АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2013 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді -
Васильєвої М.А.

суддів -
Кияшка А.О.

Мороза І.М.

за участю прокурора - Отроша
В.М.

захисника -
адвоката ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_3 на вирок
Оболонського районного суду м.
Києва від 24 вересня 2013 року, яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, уродженець м.
Хмельник, Вінницькоїобласті,
громадянин України, з вищою освітою,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 368 КК України до
штрафу у розмірі 750 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані зі здійсненням функцій
представників влади в правоохоронних
органах, строком на 3 роки.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України
звільнений від призначеного покарання
у зв'язку із закінченням строків
давності.

По справі вирішено питання щодо ревних
доказів та судових витрат,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним у
тому, що, працюючи на посаді
оперуповноваженого відділу Державної
служби боротьби з економічною
злочинністю (ВДСБЕЗ) Деснянського РУ
ГУМВС України в м. Києві, вчинив умисний
злочин за наступних обставин.

Наказом ГУМВС України в м. Києві № 517 о/с
від 28 грудня 2004 року ОСОБА_3 призначений
на посаду оперуповноваженого відділу
Державної служби боротьби з
економічною злочинністю Деснянського
РУ ГУМВС України в м. Києві.

Згідно посадової інструкції
оперуповноваженого ВДСБЕЗ, з якою
ОСОБА_3 був ознайомлений 8 лютого 2007
року, останній безпосередньо веде
лінію по викриттю економічних злочинів
по лінії бюджетних організацій; вивчає
стан зберігання державної та
громадської власності на
підприємствах та установах по лініям
оперативного обслуговування групи,
виявляє умови сприяючі скоєнню
корисливих злочинів, розробляє
пропозиції по їх усуненню і готує
інформації по цим питанням керівництву
відомства; організовує систематичне
орієнтування негласних співробітників
на виявлення корисливих злочинів, в
тому числі по лініях карного розшуку і
інших служб, умов, спричиняючи їх
здійсненню і перевірку сигналів, що
надходять відносно розкрадачів,
хабарників та інших правопорушників в
закріпленій галузі; постійно
організовує оперативно-розшукову і
профілактичну роботу по боротьбі із
розкраданням, хабарництвом та іншими
корисливими злочинами в закріпленій
галузі, веде оперативний облік осіб,
які займаються протизаконною
діяльністю, безпосередньо заводить
справи оперативного обліку для
попередження тяжких службових
злочинів, в тому числі фактів
хабарництва та проводить
оперативно-розшукові заходи по
документуванню злочинних дій
фігурантів.

Відповідно до присяги працівника
органів внутрішніх справ, даної ОСОБА_3
останній дав клятву суворо
дотримуватись Конституції України та
чинного законодавства, відповідально
виконувати свій службовий обов'язок,
всіляко сприяти зміцненню авторитету
органів внутрішніх справ, не шкодуючи
своїх сил і життя боротися із
злочинністю, захищати від протиправних
посягань життя, здоров'я, права й
свободи громадян.

При виконанні покладених на міліцію
завдань ОСОБА_3 відповідно до ст. 10
Закону України «Про міліцію» був
зобов'язаний: виявляти, запобігати,
припиняти та розкривати злочини,
вживати з цією метою
оперативно-розшукових та
профілактичних заходів, передбачених
чинним законодавством та виконуючи
покладені на нього обов'язки згідно ст.
12 Закону України «Про міліцію» мав
право застосовувати заходи фізичного
впливу, спеціальні засоби і
вогнепальну зброю у визначених цим
Законом випадках.

Таким чином, перелік службових
обов'язків ОСОБА_3 свідчить, що останній
є представником влади, тобто особою,
яка наділена правом пред'являти вимоги,
приймати рішення та застосовувати
примусові заходи обов'язкові для
виконання фізичними та юридичними
особами незалежно від її відомчої
належності чи підлеглості.

6 травня 2008 року оперуповноваженим
ВДСБЕЗ Деснянського РУ ГУ МВС України
м. Києві ОСОБА_3 на підставі плану
відпрацювань території Деснянського
району м. Києва з питань використання
та охорони земель, затвердженого
начальником Деснянського РУ ГУ МВС
України в м. Києві 20 березня 2008 року та
направлення на перевірку суб'єкта
господарської діяльності
автомобільних стоянок НОМЕР_2, НОМЕР_3
ТОВ «Оска-1», розташованих за адресою:
АДРЕСА_3, виданого 5 травня 2008 року,
здійснений виїзд до ТОВ «Оска-1» з метою
проведення перевірки дотримання норм
діючого законодавства даним
товариством при здійсненні
підприємницької діяльності, орендних
відносин, отримання дозвільної
документації.

Під час проведення зазначеної
перевірки ОСОБА_3 встановлено, що на
території автостоянок НОМЕР_2, НОМЕР_3
ТОВ «Оска-1», розташованих по АДРЕСА_3,
знаходиться автомийка, яка належить
суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_4

У ході проведення перевірки орендних
відносин зазначеного суб'єкта
підприємницької діяльності з ТОВ
«Оска-1» ОСОБА_3 встановлено
відсутність у СПД ОСОБА_4 дозволу
санепідемстанції Деснянського району
м. Києва на надання послуг з мийки
автотранспорту. Виявивши вищевказане
порушення, ОСОБА_3, будучи працівником
правоохоронного органу, з корисливих
мотивів, з метою особистого збагачення,
повідомив ОСОБА_4 про те, що не буде
вживати заходів щодо усунення
виявлених порушень та не буде
інформувати про вказані порушення
органи виконавчої влади та в
подальшому не буде проводити перевірки
даної автомийки. Вказані дії ОСОБА_3
пообіцяв виконати лише у разі надання
згоди ОСОБА_4 про систематичну дачу
йому, тобто ОСОБА_3, хабарів, розмір
яких буде визначений згодом.

13 травня 2008 року оперуповноважений
ВДСБЕЗ Деснянського РУ ГУМВС України в
м. Києві ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_4 та
запропонував йому приїхати до
приміщення ВДСБЕЗ Деснянського РУ
ГУМВС України в м. Києві. Під час
вказаної зустрічі із ОСОБА_4, яка
відбулась в цей ж день, тобто, 13 травня
2008 року близько 14 години біля будівлі
ВДСБЕЗ Деснянського РУ ГУМВС України в
м. Києві по вул. Милославській, 23-Д, в м.
Києві, ОСОБА_3, діючи умисно, з метою
особистого протиправного збагачення,
висунув до ОСОБА_4 вимогу про надання
йому хабара за не проведення перевірки
його комерційної діяльності з надання
послуг по мийці автотранспорту та не
встановлення перешкод у здійсненні
даної комерційної діяльності.

Продовжуючи свій злочинний умисел, в
той же день ОСОБА_3 з метою одержання
хабара за не проведення перевірки
автомийки в травні 2008 року надав ОСОБА_4
для оплати рахунок ТОВ «ФК «Восход» на
суму 2 тис. грн. , нібито, за придбання
труби.

Під час зустрічі, що відбулася біля
магазину «Сільпо» по вул. Т.Драйзера у
м. Києві 20 травня 2008 року близько 20
години, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3, про
неможливість оплати вказаного рахунку
через установу банку. В ході розмови
був визначений розмір хабара - 200
доларів США, який ОСОБА_4 буде
передавати ОСОБА_3 щомісячно.

21 травня 2008 року близько 13 години
ОСОБА_4 за попередньою домовленістю із
ОСОБА_3 прийшов до службового кабінету
№ 4, який розташований в приміщенні
ВДСБЕЗ Деснянського РУ ГУМВС України в
м. Києві по вул. Милославській, 23-Д, в м.
Києві, та передав ОСОБА_3 хабар в
розмірі 200 доларів США, що згідно курсу
НБУ (станом на 21 травня 2008 року)
становить 1010 грн., за не проведення
перевірки його комерційної діяльності
з надання послуг по мийці
автотранспорту та не встановлення
перешкод у здійсненні даної
комерційної діяльності.

При цьому останні досягли домовленості
про те, що ОСОБА_4 найближчим часом
надасть ОСОБА_3 хабар у розмірі 800
доларів США ті ж дії у наступні чотири
місяці 2008 року, тобто за червень,
липень, серпень та вересень.

3 червня 2008 року близько 12 години
поблизу буд. № 23 на Московському
проспекті в місті Києві ОСОБА_3,
знаходячись в автомобілі «Ніссан
Прімера», державний номерний знак
НОМЕР_1, одержав від ОСОБА_4 у якості
хабара 800 доларів США, що згідно курсу
НБУ становить З 881, 6 грн., за не
проведення перевірки його комерційної
діяльності з надання послуг по мийці
автотранспорту та не встановлення
перешкод у здійсненні даної
комерційної діяльності. Після
одержання хабара ОСОБА_3 був затриманий
працівниками УСБ України в м. Києві та
Київській області.

Таким чином, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4
за період з 21 травня 2008 року по 3 червня
2008 року хабар на загальну суму 1000
доларів США, що згідно курсу НБУ станом
на 21 травня 2008 року та 3 червня 2008 року
становить 4 891,6 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, ОСОБА_3
подав апеляцію, в якій просить
скасувати вирок суду та закрити
провадження в справі, а також скасувати
йому запобіжний захід у виді застави,
оскільки вважає, що вирок
постановлений з істотним порушенням
норм матеріального та процесуального
права, на неповно досліджених доказах у
справі, а висновки, які викладені у
вироку, не відповідають фактичним
обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляції
ОСОБА_3 посилається на те, що судом не
враховано, що автомийка функціонувала
незаконно, про що свідчить відсутність
об'єктивних даних про законність
роботи останньої та дозвільної
документації.

Також судом не усунуті суперечності в
показаннях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_10,
ОСОБА_7, належним чином показання цих
осіб не досліджені та належні висновки
не зроблені.

При цьому, на думку апелянта, поза
увагою суду залишилися ті обставини, що
ОСОБА_3 була проведена перевірка
відповідно до вимог закону, із
складанням відповідного акту про
виявлені порушення, і акт був
зареєстрований. Також, на думку ОСОБА_3,
з боку ОСОБА_4 мала місце провокація,
оскільки останній протягом тривалого
часу йому телефонував під різними
приводами та говорив про неготовність
дозвільної документації на автомийку.
Про провокацію , на думку апелянта,
також свідчить лист ТОВ «Оска-1» про
відсутність на території автостоянки
автомийки, хоча, наявними у справі
доказами підтверджуються роботи
автомийки з 2007 року.

Судом проігнорована відсутність
правовстановлюючих документів, які
підтверджують існування мийки на
території ТОВ «Оска-1», та особи, яка
несе за неї відповідальність.

Крім того, отримання хабара від ОСОБА_4,
як зазначає ОСОБА_3 в апеляції, не
підтверджено жодним доказом та
ґрунтується на припущеннях.

При цьому, з показань ОСОБА_4 в залі
судового засідання, на думку апелянта,
вбачається що ОСОБА_3 грошей у нього не
вимагав, а передача коштів останньому
була власною ініціативою ОСОБА_4 Судом
першої інстанції проігнорований факт
відсутності на відеозапису моменту
привітання ОСОБА_3, та ОСОБА_4, а також
те, що ОСОБА_3 не торкався грошей.

Одночасно, як зазначено в апеляції,
судом проігнорований факт, що поняті
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначали про те, що
при них дійсно були помічені грошові
кошти, але подальша доля цих коштів їм
невідома, а також те, що ОСОБА_7 в суді
заявила, що грошові кошти були помічені
пензлем за допомогою спеціального
порошку, а ОСОБА_8 вказала про те, що при
помітці грошових коштів працівники СБУ
з балончику розпилювали речовину.

Також, як вважає ОСОБА_3, судом першої
інстанції не дана належна оцінка
висновкам експертизи аудіозапису
розмови між ним та ОСОБА_4, хоча даний
аудіо запис тільки частково
відображають зміст розмови між ними.

Крім того, як зазначено в апеляції,
судом проігноровані порушення з боку
співробітників СБУ під час здійснення
оперативно-розшукової діяльності,
недотримання слідчим відділом
прокуратури м. Києва вимог КПК України,
оскільки визнано речовим доказом у
справі запис ОСОБА_4 на його власному
диктофоні та зроблений працівниками
СБУ, на яких записані розмови невідомих
осіб.

Як зазначено в апеляції, суд прийняв за
допустимі докази процесуальні дії, що
проведені з порушенням вимог КПК
України, та складені за їх результатами
документи: протоколи помітки та огляду
грошових коштів, огляду місця події з
додатками, експертизу з висновком
хімічної експертизи.

При цьому, судом не взято до уваги, що
ОСОБА_4 неодноразово заявляв про те, що
після затримання ОСОБА_3 у нього робили
змиви з рук, але сам протокол
проведення змивів та експертиза в
матеріалах справи відсутні.

Судом не звернуто увагу на
невідповідність пред'явленого
обвинувачення і наявнім у справі
доказами, оскільки кримінальну справу
порушено за отримання ОСОБА_3 хабара в
сумі 1000 доларів США, а згідно протоколу
огляду місця події - вилучено 800 доларів
США, тобто, обвинувачення ґрунтується
на припущеннях.

Також, на думку апелянта, посилання у
вироку на те, що він з метою одержання
хабара за не проведення перевірки
мийки у травні 2008 року надав ОСОБА_4 для
оплати рахунок ТОВ «ФК «Восход» на суму
2 тис. грн. для придбання, нібито, труби,
є безпідставними та ґрунтуються на
припущеннях, оскільки не встановлено,
кому саме належить вказаний рахунок,
керівництво ФК з цього приводу не
допитано.

Одночасно, як вбачається з апеляції,
ОСОБА_3 вказує на те, що судом
безпідставно зроблений висновок про
те, що він бачив грошові кошти, які
залишив ОСОБА_4, оскільки
такий висновок суду ґрунтується на
припущеннях.

Крім того, на думку апелянта, висновок
суду першої інстанції про те, що не
ґрунтуються на вимогах закону
твердження захисника про відсутність в
діях ОСОБА_3 складу зазначеного злочину
у зв'язку із внесенням змін до ст.. 368 КК
України, є безпідставним, оскільки
повинен застосовувати закон, який дії
на час винесення вироку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який заперечував проти
задоволення апеляції засудженого,
захисника та засудженого, які просили
задовольнити апеляцію, провівши
часткове судове слідство, судові
дебати, надавши засудженому останнє
слово, вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляції й
розглянувши справу в її межах, колегія
суддів доходить висновку, що апеляції
ОСОБА_3 не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини
ОСОБА_3 у скоєнні злочину, за який він
засуджений, за обставин, встановлених
судом, відповідають фактичним
обставинам справи й підтверджуються
перевіреними в судовому засіданні та
детально викладеними у вироку
доказами, які взаємодоповнюються між
собою, узгоджуються та підтверджуються
у сукупності, повно та всебічно
досліджені й перевірені судом, та яким
надана належна оцінка у вироку.

Так, з показань свідка ОСОБА_4,
підтвердженими при апеляційному
розгляді справи, вбачається, що він
вперше побачив ОСОБА_3 під час
проведення перевірки автостоянки
«Оска-1», на якій він розмістив своє
обладнання для автомийки. На той час
дозвільних документів в повному обсязі
на роботу автомийки ще не було. Він
пояснив ОСОБА_3 та ще одному працівнику
ВДСБЕЗ про те, що ним з ТОВ «Оска-1»
укладений договір про спільну
діяльність, та отриманням дозвільної
документації займалося ТОВ «Оска-1».
Але, оскільки обладнання на автомийку
належало йому (ОСОБА_4), то з приводу
автомийки він і спілкувався з ОСОБА_3.
Потім, через деякий час він зустрівся
із керівником ОСОБА_3, який повідомив,
що мийка може працювати без документів
на певних умовах, які йому (ОСОБА_4)
повідомить ОСОБА_3 Після чого ОСОБА_3
надав йому квитанцію про сплату 2000
гривень за трубу. Порадившись із
бухгалтером, він повідомив ОСОБА_3
про неможливість оплати через банк
даного рахунку, оскільки зазначений
товар необхідно було поставити на
баланс, а потім - списувати його, та
запропонував віддати еквівалентну
суму готівкою, на що останній
погодився. Під час зустрічі біля
магазину «Сільпо» він віддав ОСОБА_3 200
доларів США в рахунок оплати за
безперешкодну роботу мийки у травні
місяці. При цьому ОСОБА_3 йому було
повідомлено про необхідність сплати
щомісячно суми в розмірі 200 доларів США.
Погодившись на такі умови, він
запропонував ОСОБА_3 віддати суму
наперед за 3 - 4 місяці, пояснюючи тим, що
він буде перебувати влітку за межами м.
Києва, на що ОСОБА_3 погодився.
Розуміючи, що він буде вимушений
сплачувати щомісячно певну суму в
якості хабара, вирішив звернутися до
СБУ. Домовившись заздалегідь, 3 червня
2008 року він зустрівся із ОСОБА_3 біля
магазину «Городок» на станції метро
«Петрівка». Коли він сів в автомобіль
ОСОБА_3, то дістав із нагрудної кишені
гроші в сумі 800 доларів, які перед цим
були оброблені спеціальною речовиною,
та поклав їх на панель коробки передач
машини. Після чого ОСОБА_3 був
затриманий співробітниками СБУ (ас. 33-36,
99-102 т.1, ас. 4-5 т.7).

Показання даного свідка обґрунтовано
визнані судом першої інстанції
належним та допустимим доказом,
оскільки з приводу обставин вчиненого
ОСОБА_3 злочину вони послідовні та
логічні протягом досудового та
судового слідства, та, як вбачається з
протоколу судового засідання й
знайшло своє відображення у вироку,
об'єктивно підтверджуються сукупністю
зібраних та досліджених судом й інших
доказів у справі, які у сукупності між
собою та з вищенаведеними показаннями,
доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, за який він був засуджений.

Так, з показань в судовому засіданні
свідка ОСОБА_10 вбачається, що він
працює директором автостоянки ТОВ
«Оска-1», на території якої знаходиться
автомийка. Він був присутнім під час
проведення перевірки автостоянки.
Співробітники, які проводили
перевірку, у тому числі й ОСОБА_3,
поводили себе грубо, погрожували,
вимагали зняти касу, але на той час каса
вже була знята. За результатами
перевірки був складений акт. Під час її
проведення приїхав власник автомийки
ОСОБА_4, який спілкувався із
співробітниками міліції з приводу
документів. В подальшому ОСОБА_4
розповідав йому (ОСОБА_10) про те, що у
нього вимагають гроші за не проведення
перевірки та надання можливості
нормально працювати автомийці. З
даного приводу ОСОБА_4 їздив до ВДСБЕЗ
Деснянського РУ ГУ, але, чи давав він
будь-кому гроші, йому (ОСОБА_10) невідомо.

При цьому, за наявності
розбіжностей в показаннях свідка під
час досудового та судового слідства,
місцевим судом з метою перевірки
показань свідка та усунення
розбіжностей, були оголошені показання
свідка, дані ним під час досудового
слідства, після чого свідок підтвердив
у повному обсязі оголошені показання,
вказавши, що дані ним під час
досудового слідства показання
відповідають дійсним обставинам і є
правдивими, і на той час він пам'ятав
події краще (ас. 110 - 112 т.1, ас. 5зв.-6 т.7).

З показаннями свідка ОСОБА_11 під час
судового розгляду справи в суді першої
інстанції вбачається, що вона
працювала бухгалтером ТОВ «Оска-1»,
директором якого був ОСОБА_10 У день
проведення перевірки співробітниками
міліції її на роботі не було. Про
проведення перевірки її повідомив
ОСОБА_10 та наказав привезти
бухгалтерські документи. Зі слів
останнього їй стало відомо, що під час
перевірки стався конфлікт між ним та
співробітниками міліції. Наступного
дня в її присутності була проведена
перевірка, документи які складалися за
результатами перевірки, вона
підписала, не читаючи. На території
автостоянки знаходилася автомийка, що
належала ОСОБА_4, з яким був укладений
договір про експлуатацію. Після
перевірки ОСОБА_4 повідомив її про
те, що у нього вимагають гроші, та
показав їй рахунок про оплату труби.
Вона йому сказала, що він, як СПД, не
може оплатити такий рахунок через
банківську установу.

При цьому, свідок підтвердив дані нею
показання під час досудового слідства,
та, при пред'явленні рахунку № 13/05,
підтвердила, що саме з приводу оплати
цього рахунку за вимогою працівників
міліції до неї звертався ОСОБА_4 (ас. 107 -
109 т.1, ас. 14 т.7).

Договором між ТОВ «Оска-1» та СПД
ОСОБА_4 від 1 березня 2008 року
підтверджується факт про
посередницьку діяльність між цими
особами, згідно якого сторони
домовились про взаємне партнерство з
питань надання посередницьких послуг в
сфері обслуговування автотранспорту, а
саме хімічної чистки салонів
автомобілів та їх мийки. ОСОБА_4 надав у
тимчасове користування ТОВ «Оска-1»
обладнання та устаткування для монтажу
автомийки, яке є власністю ОСОБА_4 (ас.29
т.2).

При цьому, листом заступника
голови Деснянської районної у місті
Києві державної адміністрації за №
010/03-5380 від 10 грудня 2008 року
підтверджується факт звернення саме
ТОВ «Оска-1» до райдержадміністрації з
проханням погодити питання про
розташування автомийки на території
автостоянки (лист від 1 липня 2007 року
вх.02-2910), на що була надана відповідь
(вих. відвід 3 липня 2008 року № 07/02-2910) про
те, що райдержадміністрація не
заперечує щодо розміщення цього
об'єкту, за умови вирішення цього
питання у встановленому чинним
законодавством порядку.

У зв'язку з початком експлуатації ТОВ
«Оска-1» автомийки без прийняття в
експлуатацію об'єкту державною комісію
та відсутністю необхідних документів
на розташування автомийки обхідної
документації його було притягнуто до
адміністративної відповідальності на
підставі протоколу, складеного
управлінням контролю за благоустроєм
району. (ас. 100-102, т. 2).

З наявних у справі доказів,
вбачається, що відповідно до
направлення на перевірку суб'єкта
господарської діяльності, виданого 5
травня 2008 року, проведення перевірки
діяльності автомобільних стоянок ТОВ
«Оска-1» за адресою АДРЕСА_3, згідно із
планом, затвердженим начальником
Деснянського РУ ГУ МВС України в м.
Києві, доручено оперуповноваженим
ВДСБЕЗ ОСОБА_12 та ОСОБА_3 (ас. 157, 162-167
т.1)

Перевіркою ТОВ «Оска-1» від 6 травня 2008
року, проведеною ОСОБА_12 та ОСОБА_3,
дійсно було встановлено, що на
території автостоянки розміщена та
функціонує автомийка СПД ОСОБА_4,
документи на яку надані не були. За
результатами даної перевірки
складений акт, який зареєстрований за
№ 165 (ас. 70-74 т.2).

Відповідно до направлення на
перевірку суб'єкта господарської
діяльності, виданого 10 травня 2008 року,
оперуповноваженим ВДСБЕЗ ОСОБА_12 та
ОСОБА_3 доручено проведення перевірки
діяльності автомийки на території ТОВ
«Оска-1» (ас. 158 т.1).

В матеріалах справи наявний акт від 15
травня 2008 року, який був зареєстрований
за № 166, відповідно до якого в ході
перевірки автомобільної мийки СПД
ОСОБА_4, яка була здійснена
оперуповноваженими ОСОБА_3 та ОСОБА_12,
встановлено, що на території
автостоянки підприємницьку діяльність
з миття та чистки автомобілів здійснює
СПД ОСОБА_4, та на момент перевірки не
були надані наступні документи:
дозвільна документація на початок
роботи від органів пожежного нагляду;
дозвільна документація на початок
роботи відвід СЕС Деснянського району
м. Києва; дозвіл на схід стічних вод;
паспорт малої архітектурної форми
приміщення автомийки; документація,
яка посвідчує трудові відносини між
СПД та найманими працівниками; книга
обліку доходів та витрат ф.10; технічна
документація на обладнання, що
використовується в роботі автомийки;
договір на водопостачання; договір на
електропостачання; свідоцтво про
Державну реєстрацію СПД; документація,
що посвідчує форму оподаткування та
сплату податків; проектно-дозвільна
документація на приміщення автомийки.
Приміщення автомийки обладнане 2-ма
боксами для миття автомобілів. До
надання вказаної документації
діяльність автомийки призупинена (ас.
84-85 т. 2).

Проте, при апеляційному розгляді
справи допитаний ОСОБА_4 показав, що про
проведення такої перевірки він не знав
та йому ніхто про це не говорив. Більш
того, з моменту перевірки ТОВ «Оска-1»
до того часу, поки він не дав ОСОБА_3
перші 200 доларів США, мийка не
працювала, перебуваючи постійно в
стані перевірки. Після передачі 200
доларів США ОСОБА_3 автомийка почала
працювати. Він декілька разів
зустрічався з ОСОБА_3, іноді записував
їх розмови, а потім звернувся до СБУ.

Відповідно до штампу, наявного
на заяві ОСОБА_4, адресованої на ім'я
начальника ГВ по БКОЗ ГУ СБУ у м. Києві,
ОСОБА_4 подана заява 2 червня 2008 року.
При цьому, у заяві ОСОБА_4 зазначив
обставини, за яких він передав ОСОБА_3 200
доларів США за те, щоб не перевіряли
мийку, а також про те, що за не
проведення перевірки в подальшому він
змушений заплатити ОСОБА_3 по 200 доларів
США за наступні 4 місяці (ас. 14-15 т.1).

З протоколу огляду грошових
коштів від 3 червня 2008 року вбачається,
що під час даної процесуальної дії
оглянуті купюри, які являють собою
долари США, номіналом по 100 доларів США
в кількості 8 штук з серійними номерами:
FF 25409381C, CI 08909076 A, FF 70703621 B, FF 96225519 B, FF 94474691
B, FF 70703620 B, FF 96225520 B, HC
03755278 A на загальну суму 800 доларів США.
Купюри з номерами FF 25409381 C, CI
08909076 A, FF 70703621 B за допомогою
спеціального люмінесцируючого
мітячого фломастеру помічені шляхом
нанесення напису «ХАБАР СБУ». Всі
купюри, що складені в стопку, помічені
за допомогою спеціального невидимого
люмінесцентного барвника (порошку)
«Люмінор 496Т» з обох сторін. Зроблений
напис «ХАБАР СБУ» при освітленні
лампою з ультрафіолетовим
випромінюванням світиться блакитним
світлом, а помітки по купюрам
люмінесцентного барвника (порошку)
«Люмінор 496Т» випромінює характерне
зеленувате світло при освітленні
лампою з ультрафіолетовим
випромінюванням. Вказані грошові кошти
після помітки вручені ОСОБА_4 для
участі у проведенні
оперативно-розшукових заходів (ас. 21-24
т.1).

Обставини, зазначені у даному
протоколі, місцевим судом перевірені
під час судового розгляду справи та
знайшли своє відображення у вироку
суду.

Так, з показань в судовому
засіданні експерта-криміналіста
ОСОБА_13 вбачається, що протокол огляду
грошових коштів складався за його
участю, він особисто помічав грошові
купюри порошком «Люмінором»,
попередньо обмакнувши в нього пензлик.
Спеціальним фломастером написав на
деяких купюрах слово «Хабар». В
подальшому, в присутності двох понятих,
він вручив гроші заявникові. При цьому
він (ОСОБА_10) був у рукавичках. Куди саме
були покладені гроші заявнику, не
пам'ятає.

Крім того, експертом в судовому
засіданні, при пред'явленні йому
протоколу, було підтверджено, що саме
цей протокол складався у його
присутності, він його прочитав та
підписав, жодних зауважень або
заперечень у нього не було (ас. 17 т.7).

Обставини складання даного протоколу
підтвердили в судовому засіданні й
допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
зазначивши, що протокол був ними
прочитаний, у протоколі правильно
зазначені дії, які відбувалися в їх
присутності, що і було посвідчено
їхніми підписами (ас. 17 зв.-18 т.7).

У зв'язку з розбіжностями у показаннях
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу
способу нанесення на грошові купюри
люмінісцетного порошку, експерт
ОСОБА_13, присутній під час допиту даних
свідків, вказав, що речовина, що
наноситься на гроші, знаходиться у
порошкоподібному стані та не може
розпилюватися з балончику. Він завжди
наносить порошок на гроші пензликом
(ас. 18 зв. Т.7).

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, судом першої інстанції під час
судового розгляду справи перевірено та
безспірно встановлено, знайшло своє
підтвердження і в суді апеляційної
інстанції, що 3 червня 2008 року відбулася
зустріч ОСОБА_4 та ОСОБА_3, після якої
ОСОБА_3 був затриманий та у нього в
автомобілі вилучені грошові кошти в
сумі 800 доларів США.

При цьому, відповідно до
протоколу судового засідання, судом
першої інстанції досліджувався
відеозапис, що міститься на DVD-R диску
під назвою «7/D45-K», та під час перегляду
даного відеозапису тривалістю 2 хвилин
01 секунда встановлено, що зйомка
відбувається у салоні автомобіля з
переднього пасажирського сидіння,
об'єктом зйомки є людина, яка сидить на
місці водія. Дана людина плотної
тілобудови одягнута у сорочку з
коротким рукавом.

Досягнувши позначки 1 хвилина 46 секунд
картинка змінюється, стає видно людину,
яка сидить за кермом автомобіля, в
зв'язку з тим, що людина, яка проводила
зйомку, віддаляється, тобто, виходить з
машини, а особа, яка сидить за кермом
автомобіля, це ОСОБА_3 На передньому
плані на панелі коробки передач лежать
гроші. ОСОБА_3 повернутий праворуч у бік
особи, яка проводила зйомку, та,
відповідно, у бік коробки передач, на
якій зверху лежать гроші. При
подальшому перегляду відеозапису,
починаючи з позначки 1 хвилина 48 секунд
та до позначки 2 хвилин 01 секунда видно,
як людина, яка проводила відеозапис,
виходить з автомобіля «Ніссан».

Під час судового розгляду в суді першої
інстанції встановлено, що особа, яка
виходить з автомобіля, це ОСОБА_4, і ці
обставини були підтверджені й в суді
апеляційної інстанції показаннями
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З огляду на викладене, на думку колегії
суддів, є необґрунтованими посилання в
апеляції на те, що судом безпідставно
зроблений висновок про те, що він
(ОСОБА_3) бачив грошові кошти, які
залишив ОСОБА_4, так як в судовому
засіданні судом ретельно перевірялися
обставини, зафіксовані на даному диску,
і суд першої інстанції визнав
обґрунтовано даний відеозапис доказом
у справі, дані, зафіксовані на ньому,
повністю узгоджуються та підтверджені
й іншими доказами у справі.

При апеляційному розгляді справи
свідок ОСОБА_4 вказав на те, що ОСОБА_3 не
міг не бачити кошти, які він поклав.

Як вбачається з протоколу судового
засідання й знайшло своє відображення
у вироку, дані, зафіксовані на
аудіозапису розмови між ОСОБА_4 та, зі
слів останнього, ОСОБА_3, який
досліджений та перевірений судом
першої інстанції, підтверджують
показання ОСОБА_4 щодо змісту розмови
між ними під час зустрічі. При цьому, з
урахуванням показань ОСОБА_3 про зміст
розмови з ОСОБА_4, даний
аудіозапис частково підтверджує
показання ОСОБА_3 в цій частині та
спростовує його показання про те, що
йшла розмова про надання ОСОБА_4
документів у визначений ним (ОСОБА_3)
строк.

З дослідженого під час розгляду справи
в суді першої інстанції відеозапису
затримання співробітниками СБУ ОСОБА_3
саме 3 червня 2008 року, встановлено, що
даний відеозапис не містить інформації
безпосередньої передачі грошей ОСОБА_3,
проте, на ньому зафіксовані події, що
відбувалися після його затримання, а
саме: процес пошуку понятих, виявлення
у кабіні автомобіля грошей, проведення
огляду особистих речей ОСОБА_3, і
фіксація на відеозапису саме цих подій
ніким не оспорююється.

Відповідно до показань свідків ОСОБА_14
та аналогічних показань свідка
ОСОБА_15, оголошених в порядку ст.. 306 КПК
України (1960 року) та перевірених в
судовому засіданні, на початку червня
2008 року на пропозицію працівників СБУ
вони були понятими. Коли вони підійшли
до автомобіля «Ніссан», то побачили, що
на землі лежить чоловік, у якого на
руках були одягнуті наручники.
Працівники СБУ у їх присутності стали
робити огляд місця події. Вони
освітили руки затриманого
ультрафіолетовою лампою. На обох
долонях та пальцях рук було видно
світіння жовто-зеленого кольору. Після
цього працівники СБУ зробили змиви з
рук затриманого на вату. Змиви робили з
кожної руки окремо упакували їх в
окремі конверти, на яких вони поставили
свої підписи. Після цього
співробітники СБУ оглянули вміст
кишень затриманого. Там нічого не було.
Потім стали робити огляд автомобіля
Передні двері в автомобілі з боку водія
були відчинені. В їх присутності був
оглянутий автомобіль. В салоні машини
біля ручки перемикання передач були
виявлені гроші 800 доларів США. Це було 8
банкнот по 100 доларів кожна. Ці кошти
були освічені працівниками СБУ
ультрафіолетовою лампою, та в її
променях кошти світилися жовто-зеленим
світлом, як і руки затриманого. Крім
того, на трьох банкнотах світився напис
«Хабар СБУ». Крім того, працівники СБ
України просвічували в салоні
автомобіля. На кермі та на коробці
передач було виявлено світіння. З
місць, де було виявлено світіння, були
зроблені змиви, які у подальшому були
упаковані в конверти.. Крім того, була
вилучена барсетка з особистими речами
затриманого та дві папки з документами
та аудіодисками. Затриманий пояснював,
що ці гроші йому підкинув молодий
чоловік, який «крутився» біля його
машини. Більше він нічого не пояснював.
Ніяких скарг на дії співробітників СБУ
не виказував. За наслідками огляду було
складено протокол огляду місця події, в
якому вони поставили свої підписи.
Затриманий відмовився підписувати
протокол, не поясни причин. (ас. 38 - 43 т.1).

Показання даних свідків
обґрунтовано визнані допустимими та
належними доказами, оскільки вони
об'єктивно підтверджуються наступним.

Так, з протоколу огляду місця події від
3 червня 2008 року вбачається, що
3 червня 2008 року за адресою: м. Київ,
Московський проспект, 23, на
паркувальному майданчику біля
магазину «Венетто» за підозрою в
отриманні хабара затриманий ОСОБА_3
Місце затримання - паркувальний
майданчик біля автомобіля «Ніссан
Прімера» В ході огляду затриманого
ОСОБА_3, після застосування приладу
(лампи з ультрафіолетовим світлом), на
долонях правої та лівої рук
підозрюваного виявлено частинки
люмінесцентної речовини, що
випромінювали характерний
світло-зелений колір. Після чого було
здійснено відповідними тампонами
змиви з правої та лівої руки
затриманого. При подальшому огляді
місця події в автомобілі, на якому
приїхав ОСОБА_3 марки «Ніссан Прімера»,
біля рукоятки коробки передач, яка
знаходиться між передніми сидіннями,
було виявлено та вилучено грошові
кошти, а саме долари США, купюри
номіналом 100 доларів США у кількості 8
штук. При застосуванні приладу (лампи з
ультрафіолетовим світлом) вказані
грошові кошти серії FF 25409381 C, CI 08909076 A, FF
70703621 B, FF 96225519 B, FF 94474691 B, FF 70703620 B, FF 96225520 B,
HC 03755278 A випромінювали характерним
світло-зеленим кольором, а на купюрах
серії FF 25409381 C, CICI 08909076 A, FF 70703621 B у
правому куті лицевої частини
фіолетовим кольором висвітився напис
«ХАБАР». Також, впродовж огляду місця
події, було оглянуто вказаний
автомобіль із застосуванням приладу
(лампи з ультрафіолетовим світлом). На
рукоятці коробки передач, на кермі та
на ручці ручного гальма було виявлено
частинки люмінесцентної речовини, які
випромінювали характерний
світло-зелений колір. Ватними
тампонами були здійснені змиви з
рукоятки коробки передач, керма та
ручки ручного гальма. Також з
автомобіля були вилучені: направлення
на перевірку суб'єкта господарської
діяльності автомийки на території
«Оска-1» від 10 травня 2008 року,
направлення на перевірку суб'єкта
господарської діяльності
автомобільних стоянок ТОВ «Оска-1» від 5
червня 2008 року, паспорт громадянина
України на ім'я ОСОБА_3 та посвідчення
співробітника ГУ МВС України в м. Києві
на ім'я ОСОБА_3 (ас.25-29 т.1).

Відповідно до висновку
судово-хімічної експертизи № 197хе від 11
липня 2008 року, на грошових купюрах ФРБ
США серії FF 25409381 C, CI 08909076 A, FF 70703621 B, FF
96225519 B, FF 94474691 B, FF 70703620 B, FF 96225520 B, HC 03755278 A
виявлена спеціальна хімічна речовина,
а на купюрах серії FF 25409381 C, CI 08909076 A, FF
70703621 B також встановлена присутність
спеціальної хімічної речовини у
вигляді напису «Хабар СБУ». На ватних
тампонах, якими були зроблені змиви з
рук ОСОБА_3, та на ватному тампоні, яким
було зроблено змив з керма автомобіля
ОСОБА_3,, виявлено сліди спеціальної
хімічної речовини. Зокрема, на грошових
купюра ФРБ США (об'єкти 3 - 10) виявлена
спеціальна хімічна речовина, а на
купюрах (об'єкти 8 - 10) також встановлена
присутність спеціальної хімічної
речовини у вигляді напису «Хабар СБУ».

На ватних тампонах, якими було зроблено
змиви з рук ОСОБА_3, (об'єкти 1, 2) та на
ватному тампоні (об'єкт 12), яким було
зроблено змив з руля автомобіля ОСОБА_3,
виявлено сліди спеціальної хімічної
речовини.

Спеціальна хімічна речовина, виявлена
на грошових купюрах (об'єкти 3 - 10) та на
вартних тампонах, якими було зроблено
змиви з рук ОСОБА_3, (об'єкти 1, 2) та нана
ватному тампоні, яким було зроблено
змив з руля автомобіля ОСОБА_3, (об'єкт
12), однакова за своїми фізико-хімічними
властивостями між собою та зі
спеціальною речовиною, наданою в
якості зразка порівняння.

Спеціальна хімічна речовина у вигляді
напису «Хабар СБУ» виявлена на купюрах
(об'єкти 8 - 10), однакова за своїми
фізико-хімічними властивостями між
собою та зі спеціальних хімічним
олівцем (об'єкт 14), наданим в якості
зразка порівняння у вигляд напису на
аркуші паперу формату А 4.

З огляду на викладене, на думку
колегії суддів, місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні
злочину за обставин, викладених у
вироку, та вірно кваліфікував його дії
за ч. 1 ст. 368 КК України як одержання
службовою особою хабара за невиконання
в інтересах того, хто дає хабара, дій з
використанням наданої йому влади.

Доводи апеляції засудженого про
відсутність в його діях складу злочину,
у зв'язку з чим справа щодо нього
підлягає закриттю, є необґрунтованими.

Так, протягом досудового та
судового слідства не встановлено
будь-яких підстав для оговору з боку
ОСОБА_4, ОСОБА_10, та ОСОБА_11 ОСОБА_3

При цьому, суд першої інстанції,
перевіряючи доводи ОСОБА_3 про
обмовляння його з боку даних свідків,
на думку колегії суддів, прийшов до
обґрунтованого висновку, про те, що що
ОСОБА_4, як людина яка дала хабар,
сприймав ОСОБА_3, лише як виконавця,
оскільки він повідомив у судовому
засіданні, що йому було невідомо, хто
саме отримує гроші - ОСОБА_3, якому він
безпосередньо їх передав, чи ОСОБА_16,
який, згідно його (ОСОБА_4) показань,
фактично висунув таку вимогу, і дана
обставина свідчить про відсутність
особистої неприязні з боку ОСОБА_4 до
ОСОБА_3

При розгляді справи судом першої
інстанції допитані свідки ОСОБА_17,
ОСОБА_16, ОСОБА_12, з показань яких
вбачається, що у межах наданої ОСОБА_3
компетенції останній не міг вирішувати
питання подальшої безперешкодної
роботи автомийки.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, в т.ч. і протоколу
судового засідання, судом перевірялися
доводи засудженого про те, що він не
отримував грошових коштів від ОСОБА_4, а
йому їх підкинули, і, на думку колегії
суддів, місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку, що показання
засудженого в цій частині
спростовуються не тільки показаннями
свідків, але й відеозаписом, на якому
чітко видно, що ОСОБА_3 на момент
закінчення зйомки бачив зазначені
гроші.

Судом першої інстанції також
належним чином перевірялися показання
засудженого з приводу нанесення йому
на руки хімічної речовини при
привітанні та прощанні з ОСОБА_4, і
місцевий суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що ці показання ОСОБА_3
спростовується як показаннями ОСОБА_4
про те, що після того як він поклав
помічені гроші на коробку передач, він
не потискав лише праву руку ОСОБА_3, так
і висновками експерта, згідно з якими
спеціальна речовина була виявлена, у
тому числі, й у змиві з лівої руки
ОСОБА_3

Крім того, з протоколу судового
засідання вбачається, що під час
судового розгляду справи судом першої
інстанції ретельно та належним чином
перевірялися усі доводи засудженого та
його захисника, висунуті на захист
ОСОБА_3, які аналогічні доводам,
зазначеним у апеляційній скарзі, та
місцевий суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що невизнання
ОСОБА_3своєї вини у вчиненні злочину, за
обставин, встановлених судом, є заходом
захисту та засобом уникнення
відповідальності за вчинений злочин,
оскільки його винуватість у вчиненні
злочину підтверджується, а доводи
апеляції, навпаки, спростовуються
зібраними по справі та перевіреними
судом з точки зору належності та
допустимості доказами в їх сукупності,
яким дана належна оцінка.

Враховуючи вище викладене, підстав для
скасування вироку щодо ОСОБА_3 у
зв'язку з відсутністю у діях
засудженого складу злочину, про що
зазначається в апеляції, колегія
суддів не вбачає, а тому апеляція
ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (1960
року), п.11, 15 розділу Х1 «Перехідних
положення» КПК України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А :

Вирок Оболонського районного
суду м. Києва від 24 вересня 2013 року щодо
ОСОБА_3 - залишити без зміни, а апеляцію
ОСОБА_3 - без задоволення.

____________________________
_____________________________ ___________________________

ВасильєваМ.А. Кияшко
О.А.
МорозІ.М.