АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
Головуючий у суді І інстанції Горбунов В.Г.
Доповідач у суді ІІ інстанції Лещенко Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
березня 2008 року. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
у складі :

головуючого - судді Зубка
К.А.,

суддів Лещенка Р.М., Ремеза П.М.,

за участю прокурора Науменка В.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляції захисника - адвоката ОСОБА_3. в інтересах
засудженого ОСОБА_1. та засуджених ОСОБА_2. та ОСОБА_1. на вирок
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2006 року, яким:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року

народження,
уродженець селища Димитрово

м.
Олександрії, мешканець селища Нова Прага

Олександрійського району, раніше не судимий

засуджений
за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 12
років;

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2року

народження,
уродженець та мешканець селища

Нова Прага
Олександрійського району, раніше

судимий
Олександрійським райсудом:

-12.06.1990
року за ст. 206 ч. 2 КК України

до 2 років
позбавлення волі,

-13.01.1995
року за ст. 140 ч. 1, ст. 229-6 ч. 1

КК України
до 3 років позбавлення волі,

-11.12.1998 року за ст. 140 ч.
2, ст. 89 ч. 1 КК

України до
2 років позбавлення волі,

-14.04.2000
року за ст. 140 ч. 2 КК України до

2 років позбавлення волі,

-20.01.2003
року за ст. 185 ч. 3 КК України до

3 років
позбавлення волі, звільнений 27.08.2005

у зв'язку
з відбуттям покарання

засуджений
за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на 10 років.

Цим же вироком засуджені ОСОБА_4. та
ОСОБА_5., вирок відносно яких в апеляційному порядку не оскаржений.

Вироком також стягнуто з засуджених
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_4. та ОСОБА_5.
на користь потерпілої ОСОБА_6. солідарно 1400 грн. матеріальної шкоди та
15000 грн. моральної шкоди.

Зазначеним вироком ОСОБА_1. визнаний
винним в умисному вбивстві на ґрунті особистих неприязних стосунків громадянина
ОСОБА_7.,
а ОСОБА_2. визнаний винним у тому, що як
пособник, в співучасті з виконавцем ОСОБА_1., з яким не мав попередньої змови
на скоєння вбивства, скоїв умисне
вбивство громадянина ОСОБА_7. за таких обставин.

2 квітня 2006 року близько 14 години
засуджені ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_4. та ОСОБА_5. разом з потерпілим ОСОБА_7.
знаходились в будинку АДРЕСА_1, де разом вживали спиртні напої. В стані
алкогольного сп'яніння між присутніми виникла сварка, яка переросла в бійку. На
грунті особистих неприязних стосунків засуджені ОСОБА_1. та ОСОБА_2. стали
наносити удари ОСОБА_7. Коли останній від нанесених ударів впав, то ОСОБА_2.
вдарив взутою ногою лежачого ОСОБА_7.
спричинивши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому
правої ключиці. Після цього засуджені ОСОБА_1. та ОСОБА_2. перевели ОСОБА_7. до
сіннику у дворі, де по черзі продовжували наносити удари в різні частини тіла
потерпілого, як руками, так і ногами. Потім ОСОБА_1. продовжив бити ОСОБА_7.
дерев'яною палкою, після чого взяв
лопату, та робочою частиною лопати наніс удар по шиї потерпілого,
внаслідок чого настала його смерть. З метою приховання злочину засуджені
ОСОБА_2. та ОСОБА_1. розділи вже мертвого ОСОБА_7., та прикопали труп недалеко
від будинку, однак потім труп вирішили спалити. Так як спалити труп не вдалося,
то ОСОБА_2. за допомогою ОСОБА_1. розчленив труп ОСОБА_7., та частини тіла
вкинули в покинутий колодязь, де 19 квітня 2006 року зазначені фрагменти тіла
були виявлені працівниками міліції.

Захисник засудженого ОСОБА_1. -
адвокат ОСОБА_3. в своїй апеляції просить змінити зазначений вирок суду стосовно її
підзахисного та перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 122 КК України, посилаючись на те, що ОСОБА_1. не мав умислу
вбивати потерпілого ОСОБА_7. та і не міг заподіяти потерпілому такі тілесні
ушкодження, від яких настала його смерть, так як знаходився у нетверезому
стані. Крім того звертає увагу на те, що винуватість її підзахисного
безпідставно ґрунтується лише на показаннях раніше неодноразово засудженого
ОСОБА_2.

В своїй апеляції та доповненні до
неї засуджений ОСОБА_1. просить скасувати вирок суду, а справу повернути на
новий судовий розгляд, мотивуючи це тим, що раніше він не визнавав себе винним
в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_7., але зараз він визнає що дійсно, коли вони залишилися вдвох з
потерпілим і останній накинувся на
нього, то він, враховуючи що потерпілий
був значно сильніший за нього, схватив палку, яка потрапила йому під
руку, та вдарив нею ОСОБА_7. в область обличчя. Від удару потерпілий впав без
будь-яких ознак життя, а його охопив жах, так як він не звернув увагу на те,
чим саме він наніс удар. Коли підійшов ОСОБА_2., то потерпілий був вже мертвий.
На досудовому слідстві він не визнавав себе винним в умисному вбивстві так
як придумав собі версію що нічого не
пам'ятає. Такої ж версії з поради свого захисника він дотримувався і під час
судового розгляду справи. Вважає що вбив ОСОБА_7. захищаючись від нападу останнього.

Засуджений ОСОБА_2. в своїй
апеляції просить змінити вирок суду стосовно нього, та перекваліфікувати його
дії на ч. 1 ст. 396 та ч. 1 ст. 122 КК України, мотивуючи це тим, що він приймав участь в побитті потерпілого
ОСОБА_7., однак заподіяв останньому лише середньої тяжкості тілесні ушкодження
у вигляді перелому правої ключиці, умислу на вбивство потерпілого у нього не
було. Вважає що ОСОБА_4. та ОСОБА_5. обмовили його, щоб вигородити ОСОБА_1.,
хоча його в той момент, коли ОСОБА_1. наніс потерпілому смертельний удар
лопатою, взагалі поруч з ними не було.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області, який вважає що вирок
суду зміні не підлягає, засуджених
ОСОБА_1. та ОСОБА_2., що підтримали свої апеляції, засуджену ОСОБА_5., яка вважає що апеляція її
співмешканця ОСОБА_1. може бути задоволена, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що вони задоволенню не
підлягають з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано
визнав ОСОБА_1. винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
а ОСОБА_2. визнав винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст.
115 КК України, що у повному обсязі підтверджується дослідженими під час
судового слідства доказами, що узгоджуються між собою, а саме:

- показаннями
самого засудженого ОСОБА_1. у судовому засіданні, з яких вбачається, що під час
спільного вживання спиртних напоїв в квітні 2006 року потерпілий ОСОБА_7. став
чіплятися до ОСОБА_4., через що він та ОСОБА_2. стали того бити, він особисто
наніс ОСОБА_7. близько 10 ударів, з них 2-3 удари наніс дерев'яною палкою, від
чиїх ударів настала смерть потерпілого він не знає, так як був дуже п'яний;

- показаннями
засудженого ОСОБА_2. в судовому засіданні, з яких вбачається, що він разом з
ОСОБА_1. став бити ОСОБА_7. за те, що той став чіплятися до ОСОБА_4., однак
коли він на деякий час залишив ОСОБА_1. з ОСОБА_7., а потім коли повернувся, то
звернув увагу на те, що ОСОБА_7. був вже мертвий, так як у нього була перебита
шия;

- показаннями
засудженої ОСОБА_4. в судовому засіданні, з яких вбачається, що коли вони всі
разом вживали спиртні напої, то ОСОБА_7. став чіплятися до неї та ображати, за
це ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали бити останнього, а потім сказали що вони вбили
ОСОБА_7.;

- показаннями
засудженої ОСОБА_5. в судовому засіданні, з яких вбачається, що дійсно між
потерпілим ОСОБА_7. з однієї сторони та
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. з іншої сторони виникла бійка, вона намагалась її
припинити, однак через деякий час ОСОБА_2. сказав, що ОСОБА_7. вже готовий;

- показаннями
потерпілої ОСОБА_6. з яких вбачається, що тіло її сина ОСОБА_7. було знайдено в
закинутому колодязі, наполягає на суворому покаранні, просить стягнути з винних
осіб 1400 грн матеріальної шкоди, та 20000 грн. моральної шкоди;

- протоколом
огляду місця події від 19 квітня 2006 року відповідно до якого в селищі Нова
Прага по вулиці Островського в закинутому колодязі було виявлено та вилучено
три мішки з фрагментами людського тіла (т.№1, а.с.9-12);

- протоколом
огляду місця події - домоволодіння по АДРЕСА_1 де на городі були виявлені
фрагменти схожі на обгорілі кістки (т.№1,14-23);

- висновком
судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7., відповідно до якого безпосередньою
причиною його смерті є шок, внаслідок гострої крововтрати внаслідок пошкодження
крупних судин шиї, також маються інші прижиттєві тілесні ушкодження, серед яких
і поперечний перелом правої ключиці (т.№1, а.с. 36-41);

- протоколами
відтворення обстановки та обставин події за участі засуджених ОСОБА_1. та
ОСОБА_2., згідно яких кожний з них окремо та самостійно розповів і показав на
місці скоєння злочину як і куди наносив удари потерпілому ОСОБА_7. ( т.№1, а.с.
64-79, 97-108);

- висновком
додаткової судово-медичної експертизи, відповідно до якого тілесні ушкодження
потерпілого ОСОБА_7. могли утворитися при обставинах на які вказали засуджені
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. під час відтворення обстановки та обставин події , а
рубана раша шиї могла бути спричинена від удару однією із лопат, що
представлені на експертизу (т.№1, а.с. 134);

- показаннями
свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9. та ОСОБА_10. в судовому засіданні, з яких вбачається
що вони як поняті були присутніми під час проведення відтворення обстановки та
обставин події за участі засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2., та чули як останні
розповідали про обставини побиття потерпілого ОСОБА_7., та як намагалися скрити
труп.

Доводи засудженого ОСОБА_1.,
викладені ним в своїх доповненнях до
апеляції, про те, що він вдарив
потерпілого палкою, яка трапилась йому під руку, і яка могла бути лопатою, лише
захищаючись від нападу останнього, не
відповідає дійсності, так як на той момент потерпілому ОСОБА_7. засудженими
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. була заподіяна значна кількість тілесних ушкоджень, через
що він втратив здатність активно протидіяти їх нападу. Крім того, під час
проведення досудового слідства ОСОБА_1. практично не заперечував, що міг
нанести удар лопатою ОСОБА_7. Зазначені доводи ОСОБА_1. також перевірялися під
час судового розгляду справи, та
спростовуються викладеними вище доказами. Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1.
за ч. 1 ст. 115 КК України є правильною.

Також не відповідають дійсності
ствердження засудженого ОСОБА_2. про те, що своїми діями він заподіяв
потерпілому ОСОБА_7. лише середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді
перелому правої ключиці, та що ніякого відношення до вбивства потерпілого не
має. Як вбачається з вищевикладеного дії засудженого ОСОБА_2., як пособника
вбивства потерпілого ОСОБА_7., полягають в тому, що засуджений ОСОБА_2. удвох
із засудженим ОСОБА_1. наносили удари потерпілому, та що саме від удару
ОСОБА_2. ОСОБА_7. отримав перелом правої ключиці, і тим самим був фактично
позбавлений можливості чинити активний опір ОСОБА_1., чим сприяв останньому у
позбавленні життя потерпілого. За таких обставин суд першої інстанції правильно
кваліфікував дії ОСОБА_2. за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 115 КК України.

Із зазначених підстав також не
підлягають задоволенню апеляційні вимоги захисника засудженого ОСОБА_1. -
адвоката ОСОБА_3.

Так як вбивством сина потерпілій
ОСОБА_6. була заподіяна матеріальна та моральна шкода спільними діями
засуджених, то суд першої інстанції правильно стягнув з них солідарно 1400 грн.
матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди.

Призначаючи засудженим ОСОБА_1. та ОСОБА_2. покарання суд у повному
обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, їх особи, обставини,
що обтяжують та пом'якшують покарання, через що обґрунтовано призначив їм
покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

За таких обставин підстав для
зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляції захисника - адвоката
ОСОБА_3. в інтересах засудженого ОСОБА_1., засуджених ОСОБА_2 та
ОСОБА_1залишити без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 17 листопада 2006 року щодо них - без зміни

Судді: