Провадження №1-кп/761/212/2015
В И Р О К
іменем України
02 лютого 2015 року

Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого та засудженого останнього разу вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 лютого 2011 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 09 червня 2011 року, якою пом`якшено покарання до 5 років позбавлення волі, звільненого 06 червня 2013 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від відбування покарання умовно-достроково на строк 1 рік 6 місяців 1 день,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , будучи раніше засудженою особою за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, та будучи звільненим 06 червня 2013 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від відбування покарання умовно-достроково з не відбутою частиною покарання строком 1 рік 6 місяців 1 день, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, під час іспитового терміну повторно скоїв інше умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 11 жовтня 2014 року, ОСОБА_8 , перебуваючи в місті Києві, вирішив повторно вчинити таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житлового приміщення з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, цього ж дня приблизно о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , не встановленим судовим слідством способом, потрапив до гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житлового приміщення, ОСОБА_8 піднявся на шостий поверх гуртожитку розташованого по АДРЕСА_3 , де почав ходити коридором та шукати житлові кімнати, двері яких не зачинені. Перебуваючи на вищевказаному поверсі ОСОБА_8 безперешкодно зайшов до приміщення кімнати № 207 через двері, які на той момент не були зачиненими на замок, тим самим проникнувши до житла потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Незаконно проникнувши до приміщення вказаної житлової кімнати, ОСОБА_8 помітив в ній раніше невідомого йому ОСОБА_6 , який в той час спав на власному ліжку.

Перебуваючи в приміщенні кімнати ОСОБА_8 , приблизно о 15 годині 35 хвилин переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та він залишиться непоміченим для оточуючих, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, повторно, шляхом проникнення до житла, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:

- ноутбук марки "НР", моделі "pavilion dv6-3026er", серія "CNF0315R21", вартістю 5 500 грн.

- мобільний телефон марки " ІPhone 4-S", IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 3 000 грн.

- мобільний телефон марки "Samsung S-5660", IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 1 500 грн.

- рюкзак сірого кольору з зображенням на ньому квітів, вартістю 150 грн.

Також ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні вказаної кімнати таємно викрав особисті речі, що належать ОСОБА_7 , а саме:

- ноутбук марки "НР 630", серія "5СВ2032YZR", вартістю 3 200 грн.

- планшет марки "Samsung GT-P3100TSASEK", IMEI: НОМЕР_3 , вартістю 3 000 грн.

- шкіряний гаманець коричневого кольору, вартістю 100 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 8 грн., банківські та дисконтні картки, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

Незаконно викравши вищевказане майно, ОСОБА_8 склав його частину до рюкзаку з зображенням на ньому квітів, що належить ОСОБА_6 , а частину майна сховав під власним одягом, після чого залишив приміщення кімнати.

Всього ОСОБА_8 повторно, таємно з проникненням у житло викрав чужого майна, що належить ОСОБА_6 на загальну суму 10 150 грн. та майна, що належить ОСОБА_7 на загальну суму 6 308 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 , свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України фактично визнав частково, хоча й заявляв, що визнає у повному обсязі, та суду пояснив, що дійсно 11 жовтня 2014 року, близько 15:00 години він з метою придбання ноутбуку прибув до гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 . Про те що там можна придбати ноутбук він дізнався від знайомого. ОСОБА_8 безперешкодно пройшов через прохідну першого поверху гуртожитку та піднявся сходами на шостий поверх, де почав шукати особу, в якої він мав придбати комп`ютер. Він почав заглядати в двері всіх кімнат гуртожитку та, зайшовши до приміщення кімнати № 207 він помітив на ліжку раніше невідомого йому хлопця, який спав. Крім того в приміщенні кімнати він з поміж інших речей також побачив два ноутбуки, планшет, два мобільних телефони, шкіряний гаманець та рюкзак. Він вирішив викрасти вказане майно. Частину майна він склав до вказаного рюкзаку а один з ноутбуків та планшет сховав під одягом за поясом. Потім з зазначеним майном він залишив приміщення житлової кімнати № 207 та попрямував до сходів з метою залишити приміщення гуртожитку. Проте, через незначний проміжок часу, не маючи змоги розпорядитися викраденим майном, на сходах гуртожитку він був затриманий невідомим хлопцем, після чого цей хлопець звів його на перший поверх до прохідної, де був охоронець та хлопці - студенти. Вказані особи примусили ОСОБА_9 віддати все викрадене майно та затримали його до приїзду співробітників міліції.

Показання обвинуваченого, в частині відсутності у його діях закінченого складу інкримінованого йому діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України суд вважає неправдивими, не спроможними та такими, що суперечать іншим зібраним у справі доказам. Даючи показання про те, що він не мав реальної змоги розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_10 таким чином здійснює свій захист та намагається створити уяву про те, що ним вчинено лише замах на інкриміноване йому кримінальне правопорушення з метою отримання менш суворого покарання за його вчинення. Неправдивими суд вважає показання ОСОБА_8 і в частині моменту виникнення в нього умислу, спрямованого на вчинення крадіжки, оскільки суд прийшов до переконання про те, що ОСОБА_8 прибув до гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 вже з метою вчинення крадіжки. Крім того, показання обвинуваченого ОСОБА_8 в цій частині спростовуються рядом інших, зібраних у справі доказів, що наведені далі у цьому вироку.
Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, його вина повністю підтверджується наступними, безпосередньо отриманими та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

Показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 11 жовтня 2014 року приблизно о 07:45 він пішов з гуртожитку до університету, де знаходився до 13:30, після чого повернувся у гуртожиток. Після того як він прийшов у гуртожиток приблизно о 14:00 він одразу почав займатися своїми особистими справами, а потім вирішив подивитися фільм на ноутбуці. Він ліг у своє ліжко та почав дивитися фільм, при цьому свої особисті речі, а саме: два мобільні телефони марки «ІPhone 4-S» чорного кольору та «Samsung» чорного кольору, він поклав на стіл біля ноутбуку. Під час перегляду фільму він заснув. В подальшому, приблизно о 15:30, до його кімнати зайшов сусід ОСОБА_11 , який поцікавився, що то був за невідомий чоловік, якому ОСОБА_6 начебто віддав свій ноутбук. При цьому ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_12 , що нікому не віддавав свої особисті речі, після чого останній вибіг з його кімнати і побіг до сходів. Після цього ОСОБА_6 оглянув свою кімнату та помітив, що зі столу зникли ноутбук марки «НР» чорного-сірого кольору та два мобільні телефони, які знаходились поряд із ноутбуком на столі. Крім того, він одразу виявив крадіжку свого кольорового матерчатого рюкзаку, а саме: сірого кольору з квітками різних кольорів. Разом із цим, ОСОБА_6 зазначає, що коли він ліг відпочивати, то не зачинив вхідні двері кімнати. Після того як він виявив відсутність свого майна, ОСОБА_6 вибіг із кімнати та побіг на перший поверх гуртожитку та запитав в охоронця чи не помітив той сторонніх осіб, проте отримав негативну відповідь. Хвилин через 10 - 15 по сходах спустилися ОСОБА_11 та раніше невідомий ОСОБА_6 чоловік, який тримав у руці його рюкзак, в якому знаходився ноутбук останнього. Після цього ОСОБА_6 та його друзі затримали невідомого чоловіка, у якого виявилося майно, викрадене з житла ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та яке він, будучи викритим у вчиненні кримінального правопорушення, добровільно повернув, викликали по спецлінії «102» працівників міліції. Крім того ОСОБА_6 в судовому засіданні зокрема підтвердив, що вартість викраденого в нього майна становить 10 150 гривень.

Показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 11 жовтня 2014 року приблизно о 12:30 він вийшов із кімнати, в якій проживає, та направився до Поштової площі в м. Києві з метою відвідання виставки. У кімнаті залишилися його особисті речі. Коли він виходив із кімнати, то двері до неї він замкнув на ключ, а ключ поклав до кишені. На виставці він перебував приблизно до 15:00, а десь о 15:30 він повернувся до гуртожитку. Коли він увійшов до приміщення гуртожитку, то поблизу приміщення охоронця, що розташоване у холі, побачив свого сусіда по кімнаті ОСОБА_6 , який сидів на стільці. ОСОБА_6 повідомив йому, що в нього, коли він спав, хтось вкрав ноутбук. Однак, він повідомив, що їх сусід ОСОБА_13 буде ходити по поверхам гуртожитку та шукати його ноутбук, а він, в свою чергу, буде сидіти біля виходу і дивитися, щоб ніхто не виніс його ноутбук із приміщення. Саме в момент, коли ОСОБА_6 розповідав ОСОБА_7 що саме сталося, останній побачив як по сходинках до холу ОСОБА_13 веде невідомого йому чоловіка, який тримає у руках сумку сірого кольору із зображенням на ній квіток, в якій він впізнав сумку свого товариша ОСОБА_6 . Коли вони разом із ОСОБА_6 підійшли до невідомого, якого тримав ОСОБА_13 , то побачили, що в сумці, яку він тримав, знаходиться ноутбук чорного кольору, що належить ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_6 викликав працівників міліції. ОСОБА_7 також пояснив, що по приїзду працівників міліції у присутності понятих у невідомого, який виявився ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено ноутбук сірого кольору марки «НР-630», серійний номер 5СВ2032YZR, який належить йому, його планшет сіро-чорного кольору марки «Samsung», що знаходився у шкіряному чохлі чорного кольору. Також у невідомого вилучили його шкіряний гаманець коричневого кольору. Разом із цим, у невідомого вилучили два мобільні телефони марки «Samsung» та «ІPhone 4-S», які належать ОСОБА_6 . Крім того ОСОБА_7 в судовому засіданні зокрема підтвердив, що вартість викраденого в нього майна становить 6 308 гривень.

Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , з яких вбачається, що 11 жовтня 2014 року після навчання він прийшов до гуртожитку та почав прибирати у своїй кімнаті. Під час прибирання до його кімнати зайшов раніше невідомий йому чоловік, якого в судовому засіданні свідок ідентифікував як обвинуваченого ОСОБА_8 та сказав, що шукає свого знайомого ОСОБА_14 , з метою повернення йому курточки, а ОСОБА_13 йому відповів, що не знає такого та що такий у гуртожитку не проживає. Після цього невідомий чоловік вийшов з його кімнати. Через невеликий проміжок часу, десь о 15:30, у нього виникла необхідність вийти з кімнати. У цей момент він побачив, що з кімнати № 207 вийшов той самий невідомий йому чоловік, який раніше заходив до його кімнати. Коли невідомий виходив із кімнати АДРЕСА_4 , в якій проживає його знайомий ОСОБА_6 , він тримав у руках сумку його товариша, яку він одразу впізнав, оскільки неодноразово бачив з нею ОСОБА_6 . У сумці, яка належить ОСОБА_6 та яку тримав невідомий, він побачив ноутбук чорного кольору, оскільки сумка була не застібнута на блискавку. Коли невідомий вийшов із кімнати № 207, то він попрямував до сходів, які ведуть до виходу з гуртожитку. А ОСОБА_13 у цей час зайшов у кімнату № 207 до свого товариша ОСОБА_6 . Коли він зайшов у кімнату ОСОБА_6 спав, а потім прокинувся. При цьому він запитав у ОСОБА_6 , що то була за людина, яка тільки що вийшла з його кімнати. Так як ОСОБА_6 не зміг відповісти на це запитання, ОСОБА_13 вибіг із кімнати, побіг до виходу з гуртожитку та запитав у охоронця чи хтось виходив. На що охоронець йому відповів, що ніхто не виходив, і в цей момент до них підійшов ОСОБА_6 . ОСОБА_13 попросив охоронця перекрити вхід до гуртожитку, а ОСОБА_6 залишився у холі біля посту охорони. При цьому ОСОБА_13 пішов по гуртожитку, щоб подивитися та знайти того чоловіка, який заходив до його кімнати та виходив з кімнати ОСОБА_6 із сумкою в руках. Піднявшись на третій поверх на сходах він побачив невідомого чоловіка, який заходив до його кімнати та виходив з кімнати ОСОБА_6 із сумкою в руках. При цьому він підійшов до невідомого та наказав йому йти донизу та разом з ним спустився на перший поверх гуртожитку. Потім він разом із ОСОБА_6 та охоронцем знайшов у невідомого ноутбук чорного кольору марки «НР», який належить ОСОБА_6 , а також ще один ноутбук сірого кольору та планшет, що належить сусіду по кімнаті останнього ОСОБА_7 . Після цього було викликано працівників міліції. По прибуттю працівників міліції йому стало відомо, що невідомим виявився ОСОБА_8 . Працівниками міліції було вилучено у ОСОБА_8 два ноутбуки, два мобільні телефони, планшет чорного кольору та гаманець коричневого кольору, який належить ОСОБА_7 .
Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що у Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет ім. В. Гетьмана» на посаді охоронця він працює з листопада 2010 року. У гуртожитку АДРЕСА_5 працює постійно. У гуртожитку проживає приблизно 1000 мешканців, зокрема студенти і співробітники ДНЗ «КНЕУ ім. В. Гетьмана». Вхід до гуртожитку здійснюється за пропускною системою. Якщо приходять відвідувачі, то вони реєструються на посту охорони, який розташований біля входу у гуртожиток. Під час реєстрації відвідувачі залишають свої документи на посту охорони. Відвідувачі у вихідні дні можуть знаходитися у приміщенні гуртожитку з 10:00 до 23:00, а у будні дні з 14:00 до 23:00.

11 жовтня 2014 року о 08:30 він разом зі своїм напарником ОСОБА_16 заступили на роботу по охороні гуртожитку АДРЕСА_5 . Приблизно о 14:00 ОСОБА_16 відійшов до іншого корпусу університету для того, щоб підмінити іншого охоронця. В той день у гуртожитку було приблизно 10 відвідувачів, які були належним чином зареєстровані. Сторонніх осіб, які б були не зареєстровані як відвідувачі, він не бачив.

Приблизно о 16:00, коли він перебував на посту охорони, що біля виходу з гуртожитку, повз нього пробіг один із студентів, який проживає у гуртожитку - ОСОБА_13 та вибіг на вулицю. Десь через 5 хвилин ОСОБА_13 повернувся до гуртожитку та запитав його чи не бачив він, щоб повз нього пройшов чоловік із рюкзаком. ОСОБА_15 , в свою чергу, відповів, що ні. У цей час до них підбіг ОСОБА_6 , який також проживає у гуртожитку, та повідомив йому, що в нього хтось вкрав його особисті речі. Після цього ОСОБА_6 залишився біля входу, щоб дивитися на тих, хто буде виходити, а ОСОБА_13 пішов перевіряти поверхи гуртожитку для виявлення особи, яка вкрала речі ОСОБА_6 . Через кілька хвилин ОСОБА_13 на сходах до холу звів раніше невідомого йому чоловіка, який в руках тримав рюкзак сірого кольору із зображенням квіток. У вказаному рюкзаку знаходилися ноутбук чорного кольору, два мобільні телефони та гаманець коричневого кольору. У вказаних речах, а саме: ноутбуці та двох мобільних телефонах, ОСОБА_6 впізнав свої речі. Після цього було викликано працівників міліції.

По приїзду працівників міліції у невідомого, яким виявився ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено у присутності двох понятих рюкзак зі вказаними речами, а також ще один ноутбук сірого кольору, планшет та гаманець, в яких ще один студент, що проживає у гуртожитку, ОСОБА_7 впізнав свої речі. При цьому ОСОБА_15 точно не відомо, яким чином ОСОБА_8 проник до приміщення гуртожитку, але у нього є припущення, що останній проник до гуртожитку через вікно третього поверху по газовій трубі, яка розташована поблизу вікна кухні на третьому поверсі.

Такі чіткі, зрозумілі та послідовні показання допитаних потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 суд вважає правдивими та такими, що в повному обсязі спростовують показання обвинуваченого в тій частині, що він не отримав змоги розпорядитися викраденим майном, оскільки всі зазначені особи вказали, що ОСОБА_8 після вчинення ним крадіжки знаходився непоміченим та пересувався в приміщенні гуртожитку достатній період часу (в середньому близько 10 хвилин), та мав реальну змогу розпорядитися та користуватися викраденим майном (отримав можливість сховати, пошкодити, розбити або використати іншим чином викрадені ноутбуки, планшет та мобільні телефони, тощо).

Крім того показання свідка ОСОБА_13 свідчать про те, що ОСОБА_8 прибув до будівлі, розташованої по АДРЕСА_3 , вже з метою вчинення крадіжки особистого майна мешканців гуртожитку, що вбачається з того, що останній під надуманим приводом повернення куртки вигаданому знайомому, перевіряв кімнати гуртожитку з ціллю відшукання помешкання у якому можливо було б таємно вчинити вказане кримінальне правопорушення.
Дослідженими в судовому засіданні документами:
Протоколом огляду місця події від 11 жовтня 2014 року, відповідно до якого було оглянуто перший поверх приміщення гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_3 , та яким встановлено, що біля входу в гуртожиток з правої сторони перебуває громадянин ОСОБА_8 , у якого в правій руці знаходиться матерчатий рюкзак сірого кольору з квітами, в подальшому при огляді ОСОБА_8 виявлені та вилучені речі, що належать ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знаходились у середині рюкзаку та під одягом підозрюваного, а саме:
- ноутбук марки "НР", моделі "pavilion dv6-3026er", серія "CNF0315R21";

- ноутбук марки "НР 630", серія "5СВ2032YZR";

- планшет марки "Samsung GT-P3100TSASEK", IMEI: НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки " ІPhone 4-S", IMEI: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки "Samsung S-5660", IMEI: НОМЕР_2 ;

- шкіряний гаманець коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 8 гривень дрібними купюрами, банківські та дисконтні картки;

- рюкзак сірого кольору з зображенням на ньому квітів, що підтверджується фототаблицею до нього. (а.с. 110-115)
Фототаблицею до протоколу огляду місця події від 11 жовтня 2014 року, відповідно до якого було оглянуто приміщення гуртожитку, а саме: кімнату АДРЕСА_6 , в перебігу огляду якої, виявлено упаковку офіційного виробника ноутбуку марки "НР", моделі "pavilion dv6-3026er", серія "CNF0315R21"; упаковку офіційного виробника планшету марки "Samsung GT-P3100TSASEK", IMEI: НОМЕР_3 ; упаковку офіційного виробника мобільного телефону марки " ІPhone 4-S", IMEI: НОМЕР_1 ; а також товарний чек № ФРН-0915/0225 від 15 вересня 2011 року на ноутбук марки "НР", моделі "pavilion dv6-3026er". (а.с. 118-123)
Постановою Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання від 12 жовтня 2014 року, відповідно до якої 11 жовтня 2014 року вилучені ноутбук чорного кольору марки "НР", моделі "pavilion dv6-3026er"; мобільний телефон марки " ІPhone 4-S" в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора "Лайф"; мобільний телефон марки "Samsung S-5660" у корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 із сім картою мобільного оператора "Київстар"; портфель сірого кольору із зображенням квіточок на ньому; ноутбук сірого кольору марки "НР 630", серійний номер 5СВ2032YZR; планшет сіро-чорного кольору, марки "Samsung" із сім картою мобільного оператора "Київстар" із № НОМЕР_4 ; шкіряний гаманець коричневого кольору, визнанні речовими доказами та передані на зберігання потерпілим у кримінальному провадженні. (а.с. 104-105)

Викладені обставини у даному вироку, характер дій обвинуваченого в конкретній ситуації, спосіб вчинення кримінального правопорушення, вказує на прямий умисел ОСОБА_8 саме на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а за таких обставин суд приходить до переконання про правильність кваліфікації органом досудового розслідування дій обвинуваченого.
При цьому, у зв`язку з дотриманням положень ст. 62 Конституції України, а саме тієї її частини, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд виключає з числа доказів у даній кримінальній справі усі інші дані, які на думку прокурора доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, та не покладає їх в основу даного вироку.
Таким чином суд дослідив, оцінив та проаналізував зібрані по справі докази у їх сукупності та прийшов до висновку, що дійсно своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, позицію потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають, наявність факту повернення викраденого майна та усунення негативних наслідків кримінального правопорушення.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 є раніше неодноразово засудженою особою (а.с. 55-71), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 62-63), позитивно характеризується за місцем проживання та попереднього відбування покарання (а.с. 41, 67-68), має ряд хронічних захворювань, ускладненого анамнезу (а.с. 25-40, 87-95).

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає те, що ОСОБА_8 активно сприяв розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання саме у вигляді позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі, але у розмірі, наближеному до нижньої межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Таке покарання на переконання суду є необхідним для виправлення ОСОБА_8 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того вирокомЛенінського районного суду м. Кіровограда від 28 лютого 2011 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 09 червня 2011 року ОСОБА_8 засуджено до 5 років позбавлення волі. На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2013 року ОСОБА_8 від відбування покарання звільнено умовно-достроково на строк 1 рік 6 місяців 1 день.

У зв`язку з цим на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком ОСОБА_8 за сукупністю вироків, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 лютого 2011 року.

У кримінальному провадженні проведено дактилоскопічну експертизу, загальна вартість якої становить 884 гривні 52 копійки (а.с. 72-82), що суд визнає процесуальними витратами по справі, а тому зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: ноутбук марки "НР", моделі "pavilion dv6-3026er", серія "CNF0315R21"; ноутбук марки "НР 630", серія "5СВ2032YZR"; планшет марки "Samsung GT-P3100TSASEK", IMEI: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки " ІPhone 4-S", IMEI: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки "Samsung S-5660", IMEI: НОМЕР_2 ; шкіряний гаманець коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 8 гривень дрібними купюрами, банківські та дисконтні картки; мобільний телефон «NOKIA 5230» ІМЕІ: НОМЕР_5 (передані на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) підлягають залишенню у власності потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно.

Арешт на майно обвинуваченого не накладено. Цивільні позови заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком ОСОБА_8 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 лютого 2011 року, призначивши ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з 11 жовтня 2014 року, зарахувавши до нього термін перебування останнього під вартою у Київському СІЗО.
Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави - 884 гривні 52 копійки процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової дактилоскопічної експертизи.

Речові докази у кримінальному провадженні: ноутбук марки "НР", моделі "pavilion dv6-3026er", серія "CNF0315R21"; ноутбук марки "НР 630", серія "5СВ2032YZR"; планшет марки "Samsung GT-P3100TSASEK", IMEI: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки " ІPhone 4-S", IMEI: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки "Samsung S-5660", IMEI: НОМЕР_2 ; шкіряний гаманець коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 8 гривень дрібними купюрами, банківські та дисконтні картки; мобільний телефон «NOKIA 5230» ІМЕІ: НОМЕР_5 (передані на відповідальне зберігання потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) - залишити у власності потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно.
Вид запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній тримання під вартою в Київському СІЗО.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення, а ОСОБА_8 , що перебуває під вартою, в цей же строк, з часу отримання ним копії вироку суду.

Суддя Шевченківського районного
суду м. Києва ОСОБА_1