справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2007 року Кіровський
райсуд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді - Могильного О.П.

при секретарі - Дудніковій Т.П.

з участю прокурора - Петрова Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальну

справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, уродженця м. Кіровограда, українця, гр-на України,
освіта середня - спеціальна, не одруженого, працюючого приватним підприємцем,
проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого

в здійсненні
злочину передбаченого ч.1 ст. 172 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. вчинив грубе порушення законодавства про працю, при слідуючих
обставинах:

В період з травня 2007 року по 1 червня 2007 року,
ОСОБА_1., являючись приватним підприємцем з правом використання найманої праці,
зареєстрованим виконкомом Кіровської районної ради, при здійсненні
підприємницької діяльності в приміщенні належної йому автомийки, розташованої в
АДРЕСА_2, з метою ухилення від сплати обов'язкових внесків та платежів до
фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, пенсійного
фонду та інших обов'язкових платежів, прийняв на посаду мийника автомобілів
найманого працівника ОСОБА_2. Проте, письмовий трудовий договір з
вищезазначеним працівником не уклав та в подальшому використовуючи працю
найманого працівника, заробітну плату йому не нараховував, відрахування у
пенсійний фонд та фонд загальнообов'язкового страхування не здійснював.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину
свою визнав повністю та пояснив, що дійсно в період з травня 2007 р. по 1
червня 2007 р. виконав всі дії зазначені в обвинувальному висновку без
будь-яких винятків. В заподіяному щиро розкаюється, просить не карати його
суворо, оскільки більше такого ніколи не повториться.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд
визнав не доцільним дослідження доказів тих обставин справи, які ніким не
оспорюються та роз'яснивши положення ч.3 ст.299 КПК України, обмежився допитом
підсудного.

Заслухавши показання підсудного, суд вважає, що його дії правильно
кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 172 КК України та вину
останнього у вчиненні даного злочину повністю доведеною, оскільки ОСОБА_1.
дійсно вчинив грубе порушення законодавства про працю.

При визначенні міри покарання, суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпеки заподіяного, особу підсудного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують його відповідальність.

Так, в силу ст.12 КК України даний злочин не є тяжким,
здійснений вперше. ОСОБА_1. повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у
вчиненому, що визнається судом, як обставинами, що пом'якшують відповідальність
підсудного. Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

За місцем
проживання ОСОБА_1. характеризується позитивно.

Тому, з
врахуванням даних обставин справи, суд визнає можливим перевиховання та
виправлення підсудного без ізоляції від суспільства, визначивши йому міру
покарання в межах санкції ч. 1 ст.172 КК України у вигляді штрафу в мінімальному
розмірі, що становить ЗО неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов
по справі не заявлявся, судових витрат не має.

Керуючись ст.
ст. 321-323, 333-335 КПК України, суд-

3 АС У ДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 172 КК
України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складе суму 510 грн.

Міру
запобіжного заходу на період апеляційного оскарження залишити попередню
-підписку про невиїзд.

Вирок суду може бути оскарженим до апеляційного суду
Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.