Справа № 190/1553/14-к
Провадження №1-кп/190/38/15
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2015 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1кп/190/38/15 (ЄРДР №0001241) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, має середньо-спеціальну освіту, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 09 серпня 2014 року о 05:00 годині, знаходячись поблизу жилого будинку АДРЕСА_3 , побачив загорожу висотою приблизно 40см, в якій знаходилось 3 гусей білого кольору, що належали ОСОБА_5 , якими ОСОБА_4 в цей час вирішив таємно заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 з корисливої зацікавленості, шляхом вільного доступу до загорожі, розуміючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігав, через дерев`яну хвіртку зайшов всередину загорожі, звідки вчинив крадіжку трьох гусей білого кольору віком 6 місяців вартістю 70грн. кожен, спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 210 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядившись за власним розсудом.
Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за обвинувальним актом кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, відмовившись від дачі показань відносно себе на підставі ст.63 Конституції України.
Обвинувачений ОСОБА_4 06.03.2015 року подав до суду заяву, яку підтримав при судовому розгляді кримінального провадження, про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло, добровільність подання вказаної заяви та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено судом в судовому засіданні. Крім того, обвинувачений відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем.
Прокурор проти заяви обвинуваченого не заперечував.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд судового провадження без його участі, жодних матеріальних претензій до обвинуваченого потерпілий не має.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме - доказів на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з чим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не зазначаються.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України, та оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, речові докази не досліджувались, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку в два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1