наявність тілесних ушкоджень у потерпілої щодо їх локалізації у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в виличній області ліворуч, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

В подальшому, під час слідчого експерименту, потерпіла розповіла не тільки про обставини злочину, а й в присутності експерта продемонструвала механізм їх спричинення, й відповідно до додаткового висновку судово- медичної експертизи, локалізація та характер цих тілесних ушкоджень, не суперечить механізму їх спричинення, на який вказує потерпіла ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту, що також в судовому засіданні підтвердила експерт ОСОБА_9 ..

Суд вважає, що свідчення вищевказаних свідків, потерпілої є достовірними, не викликають сумнівів, оскільки судом встановлено, що ці свідки, а так само потерпіла, не знайомі з обвинуваченим, яких-небудь стосунків з ним не підтримували, що свідчить про відсутність у потерпілої, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будь-яких причин обумовлювати обвинуваченого, упередженого до нього відношення.

Тобто, дії обвинуваченого ОСОБА_6 , свідчать про їх раптовість, агресивність, несподіваність для потерпілої, яка у темну добу, у малолюдному місці, біля 21.20 12 жовтня 2014 року в присутності трьох малолітніх дітей, не очікувала від обвинуваченого нападу,з застосуванням достатньої й значної фізичної сили з метою негайного заволодіння її майном.

При цьому, вищеописане сприйняття потерпілою цих цілеспрямованих дій обвинуваченого при вчиненні злочину, обстановка та обставини його скоєння, наявність легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, підтверджують утворення реальної небезпечності і загрози життю та здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 під час нападу, й тим самим спростовує доводи обвинуваченого про відсутність корисного мотиву, а нанесення тілесних ушкоджень внаслідок з`ясування причин образи на його адресу з боку потерпілої.

Також, під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений припинив свої протиправні дії лише, коли побачив ОСОБА_7 , який направлявся до них, оскільки побачив дії обвинуваченого та почув крики про допомогу потерпілої.

Водночас, відповідно до чинного законодавства, розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, незалежно від того, заволоділа винна особа майном чи ні, а тому є безпідставними доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , що він залишив місце скоєння злочину з інших причин, оскільки потерпіла з дітьми почали кричати.

Доводи обвинуваченого та захисту щодо сумнівів в характері тілесних ушкоджень потерпілої, зазначених у висновку судово-медичної експертизи не знайшли свого підтвердження, оскільки допитаний експерт ОСОБА_9 , підтвердила свої висновки щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень, які зробила на підставі даних медичної документації медичної карти ДЦПМСД №2 ОСОБА_5 . При цьому зазначила, що виявлені тілесні ушкодження у потерпілої відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки відповідно до п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», розлад здоров`я ОСОБА_5 тривав понад шість днів, але не більше як три тижні ( 21 день).

Потерпілою під час судового розгляду була надана вищезазначена медична карта, фотокопія якої долучена до матеріалів кримінального провадження, записи цієї карти повністю підтверджують зміст висновку судово-медичної експертизи №4332 е, й тим самим не викликають сумнівів в їх достовірності.

Також, під час судового розгляду обвинувачений зазначав, що ніякого тиску з боку слідства, а також застосування насильства з боку ОСОБА_8 , інших осіб, а також застосування психологічного або фізичного насильства з боку робітників міліції під час всього досудового розслідування, затримання, доставки до райвідділку, не застосовувались і були відсутні, при цьому заявив, що всі тілесні ушкодження зазначені у висновку №4011-е отримані ним власноруч, в тому числі, коли він падав, оскільки був п`яний та втікав від переслідуючого його свідка ОСОБА_8 .

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вірно кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі із відбуттям покарання у кримінально-виконавчому закладі закритого типу, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 368 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст.187 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.187 КК України у вигляді трьох років та шести місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1