У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Глоса Л.Ф. і
Коротких О.А.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві 22 травня
2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на
судові рішення щодо нього, -

встановила:

вироком Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 28 грудня 2005 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця міста Кіровограда, раніше судимого 29 вересня 1997 року за ст. 81 ч. 4
КК України на 3 роки позбавлення волі умовно з іспитовим строком 2 роки,
постановою від 20 квітня 1999 року направленого для відбування покарання, 25
травня 2001 року звільненого умовно-достроково на 1 рік 3 місяці і 3 дні, -

засуджено за:

- ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки
позбавлення волі;

- ст. 185 ч. 4 КК України на 5 років
позбавлення волі;

- ст. 185 ч. 5 КК України на 7 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На підставі вимог ст. 70 КК України
ОСОБА_1 визначено остаточне покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, що є його власністю.

Цим же вироком засуджені ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, судові рішення щодо яких не оскаржено.

Судом постановлено стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 на користь: ТОВ „Спецтехмонтаж-2” - 12 317 гривень 17 копійок; ЗАТ
„Агроелектромонтаж” - 960 гривень; а також на користь ОСОБА_4 - 7 776 гривень
50 копійок.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської
області від 14 березня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано судом винним і
засуджено за те, що він за попередньою змовою з іншими засудженими у справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 21 жовтня 2002 року близько 23-ої години 30 хвилин проникли
на охоронювану територію ЗАТ „Агроелектромонтаж”, що розташовувалося по вулиці
Аерофлотській, 24 в місті Кіровограді, звідки викрали майна на суму 960
гривень.

Вони ж 6 лютого 2003 року близько 0
годин проникли до приміщення магазину, що розташовувався по АДРЕСА_1, звідки
таємно викради грошей та майна на суму 7 776 гривень 50 копійок, чим спричинили
потерпілому ОСОБА_4 шкоду в зазначеному розмірі.

На початку травня 2003 року близько
0 годин 10 хвилин ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 за попередньою змовою з невстановленою особою проникли до приміщення
магазину по проспекту Інженерів, 6 в місті Кіровограді, звідки таємно викрали
майна ТОВ „Спецтехмаш-2” на суму 12 317
гривень 17 копійок.

У касаційній скарзі засудженого
ОСОБА_1 порушується питання про зміну вироку суду - перекваліфікацію його дій
із ст. 185 ч. 5 КК України на ст. 185 ч. 3 КК України з пом'якшенням міри
покарання. Свою вимогу він обґрунтовує тим, що у справі точно не встановлено
суми спричиненої потерпілим шкоди, що потягло за собою неправильну
кваліфікацію. Зазначає про те, що судом не було задоволено його клопотання про
надання захисника, а також не було ознайомлено з протоколом судового засідання.
Також вказує на те, що злочин він учинив через збіг тяжких матеріальних обставин
у родині.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, перевіривши матеріали кримінальної справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для
внесення справи на касаційний розгляд з метою перегляду постановлених у ній
судових рішень.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів підтверджена сукупністю зібраних по справі, вірно оцінених та
обґрунтовано покладених судом в основу вироку доказів, зокрема, показаннями
самого засудженого ОСОБА_1, який визнавав себе винним і підтверджував факти
вчинення злочинів разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_3, показаннями інших засуджених у
справі ОСОБА_3 іОСОБА_2, які також не заперечували фактів вчинення крадіжок
майна разом з ОСОБА_1, показаннями представників цивільних позивачів,
відповідно до яких встановлено кількість та вартість викраденого майна,
показаннями потерпілого ОСОБА_4 про кількість та вартість викраденого майна,
даними письмових доказів, якими підтверджено кількість викраденого майна та
його вартість, даними протоколів відтворення обстановки та обставин подій,
відповідно до яких інший засуджений у справі ОСОБА_3 детально показував про
обставини вчинених злочинів, іншими доказами.

Уся сукупність зібраних по справі
доказів була ретельно проаналізована судом, що дало можливості дійти обґрунтованого
висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів. Тому доводи його
скарги про незаконність засудження є безпідставними.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 185
ч. ч. 3, 4, і 5 КК України є правильною. Посилання у скарзі про те, що у справі
точно не встановлено суми спричиненої потерпілим шкоди, що потягло за собою
неправильну кваліфікацію, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на
увагу. Кількість та вартість викраденого майна було встановлено з достовірних
джерел: даних письмових доказів, показань потерпілого та представників
цивільних позивачів, які правильно
покладено в основу вироку.

Що стосується міри покарання, яка
обрана судом ОСОБА_1, то вона відповідає вимогам закону і призначена з
урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності вчинених злочинів,
даних про його особу, а також усіх обставин справи. У даному випадку колегія
суддів вважає її необхідною та достатньою для виправлення ОСОБА_1 та
попередження нових злочинів, а тому такою, що не підлягає зміні.

Посилання у скарзі про порушення
норм кримінально-процесуального законодавства, зокрема, незабезпечення його
захисником та неознайомлення з протоколом судового засідання, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки вони не відповідають матеріалам кримінальної
справи.

Не вбачаючи передбачених ст. 398
КПК України підстав для скасування або зміни судових рішень щодо ОСОБА_1 та
керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

відмовити в задоволенні касаційної
скарги ОСОБА_1, засудженого вироком Кіровського районного суду міста
Кіровограда від 28 грудня 2005 року.

С у д д і:

Паневін В.О. Глос Л.Ф. Коротких О.А.

______________________________________________________________________

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України
В.О. Паневін