УХВАЛА

Іменем України

„ 29
" травня 2007
року колегія суддів судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Фоміна Ю.В.

суддів: Слісарчука
Я.А., Яковлева С.В.

за участю
прокурора Руденка
В.І.

потерпілого ОСОБА_4.

представника потерпілого ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6.,
ОСОБА_7,

ОСОБА_8., ОСОБА_9

засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_4,

ОСОБА_2., ОСОБА_3

законного представника

неповнолітнього засудженого ОСОБА_10. розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі
кримінальну справу за апеляціями
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_2., ОСОБА_3, на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 20 березня 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Житомира, не судимого,

засуджено:

-за ст. 187 ч.2 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі
без конфіскації майна;

-за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-за СТ.304 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Справа №11-389 Головуючий у суді 1-ї інстанції Побережний В.Й.

Категорія ст.187ч2 КК України Суддя-доповідач
Слісарчук Я.А.

2

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим до відбуття визначено
4 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Житомира, не судимого,

засуджено :

-за ст. 187
ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки 6 місяців
позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-за ст. 304 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України
шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим до відбуття визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі
без конфіскації майна.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
м. Житомира, не судимого,

засуджено :

-за ст. 187
ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення
волі без конфіскації майна;

-за ст. 186
ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки позбавлення
волі;

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим до відбуття
визначено 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Житомира, не судимого,

засуджено за ст.187 ч.2 КК України
із застосуванням ст. 69 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі без
конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишено
попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання вказаним
засудженим визначено рахувати з 10 листопада 2006 року.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1., ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь
ОСОБА_4. 6000 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1., ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 68,65 гривень судових
витрат, а з ОСОБА_2. - 10,65 гривень судових витрат.

3

Питання про речові докази вирішено
відповідно з вимогами ст. 81 КПК України.

Як визнав суд, 21 травня 2006 року біля 3 години 45 хвилин ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_4, ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння, в районі
перехрестя вулиць Хлібна - Київська в м. Житомирі, ОСОБА_1. і ОСОБА_2. втягнули неповнолітнього ОСОБА_3 у злочинну діяльність,
з метою заволодіння майном ОСОБА_11. вчинили на нього
розбійний напад, під час якого збили потерпілого з ніг та нанесли удари руками
та ногами по тулубу і голові ОСОБА_11., заподіявши йому легкі тілесні
ушкодження у вигляді саден та синців на голові,
обличчі, тулубі, правій руці та нозі, від чого потерпілий втратив свідомість. Після цього, засуджені заволоділи його мобільним телефоном „Самсунг С-200" зі стартовим
пакетом, грошима в сумі 7 гривень, двома ключами та золотим
ланцюжком, а всього майном ОСОБА_11. на загальну суму 1706,50 гривень.

1 липня 2006 року близько 2 години 55 хвилин, ОСОБА_1., ОСОБА_2., неподалік будинку №89, що по вулиці Мануїльського в м.
Житомирі, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, втягнувши неповнолітнього ОСОБА_10, у
злочинну діяльність, який теж знаходився в стані алкогольного сп'яніння, наздогнали потерпілого ОСОБА_12, після чого
ОСОБА_1. наніс йому удар рукою в спину та
живіт.Від удару потерпілий впав на землю, а засуджені нанесли йому чисельні
удари руками та ногами в різні частини тіла, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді двох синців, п'яти саден на
обличчі, крововиливу під кон'юктивою правого ока, садна на шиї, множинні садна на верхніх кінцівках, петехіальних крововиливів на
грудній клітці, а затим відкрито викрали його
мобільний телефон „Моторола", гроші в сумі
20 гривень та три ключі, а всього заволоділи майном
ОСОБА_12 на загальну суму 1193 гривні.

10 листопада 2006 року біля 2 години 50 хвилин, ОСОБА_4, ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкольного
сп'яніння на перехресті вулиць Шелушкова - Гоголя
в м. Житомирі, ОСОБА_2. і ОСОБА_1. втягнули у злочинну діяльність, неповнолітнього ОСОБА_3, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_4., під час якого ОСОБА_3
вдарив потерпілого рукою, а затим ногою,
після чого ОСОБА_5 почав тікати від засуджених, однак біля будинку №61 по
вулиці Шелушкова, вони наздогнали потерпілого та нанесли йому чисельні
удари руками та ногами по тулубу і обличчю, заподіявши ОСОБА_5 легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я у вигляді черепно-мозкової травми, забіної рани підборіддя та лівого надбрів'я, синців і
ссаден на обличчі, струсу головного
мозку. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий втратив свідомість. Після цього засуджені заволоділи його
мобільним телефоном „Нокіа" зі
стартовим пакетом, на рахунку, якого знаходились гроші в сумі 7 гривень, золотим перснем, в'язаною шапкою,
ліфтовою карткою, ключима в кількості
10 штук, а всього майном ОСОБА_5. на загальну суму 1845 гривень.

На вирок суду подані апеляції.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції вирок просить скасувати та постановити новий вирок, яким
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. призначити покарання : за ст. 187
ч.2 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їм
майна, за ст. 186 ч.2 КК

4

України 4 роки
позбавлення волі, за ст. 304 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим до відбуття
призначити 7 років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного їм майна. ОСОБА_3 призначити покарання: за ст. 187 ч.2 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, за ст. 186 ч.2 КК України 4 роки
позбавлення волі, а на підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим до
відбуття визначити 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.ОСОБА_4 за ст. 187
ч.2 КК України призначити покарання 7
років років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Вказує
на те, що призначене покарання засудженим не відповідає вимогам ст. 65
КК України. На думку автора апеляції суд безпідставно
застосував щодо засуджених, як в частині основного так і додаткового покарання положення ст. 69 КК Украни,
оскільки ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. вчинили тяжкі злочини в стані алкогольного сп'яніння, під час яких до втрати свідомості
били потерпілих, а затим заволоділи їх майном. Крім
цього, на думку автора апеляції, суд необгрунтовано,
частково задовільним позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5., стягнувши на його користь лише 8000 гривень моральної
шкоди і при цьому не врахував фізичних,
душевних та психологічних страждань ОСОБА_5., а тому прокурор просить стягнути на користь потерпілого із засуджених 217600
гривень моральної шкоди.

Засуджені
ОСОБА_4, ОСОБА_2., вирок
просять змінити, пом'якшити покарання,
призначене місцевим судом, визначивши його не пов'язаним з позбавленням волі. Зокрема, ОСОБА_4 зазначає, що він визнав вину, щиро розкаявся, з'явився з
зізнанням, раніше до кримінальної відповідальності
не притягувався, його матір'ю повністю відшкодована матеріальна шкода двом потерпілим, які не мають
до нього ніяких претензій, він має
молодий вік, а в сім'ї після смерті батька залишилась лише одна мати, яка потребує його допомоги. ОСОБА_2. вказує на
те, що він визнав вину, щиро
розкаявся, відшкодував потерпілим матеріальну та моральну шкоду, він та
його батьки мають ряд захворювань.

Засуджений ОСОБА_3 призначене судом покарання вважає надмірно суворим і просить його пом'якшити. Посилається на те, що
він вчинив злочини в неповнолітньому віці, має намір
надавати допомогу хворій матері та одружитися з дівчиною, яка народила
дитину.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, потерпілого ОСОБА_4. і його представника ОСОБА_5 про задоволення апеляції прокурора
та про відхилення апеляцій засуджених,
засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_2., ОСОБА_3, захисників ОСОБА_8.,
ОСОБА_6., ОСОБА_7, законного представника
неповнолітнього засудженого ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляції засуджених та відхилити апеляцію прокурора, засудженого ОСОБА_1. і захисника ОСОБА_9, про залишення
без задоволення апеляції прокурора, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляцію прокурора слід задовольнити частково, а апеляції
засуджених слід залишити без задоволення, виходячи з
наступного.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_4, ОСОБА_2., ОСОБА_3 і ОСОБА_1. у вчинені злочинів за обставин
наведених у вироку

5

підтверджується сукупністю
досліджених під час
судового розгляду і наведених у
вироку доказів, є обгрунтованим і по суті не оспорюється.

За встановлених фактичних обставин дії засуджених ОСОБА_2. і ОСОБА_1. за ст.ст. 187 ч.2, 186
ч.2, 304 КК України, ОСОБА_3 за ст. ст. 187 ч.2, 186 ч.2 КК України і
ОСОБА_4 за ст. 187 ч.2 КК України кваліфіковані вірно.

Доводи прокурора про необгрунтоване застосування судом положень ст. 69 КК
України при призначенні основного і додаткового покарання та призначення
засудженим покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м'якості, колегія суддів не приймає до уваги.

Як вбачається з вироку, суд врахував, що засуджені вперше притягуються до
кримінальної відповідальності, щиро розкаялися, активно сприяли розкриттю злочинів, позитивно характеризуються, є
особами молодого віку, а ОСОБА_3
вчинив злочини в неповнолітньому віці. ОСОБА_4, ОСОБА_1., ОСОБА_2. частково відшкодували потерпілим
заподіяну злочинами шкоду, скрутне матеріальне
становище ОСОБА_1, ОСОБА_2. і ОСОБА_4

Крім цього, під час розгляду справи в апеляційному суді за клопотанням захисника засудженого ОСОБА_3 судом були оглянуті
свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження дитини з
яких видно, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в ОСОБА_13. народився син, батьком,
якого в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_3, а 25 травня 2007
року вищезазначений засуджений зареєстрував шлюб з ОСОБА_13.

За таких обставин, суд прийшов до обгрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_1., ОСОБА_4, ОСОБА_2. і ОСОБА_3 за ст. 187 ч.2 КК України, а
ОСОБА_3 також за ст. 186 ч.2 КК України покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої санкціями вказаних
статей у вигляді позбавлення без конфіскації майна.

Не заслуговують на увагу колегії суддів, твердження засуджених ОСОБА_2., ОСОБА_4, ОСОБА_3 про призначення їм надмірно суворого покарання.

Суд врахував, що засуджені вчинили низку тяжких насильницьких злочинів в стані алкогольного сп'яніння, а тому
обгрунтовано призначив їм покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Рішення в частині призначення покарання судом належно мотивоване, а
призначене засудженим покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і не є за своїм розміром явно несправедливим внаслідок м'якості,
та - за своїм видом явно несправедливим внаслідок суворості.

Колегія суддів не знаходить підстав для скасування4 вироку за
м'якістю призначеного покарання, як про це
зазначено в апеляції прокурора так і для пом'якшення покарання із
застосуванням ст. 75 КК України на, що покликаються в своїх скаргах засуджені.

Разом з тим, як обгрунтовано зазначено в апеляції прокурора, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди із засуджених на
користь потерпілого

6

ОСОБА_4., суд не достатньо
врахував глибину фізичних та душевних страждань
потерпілого та ступеня вини ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, якими вчинено тяжкий насильницький злочин щодо ОСОБА_5.

За таких обставин, колегія суддів, вважає за необхідне збільшити розмір відшкодування моральної шкоди із засуджених на користь
потерпілого з 6000 гривень до 20000 гривень, при цьому
колегія суддів виходить із вимог розумності і справедливості.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляції засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_2., ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстації
задовольнити частково.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 20 березня 2007 року
щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 змінити.

Збільшити розмір відшкодування моральної шкоди з 6000 гривень до 20000 гривень.

Вказані кошти стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2., ОСОБА_1.
солідарно на користь ОСОБА_5.

В решті вирок залишити без зміни.