№ 209/6599/14-к
№ 1-кп/209/59/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
20 січня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1кп-209/458/14 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18 лютого 2000 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 306 ч.2, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений із місць позбавлення волі 28 липня 2001 року згідно із законом України Про амністію від 05 липня 2001 року за постановою Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2001 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 26 днів;

- 12 травня 2003 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 198, 289 ч.3, 69 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 27 квітня 2006 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання в вигляді 1 місяця позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 травня 2003 року , остаточно до відбуття призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 19 жовтня 2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 187 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України часткове приєднане невідбуте покарання у вигляді 6 місяців за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 квітня 2006 року, остаточно до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі, звільнений із місць позбавлення волі 27 липня 2013 року по відбуттю строку покарання, .

- 29 вересня 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України;

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучі раніше неодноразово засудженим за скоєння злочинів проти власності, останній раз 28 вересня 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, знову скоїв корисливий злочин.

Повторно, 28 серпня 2014 року, приблизно о 14.30 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на 1 поверсі у 2 під`їзді у кабіні ліфта у будинку № 45 по вулиці Харківській в м. Дніпродзержинську, побачив незнайому йому жінку похилого віку, в якої в руках був поліетиленовий пакет, після чого у нього одразу виник умисел на відкрите заволодіння її поліетиленовим пакетом. Далі, реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривку, заволодів її майном, а саме: поліетиленовим пакетом, в я кому знаходилися: грошові кошти в сумі 50 гривень, окуляри (сонцезахисні) в кількості 2 шт., загальною вартістю 70 гривень, окуляри для зору в кількості 1 шт. вартістю 100 гривень, мобільний телефон марки Нокія вартістю 250 гривень. Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 470 гривень. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця злочину втік, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 25 вересня 2014 року близько о 19.00 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись у 2 під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де при розмові з малознайомим чоловіком, у якого в руках був мобільний телефон марки Нокія, у обвинуваченого виник умисел на відкрите заволодіння мобільним телефоном з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Далі, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, підійшов до чоловіка та відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вдарив його рукою по обличчю, від чого потерпілий впав на землю, та заволодів його майном, а саме: мобільним телефоном марки Нокія 308 RM-838, вартістю 850 гривень. Тим самим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 850 гривень. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця злочину втік, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Повторно 10 жовтня 2014 року, близько о 10.00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на 3 поверсі у 1 під`їзді будинку АДРЕСА_3 , побачив незнайому йому жінку похилого віку, в якої у руках був пакет з продуктами харчування, після чого у нього виник умисел на відкрите заволодіння пакетом з продуктами харчування. Далі, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, підійшов до жінки похилого віку та відкрито, шляхом ривку, заволодів її майном, а саме: пакетом з продуктами харчування на загальну суму 80 гривень, грошовими коштами у сумі 60 гривень. Тим самим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 140 гривень. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 , з місця злочину втік, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України тобто відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), скоєне повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину в заволодінні майном потерпілих, підтвердив обсяг викраденого майна, місце та час скоєння кримінальних правопорушень, в скоєному щиро кається. Пояснив що не працював на той час, і потребував грошових коштів.

Просив суд розглянути справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене йому обвинувачення та розмір завданої злочином шкоди, йому зрозумілі, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна і дійсна позиція.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, який не заперечував проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною та істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи та розмір завданої матеріальної шкоди в апеляційному порядку, про що в справі є розписка обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази суд вважає що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, що не небезпечним для життя та здоров`я (грабіж), вчинене повторно.

Обставиною, пом`якшуючою покаранняобвинуваченого, суд вважає щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини.

Обставини, що обтяжують покаранняобвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України, є рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд, враховує, що вчинений ним злочини є тяжким злочином, враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, але повністю визнав свою вину, розкаявся у скоєних злочинах, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, і з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, вважає, що подальше виправлення і перевиховання обвинуваченого не може бути досягнуто без ізоляції від суспільства, і йому належить призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України із частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 вересня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 вересня 2014 року і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 21 жовтня 2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 тримання під вартою залишити таким же до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - мобільний телефон марки Нокія 308 RM-838 IMEI НОМЕР_1 , повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч.3 ст.376 КПК України обвинувачений, його захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно вручити після оголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1