Справа № 569/3571/14-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження , внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005838 від 22.10.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Олибів, Дубенського району, Рівненської області, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

01.01.2014 року приблизно після 15 години ОСОБА_5 , перебуваючи на сходинковій площадці між другим та третім поверхом під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, в ході конфлікту на ґрунті особистих неприязнених відносин, умисно наніс два удари в область правого плеча ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді розриву довгої головки двохголового м`язу правого плеча з наявністю гематоми в ділянці правого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 94 від 14.02.2014 року відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 122 КК України, як нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав. Показав, що з дружиною ОСОБА_6 . ОСОБА_7 знайомий та перебував у дружніх відносинах протягом 6 років. Йому було відомо, що вона заміжня, проте знаючи, що в сім`ї часто виникають непорозуміння вважав, що ОСОБА_7 повинна визначитися і бути з ним. Бажаючи визначити їхні взаємовідносини телефонував до ОСОБА_7 31.12.2013р., яка не брала телефон, тому він ходив до неї додому. 01.01.2014р. близько 15.00 год. він заходив до знайомого на ім`я ОСОБА_8 , що мешкає по АДРЕСА_2 на 9 поверсі, № квартири не знає. В цьому ж під`їзді на 2 поверсі мешкає ОСОБА_9 . Повертаючись від товариша, та з метою вияснення з ОСОБА_10 відносин, викликав її з квартири. Чоловік ОСОБА_11 . ОСОБА_6 , почувши їхню розмову вийшов в під`їзд. На сходинковій площадці між 2 та 3 поверхами між ними зав`язалася словесна суперечка, яка переросла в бійку. ОСОБА_6 наніс йому удар в ніс головою, та наносив удари руками, ногами. В цей час до них підійшов його товариш та забрав його звідти і завів в кафе, де він умився, так як обличчя було в крові. Ввечері йому боліли ребра, проте до медичного закладу він не звернувся . Заперечив, що наносив удари потерпілому ОСОБА_6 . Через 3-4 дні після зазначеної події його перестрів потерпілий ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_3 та побив, проте він також з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень до лікарів не звертався. Просив винести справедливий вирок.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 не визнає себе винним в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина доводиться дослідженими судом доказами: показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що 31.12.2013р. дружину з сином відправив в с .Олександрію до її матері та сестри, так як вона боялася з дитиною залишатися вдома через поведінку ОСОБА_5 , який телефонував їй на мобільний телефон та дзвонив у двері квартири, при цьому погрожував. Він в цей день був на чергуванні та звільнився лише 01.01.2014 р. 01.01.2014р. дружина з сином та сестрою повернулися додому. Близько 14.30 год. до них в двері подзвонив ОСОБА_13 , двері відчинила сестра дружини ОСОБА_14 .. Так як за дверима нікого не було, то він побіг вниз по сходах, а сестра піднялася вверх. Почувши крики про допомогу та нецензурну лайку піднявся вгору, де на сходинковій площадці між 2 та 3 поверхами були ОСОБА_5 та ОСОБА_14 .. Між ним та ОСОБА_15 виникла словесна перепалка, яка переросла в бійку в ході якої ОСОБА_5 наніс йому два удари в праве плече після чого він не міг підняти руку. Так, як біль в плечі наростала,тому, приблизно після 23 години 01.01.2014 року , звернувся в травмпункт ЦМЛ м. Рівне, де йому була надана невідкладна допомога , та порадили у випадку погіршення стану здоров`я звернутися в місцеву поліклініку. Наступного дня став почувати себе гірше, однак в поліклініці №3 м. Рівне травматолог того дня не приймав, тому звернувся до нього 03.01.2014 року, де дали направлення на консультацію в травматологічне відділення ЦМЛ, де після здачі аналізів направили на операцію. Так як тоді були святкові дні, то на стаціонарне лікування госпіталізували лише 09.01.2014 року в травматологічному відділенні ЦМЛ. В м. Рівне, де пролікувався до 22.01.2014 року з діагнозом: розрив довгої головки двохголового м`язу правого плеча. Будучи в лікарні вказав, що дану травму отримав в побуті, так як не збирався звертатися в міліцію, думав що ОСОБА_13 залишить в спокої його дружину та сім`ю,проте він продовжував відслідковувати дружину, приходити під будинок, на роботу та дзвонити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що з ОСОБА_16 перебувала в дружніх відносинах, проте через його поведінку вирішила припинити будь-які стосунки. Натомість, ОСОБА_13 в продовж 31.12.2014р. намагався вияснити з нею відносини: перестрів на вулиці, дзвонив на мобільний телефон, дзвонив в домофон, пред`являв претензії, погрожував. Через таку поведінку ОСОБА_17 їй було страшно перебувати з дитиною в квартирі, тому вона поїхала до мами в село. Повернулася 01.01.2014 р. з сином та сестрою. Вдома був чоловік. Близько 15 год. 01.01.2014 року в двері квартири подзвонили, так як за дверима нікого не було, то чоловік вибіг на сходинкову площадку та спустився на перший поверх, а сестра ОСОБА_18 піднялася на третій поверх, вона вийшла на сходинкову площадку другого поверху. Як виявилося в двері дзвонив ОСОБА_13 , між ним на чоловіком виникла словесна суперечка, потім шарпанина, яка переросла в бійку. Подія відбулася на сходинковій площадці між 2 та 3 поверхами. Підтвердила, що бачила як ОСОБА_13 вдарив чоловіка в плече , від чого той відчув біль. Під вечір біль в плечі у чоловіка почала наростати, тому приблизно після 23 години 01.01.2014 року він звернувся травмпункт ЦМЛ м. Рівне . Внаслідок отриманої травми чоловік лікувався з 09.01.2014р.

Свідок ОСОБА_19 , яка є сестрою ОСОБА_20 суду показала, що їй було відомо, що ОСОБА_13 разом з сестрою працював в садочку , з яким вона підтримувала товариські стосунки, проте з грудня 2013 року ОСОБА_21 став поводити себе агресивно відносно сестри, надокучав їй, переслідував, навіть телефонував їй.

31.12.2013 року, ввечері сестра та племінник приїхали на таксі до с. Олександрія, так як ОСОБА_13 приходив до неї додому, дзвонив у двері, лякав її та сина. 01.01.2014р. разом з сестрою приїхали в м. Рівне. Приблизно після 15 години 01.01.2014 року, коли вона , сестра, її чоловік та племінник перебували у них вдома за адресою АДРЕСА_4 в двері квартири подзвонили, так як в коридорі нікого не було, то ОСОБА_10 вибіг на сходинкову площадку та спустився на перший поверх, а вона вибігла за ним та піднялася на третій поверх, де побачила ОСОБА_17 , який почав кричати та матюкатися. ОСОБА_10 на її окрик піднявся до них та попросив ОСОБА_15 залишити його сім`ю в спокої. Обвинувачений та потерпілий почали шарпатися за одяг тримаючись за плечі, сварилися та з`ясовували стосунки. В якийсь момент ОСОБА_22 почав наносити ОСОБА_23 удари у верхню частину тулуба та плеча. ОСОБА_13 на той момент перебував у стані сп`яніння та був дуже агресивний. Підтвердила, що бачила як ОСОБА_13 наніс удар ОСОБА_24 в плече. ОСОБА_10 скаржився на біль в руці та плечі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 суду показав, що 01.01.2014р. він був очевидцем бійки між ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , яких розтягнув після того, як від удару ОСОБА_28 у ОСОБА_17 пішла кров. Підтвердив, що в момент конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, на сходинковій площадці були жінки. Чи наносив удари ОСОБА_13 він не бачив.

Висновком експерта № 94 від 14.03.2014р. підтверджується, що ОСОБА_24 були нанесені тілесні пошкодження , які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я. Так, в дослідній частині висновку вказано, що згідно даних амбулаторної карти: « 01.01.2014р. 23.30 год. Травматолог МТП скарги на біль в правому плечі, тобто на біль в правому плечі ОСОБА_10 поскаржився до медичного закладу 01.01.2014 р., що відповідає встановленому слідством часу події. ( а.с. 9-10).

За клопотанням обвинуваченого була призначена та проведена повторна судово-медична експертиза .

Так, згідно висновку експерта № 13 від 17.03.2015р. тілесні ушкодження у ОСОБА_6 відносяться до середнього ступеня тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я. На підставі вивчених даних матеріалів кримінального провадження комісія прийшла до висновку, що враховуючи локалізацію та морфологічні особливості розриву сухожилля біцепсу правого плеча, слід зазначити, що в даному випадку наявне тілесне ушкодження, найбільш вірогідно, виникло не менше як від одного удару тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею (при умові значного напруження даного сухожилля в момент удару) і могло виникнути від удару рукою, ногою сторонньої особи та іншими тупими предметами диференціювати які не представляється можливим. Виникнення вказаного тілесного ушкодження в результаті падіння тіла потерпілого, як з прискоренням, так і без прискорення із вертикального положення на виступаючий предмет є малоймовірним.

Таким чином, сукупністю досліджених судом доказів підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_29 в скоєнні кримінального правопорушення. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що між ОСОБА_26 та ОСОБА_27 була бійка в ході якої наносилися удари, при цьому підтвердили, що удари приходилися в область плеча потерпілого. Судом не встановлено підстав для оговорення обвинуваченого потерпілим та свідками. Отримані середнього ступеня тілесні ушкодження, які підтверджені експертизами, були безпосереднім наслідком заподіяного удару по плечу потерпілого. Судом не встановлено, що після бійки з ОСОБА_30 . ОСОБА_10 мав конфлікт будь-з ким ще, у зв`язку з отриманням травми ОСОБА_10 звернувся за медичною допомогою 01.01.2014р. о 23.30, тобто в тей же день , а тому сумнівів в тому, що отримані тілесні ушкодження є наслідком конфлікту з ОСОБА_26 , у суду немає.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Суд враховує, що ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с.31), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.33), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.. 34.35).

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить вчинення злочину вперше, має статус учасника бойових дій, згідно дубліката посвідчення серії № НОМЕР_1 , виданого 19.06.2014р..

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено. Посилання прокурора як на обтяжуючу покарання обставину, скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд до уваги не може прийняти, оскільки допустимих доказів цього суду не надано, а судом їх не встановлено.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд рахує, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе з застосуванням покарання у виді обмеження волі. Також суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків.

Запобіжний захід не обирався та доцільності його обрання до набрання вироком законної сили немає..

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,370,373,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік .

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням , встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст.. 76 КК покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Вручити копію вироку після його проголошення обвинуваченому та прокурору, в разі проголошення вироку у відсутність учасників судового провадження, копію вироку направити не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1