Провадження 1-кс/127/7356/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ УСБ України у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_2 , про накладення арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_3 , з метою забезпечення виконання рішення суду в частині можливої конфіскації майна, за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 мотивуючи свої вимоги тим, що у нього в провадженні знаходиться матеріали досудового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 07.04.2015, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 2, 3 ст. 260 КК України.

Також слідчий мотивує своє клопотання тим, що влітку 2014 року, ОСОБА_5 з метою протистояння правоохоронним органам та органам влади створив у м. Козятині Вінницької області непередбачене законом збройне формування та упродовж 2014 2015 років здійснював керівництво та постачання йому зброї, боєприпасів і приймав в його діяльності безпосередню участь по даний час.

Так, прикриваючись діяльністю Козятинського відокремленого підрозділу громадської організації «НІХТО КРІМ НАС» (Козятинській загін народної самооборони), основним офіційним завданням якої декларувалось надання волонтерської допомоги бійцям Збройних сил України та добровольчих батальйонів, ОСОБА_5 використовуючи свої зв`язки із числа бійців залучених до проведення антитерористичної операції на сході України та використовуючи посвідчення даної організації, налагодив канал постачання до Вінницької області вогнепальної стрілецької зброї, вибухових речовин та бойових припасів, в тому числі для озброєння створеного ним збройного формування.

З метою реалізації вищевказаного злочинного задуму ОСОБА_5 залучив до участі у даній організації ОСОБА_3 , якому доручив здійснення організаційно-розпорядчих функцій щодо забезпечення діяльності не передбаченого законом формування, ОСОБА_6 та інших не встановлених на даний час слідством осіб, які для участі у незаконному збройному формуванні отримали на озброєння вогнепальну зброю, вибухову та іншу зброю.

У ході проведення 05.06.2015 санкціонованого обшуку транспортного засобу - автомобіля марки Fiat Fiorino, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , який зареєстрований та використовується ОСОБА_3 , разом з іншими об`єктами, виявлено та вилучено одну придатну до вибуху осколкову наступальну ручну гранату «РГД-5» із запалом до неї типу УЗРГМ.

Відповідно до висновку судово-вибухотехнічної експертизи НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області від 07.06.2015 № 38 вилучений 05.06.2015, при проведенні обшуку транспортного засобу - автомобіля марки Fiat Fiorino, державний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , який зареєстрований та використовується ОСОБА_3 боєприпас, являється придатним до вибуху осколково-наступальною ручною гранатою «РГД-5» із запалом до неї типу УЗРГМ.

Крім того, у ході проведення 05.06.2015 санкціонованих обшуків за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 , разом з іншими об`єктами, виявлено та вилучено дві придатні до вибуху осколкові наступальні ручні гранати «РГД-5» із запалами до них типу УЗРГМ та УЗРГМ-2.

Таким чином, ОСОБА_3 , здійснював керівництво непередбаченим законом збройним формуванням, постачання йому зброї, боєприпасів та приймав безпосередню участь в його діяльності, чим вчинив злочин, передбачений ч. ч. 2, 3 ст. 260 КК України керівництво, постачання зброї, боєприпасів та участь у непередбаченому законом збройному формуванні.

09.06.15 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.ч. 2, 3 ст. 260 КК України. 10.06.15 до ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Санкцією ч. 3 ст. 260 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_3 .

Згідно довідки Козятинського РСП «КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 30.06.2015 № 55 за громадянином ОСОБА_3 зареєстровано на праві приватної власності нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із викладеними обставинами та вимогами кримінального та кримінально-процесуального законодавства України існує необхідність в арешті вищевказаного нерухомого майна, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ., з метою забезпечення виконання рішення суду в частині можливої конфіскації майна.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_7 у судове засідання не викликався з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Так, згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженого прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Якщо у визначений цією частиною термін прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що існує необхідність в арешті вищевказаного нерухомого майна, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ., з метою забезпечення виконання рішення суду в частині можливої конфіскації майна, слідчий суддя вважає, що є усі достатні підстави передбачені ст. 170 КПК України для накладення арешту на вищевказане майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131,132, 170,171. КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_3 , з метою забезпечення виконання рішення суду в частині можливої конфіскації майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: