АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/6505/15-к Слідчий суддя: ОСОБА_1
Провадження № 11сс/790/819/15 Доповідач: ОСОБА_2 ,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

заявника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Харківської області та рішення начальника управління 04 прокуратури Харківської області від 12 травня 2015 року.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 22 травня 2015 року ОСОБА_7 звернувся із скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора Харківської області розглянути клопотання від 10.04.2015 року про визначення підслідності кримінальних проваджень, мотивуючи тим, що прокурором Харківської області воно не розглянуто у відповідності до положень ч.5 ст. 218 КПК України. Просив зобов`язати прокурора Харківської області розглянути клопотання про визначення підслідності кримінальних проваджень за слідчим управлінням ГУМВС України в Харківській області.

Слідчий судця, вивчивши доводи скарги, вважає правильним відмовити у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного.

10 квітня 2015 року ОСОБА_8 і ОСОБА_7 звернулись до прокурора Харківської області з клопотанням, в які а у просили визначити підслідність кримінальних проваджень:

№0001373від26.03.2013р-;№0002763від01.08.2013р-;
0002835від10.08.2013р-;№0003575від20.10.2013р-;
№0003576від20.10.2013р.;№0000087від09.01.2014р-;
№0000512від10.02.2014р-;№0002481від25.07.2014р-;
№0002491від26.07.2014р-;№0002526від30.07.2014р-;
№0002895від05.09.2014р-;№0003846від10.12.2014р-;
№0000185від22.01.2015р-;№0000321від08.02.2015р-;
№0000725від26.03.2015р-;№0000727від26.03.2015р-;

№0002526 від 11.08.2013 р., за слідчим управлінням ГУМВС України в Харківській області.

12 травня 2015 року начальником управління 04 прокуратури Харківської області заявникам надано відповідь, в якій роз`яснені положення статей 303-308 КПК України.

Правилами частин 1 та 3 статті 26 КПК України затверджено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Правилами ч.1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час розслідування, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; ,4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження;5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Таким чином, зазначені вимоги заявника не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені у випадках, визначених ст. 303 КПК України.

Крім того, суд зазначив наступну обставину.

Із скарги вбачається, що об`єднане кримінальне провадження № 0002526 від 11.08.2013 р. знаходиться в провадженні Фрунзенського РВ Харківського МУ ГУМВС України в Харківській області.

Приписами статті 32 КПК України закріплені принципи територіальної підсудності.

Тобто, з урахуванням висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 303 КПК України, прокуратура Харківської області не є органом розслідування за цими кримінальними провадженнями, а тому вимоги скарги виходять за юрисдикцію Червонозаводського районного суду м. Харкова.

При таких обставинах, враховуючи положення ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя зробив висновок, про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою.

На данну ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу та матеріали справи повернути до суду першої інстанції на новий розгляд іншим складом суду.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_7 мотивує тим, що на його думку ухвала слідчого судді не відповідає вимогам чинного законодавства України і є незаконною.

Вислухавши суддю доповідача, ОСОБА_7 що підтримував вимоги апеляційної скарги, прокурора що заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України регламентовано вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора до яких питання зміни підслідності не відноситься, що вірно вказано слідчим суддею.

Питання підслідності регламентується ст.216 КПК України.

Тобто, вимоги, які заявляє ОСОБА_7 взагалі не віднесені КПК України до повноважень слідчого судді.

Посилання апелянта на ч.1 ст.409 КПК України безпідставні оскільки стосуються іншої стадії кримінального процесу - судовому розгляді справи по суті.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 19 ч. 2 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дана правова норма розповсюджується в тому числі на суддів всіх судових інстанцій без виключення.

Таким чином на підставі ч.4 ст.304 КПК України за таких обставин слідчий суддя повинен відмовити у відкритті провадження за скаргою і з таким рішенням погоджується судова колегія.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обгрунтованою, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

Між тим, судова колегія звертає увагу слідчого судді на необхідність виконання вимог п.4 ст.304 КПК України при винесенні ухвали щодо відмови у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,422,423 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року щодо відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Харківської області та рішення начальника управління 04 прокуратури Харківської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді: