У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Пекного С.Д. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора

Парусова А.М.,

законного представника

ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 18 березня
2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою законного представника
неповнолітнього засудженого ОСОБА_2 на вирок Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 13 січня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 24 травня 2006 року щодо ОСОБА_1.

Вироком Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 13 січня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с. Билбасівки Слов'янського району

Донецької області,

громадянина України,

раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на два роки; за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення
волі строком на сім років.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі строком на сім років.

Зазначеним вироком засуджено також ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, судові
рішення щодо яких не оскаржуються.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1. залишено без зміни.

Неповнолітнього ОСОБА_1. засуджено за те, що він разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та двома невстановленими слідством особами 07 березня 2005
року о 22-й годині біля станції швидкої допомоги, що в с. Билбасівці
Слов'янського району Донецької області, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та
супроводжуючи свої дії застосуванням насильства, умисно завдав декілька ударів
руками і ногами у різні частини тіла ОСОБА_6 і ОСОБА_7, заподіявши останньому
легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Крім того ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4 і невстановленою слідством
особою, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, того ж дня о 22-й годині 20
хвилин на вул. Леніна, що в с. Билбасівці Слов'янського району Донецької
області, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя і здоров'я
ОСОБА_6, вчинив напад на останнього, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я та заволодів його майном на
загальну суму 800 грн.

У касаційній скарзі законний представник ОСОБА_2, посилаючись на
відсутність у матеріалах справи доказів причетності ОСОБА_1 до вчинення інкримінованих
йому злочинів, заперечуючи наявність попередньої змови на заволодіння речами
потерпілого, порушує питання про скасування постановлених судових рішень із
закриттям справи у зв'язку із відсутністю в його діях складу злочинів. При
цьому зазначає про істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону,
зокрема права на захист, оскільки її як законного представника неповнолітнього
засудженого та його захисника не було повідомлено про день і місце розгляду
справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення законного
представника ОСОБА_2, яка підтримала свою касаційну скаргу, прокурора Парусова
А.М., який вважав, що ухвалу апеляційного суду слід скасувати, а справу
направити на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга
законного представника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до статтей 254, 361 КПК України, учасники процесу
повідомляються про день розгляду справи в суді
апеляційної інстанції.

Однак перевіркою матеріалів справи встановлено, що апеляційний суд при
розгляді справи щодо ОСОБА_1 зазначені вимоги закону порушив, оскільки законний
представник неповнолітнього засудженого ОСОБА_2 і захисник ОСОБА_8 про день
розгляду справи в суді апеляційної інстанції повідомлені не були, що є істотним
порушенням вимог кримінально-процесуального закону і підставою для скасування
ухвали апеляційного суду.

Крім того, ухвала апеляційного суду за своїм змістом має відповідати
вимогам ст. 377 КПК України. У ній мають бути наведені докладні мотиви
прийнятого рішення, усі доводи, що містяться в апеляції, мають бути
проаналізовані і жоден із них не повинен залишатися без відповіді.

Відповідно до вимог статей 362, 365 КПК України суд апеляційної інстанції
зобов'язаний перевірити всі доводи апеляції, в тому числі і шляхом проведення
судового слідства.

Як убачається із матеріалів справи, в апеляції захисника ОСОБА_8 в
інтересах ОСОБА_1 йшлося про однобічність та необ'єктивність судового слідства,
неправильне застосування кримінального закону. При цьому захисник ствердив про
відсутність попередньої змови між засудженими на вчинення нападу з метою
заволодіння чужим майном.

Крім того, захисник ОСОБА_8 вказує на те, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, а жодного доказу, який би свідчив про причетність
ОСОБА_1 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у справі не
зібрано.

Залишаючи апеляцію ОСОБА_8 без задоволення, апеляційний суд не зазначив її
суті, не перевірив та належним чином не проаналізував доводи захисника та
доказів, якими вони спростовуються, в ухвалі не навів, чим порушив вимоги
закону щодо змісту ухвали апеляційного суду.

Апеляційний суд, погодившись із висновками місцевого суду щодо обставин
вчинення ОСОБА_1 злочинів, мотивував своє рішення лише показаннями свідків
ОСОБА_9 і ОСОБА_10 про те, що вони бачили, як невідомі чоловіки завдавали
ударів потерпілому, який лежав на землі; свідка ОСОБА_12 про те, що він бачив
засудженого ОСОБА_11, одягнутого в дублянку поверх верхньої одежі, а біля ринку
- невідомого чоловіка, який лежав на землі; засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_5 про
те, що від ОСОБА_3 їм стало про викрадення останнім золотої каблучки.

Таке обґрунтування висновків суду апеляційної інстанції є
недостатнім, а тому непереконливим, адже у висновках ухвали повинні бути
посилання на докази і відповідний матеріальний та процесуальний закон.

За таких обставин ухвала, що не містить обґрунтованих висновків з питань
про доведеність або недоведеність обвинувачення та про правильне застосування
кримінального закону, не може визнаватись такою, що відповідає вимогам ст. 377
КПК України.

З огляду на зазначене, ухвалу апеляційного суду не можна вважати
обґрунтованою та законною, а тому вона підлягає скасуванню з направленням
справи на новий апеляційний розгляд, під час якого належить усунути вказані
недоліки, ретельно дослідити зібрані у справі докази й дати їм та висновкам
суду першої інстанції належну оцінку, ухваливши, в разі необхідності, рішення
про проведення судового слідства і, з урахуванням усіх обставин справи,
постановити обґрунтоване, законне й належно мотивоване рішення.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційну скаргу законного представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2006 року щодо
ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С У Д
Д І :

Синявський О.Г. Пекний С.Д. Нікітін
Ю.І.