УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/7037/14-к

пр. 1-кп/336/78/2015

3 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002120 від 02.06.2014 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України, -

ОСОБА_6 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2014 року від прокурора прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_7 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов вищевказаний обвинувальний акт.

Указаний обвинувальний акт отримано до провадження суду у складі головуючого судді ОСОБА_1 .

У підготовче судове засідання явилися прокурор, захисник та обвинувачений ОСОБА_4 .

Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, перевіривши їх обґрунтованість матеріалами справи, суд дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту нормам КПК України та про наявність підстав для його повернення прокурору, виходячи з наступного.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 у призначені судові засідання не являється, про місце та час судового розгляду повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в обвинувальному акті.

Судом за клопотанням прокурора відкладалось підготовче судове засідання для забезпечення явки обвинуваченого, обов`язок чого взяв на себе прокурор, однак, явка обвинуваченого в судове засідання прокурором не була забезпечена.

Як вбачається з доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів під час досудового розслідування запобіжним заходом щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , який звинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, було обрано домашній арешт.

Відповідно до ст. 314 ч. 2 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими названим Кодексом для судового розгляду.

До обов`язків суду на стадії підготовчого судового засідання не відноситься здійснення розшукових дій щодо обвинуваченого, а проведення підготовчого розгляду справи та призначення її до розгляду без участі обвинуваченого неможливо.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процессуального закону, зазначеним у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які кваліфіковані за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України, та як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, у місці масового перебування громадян, та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, у місці масового перебування громадян, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Однією із стадій кримінально правової кваліфікації є вибір правової норми, яка підлягає застосуванню. Ця стадія включає в себе етапи впорядкування (систематизацію, градацію) зібраних фактичних даних; попередньої правової оцінки; розмежування складів діянь та вибору правової норми, яка підлягає застосуванню. Наступною стадією кваліфікації є встановлення відповідності між ознаками діяння і нормою.

Натомість, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, не містять правову кваліфікацію за кожним з кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як немає за ними і формулювання обвинувачення, що унеможливлює розуміння, які саме їх дії кваліфіковані органом досудового розслідування за певними положеннями закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вищенаведене підтверджується і обов`язковою в силу ч.1 ст. 458 КПК України правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у справі № 5-34кс13, згідно з якою правильне застосування норми закону передбачає встановлення і юридичне закріплення точної відповідності між ознаками вчиненого діяння і ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Натомість, з аналізу викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, вбачається їх неконкретність та, навіть, нелогічність і суперечливість.

Так, в акті зазначено, що на початку червня 2014 року ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований», з метою збуту, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, за грошові кошти в розмірі 3200 гривень, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який незаконного зберігав, з метою збуту, за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі зазначено, що 27.06.2006 року, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання вищевказаного наркотичного засобу, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , приблизно о 16-20 годині, в ході проведення обшуку за вищевказаною адресою працівниками міліції в присутності понятих було вилучено одноразовий медичний шприц ємкістю 5 мл, в якому знаходилась рідина світло-жовтого кольору, яка, згідно висновку експерта № 964 від 30.07.2014 р., містись в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0378 грама, та флакон з непрозорою рідиною коричневого кольору об`ємом 1,2 мл, котра за висновком експерта № 1044 від 16.08.2014 року містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0456 грама.

Отже, з аналізу викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, вбачається суперечливість психічного відношення ОСОБА_6 до дій, які ставляться йому за провину, які, навіть, не відповідають диспозиції ч.2 ст. 307 КК України.

Крім того, в обвинувальному акті так і не викладено, у який же саме спосіб ОСОБА_4 та ОСОБА_6 незаконно збували особливо небезпечний наркотичний засіб. Не зазначено, у який же саме спосіб на початку червня 2014 року ОСОБА_6 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, бо посилання на «за грошові кошти в розмірі 3200 гривень» не є викладенням способу придбання, яким, зокрема, можуть бути купівля-продаж або інша оплатна передача речі. При цьому, навіть, не значена кількість придбаного ОСОБА_6 наркотичного засобу.

Враховуючи наведене, суд констатує, що наданий суду обвинувальний акт містить неконкретний, нелогічний та суперечливий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, правова кваліфікація з формулюванням обвинувачення не узгоджуються з названим викладом.

Крім того, ст. 290 КПК України передбачена низка повноважень, у тому числі захисника, які він має можливість реалізувати під час відкриття матеріалів досудового розслідування.

Згідно встановлених обставин та відповідно до вимог ст. 52 КПК України участь захисника для ОСОБА_6 у цьому провадженні є обов`язковою, оскільки обвинувачений не має освіти.

Як свідчать матеріали провадження, в ході досудового розслідування, участь захисника не була забезпечена.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що захиснику не були відкриті матеріали досудового розслідування та він не мав можливості скористатись наданими йому ст.290 КПК України правами та здійснити покладені на нього обов`язки.

Безумовним порушенням кримінального процесуального законодавства є порушення права обвинуваченого на захист, яке, зокрема, повинно бути забезпечено конкретністю пред`явленного обвинувачення, участю захисника.

Указані недоліки перешкоджають прийняттю судом рішення про призначення кримінального провадження до судового розгляду.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291, ст. 293 КПК України, що згідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.ст. 314, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002120 від 02.06.2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 Кримінального кодексу України, повернути прокурору прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , як такий, що не відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів після її оголошення через суд, який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1