Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня
2007 р. Менський
районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого
- судді Чепурко В.О.

при
секретарі - Мойсієнко О.І.

за
участю прокурора - Положій Н.І.

захисника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі в місті Мена
кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_2
, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , гр. України,
освіта середня, не одруженого
, не працює , в силу
ст. 89 КК України не судимого ,
звинуваченого у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
185 ч.2 КК України,

ОСОБА_3
, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця та жителя
АДРЕСА_2 , гр. України, освіта середня, не одруженого , не працюючого , не судимого ,
звинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 185 ч.2
КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 за передньою змовою з ОСОБА_421
, кримінальна справа відносно якого
закрита на підставі ст. 1 п «а» Закону України «Про амністію» від 19
квітня 2007 р. , 8 серпня 2006 р. в денний час
, з метою викрадення чужого майна, прибули до фермерського господарства СФГ
«Гречуха» АДРЕСА_3 , звідки викрали 7
секцій металевої огорожі вартістю 677 грн. Викрадені секції здали на металобрухт, а вирученими грошима розпорядилися на свій розсуд.

9 серпня 2006 р.
підсудні ОСОБА_2 таОСОБА_3 за
попередньою змовою з ОСОБА_4,
кримінально справа відносно якого
закрита на підставі ст. 1
п. «а» Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 р., в денний час , з
метою викрадення чужого майна, прибули
до фермерського господарства СФГ «Гречуха» АДРЕСА_3 , звідки викрали 8 секцій металевої огорожі
вартістю 773 грн. 85 коп. Викрадені
секції здали на металобрухт , а
вирученими грошима розпорядилися на свій розсуд.

Допитаний
в судовому засідання в якості підсудного ОСОБА_2 винним себе у скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст.
185 КК України визнав повністю та показав, що 8 серпня 2006 р. додому зателефонував
ОСОБА_4 , а потім приїхав на автомобілі
і запропонував скоїти крадіжку металевої огорожі з СФГ «Гречуха». Він погодився
, і з ОСОБА_4 поїхали до фермерського
господарства в м. Мена. З ОСОБА_4
зняли 7 секцій огорожі , погрузили в автомобіль та
відвезли на

заготівельний
пункт металобрухту в м. Мена . За зданий
металобрухт ОСОБА_4 віддав йому 50 грн. 9 серпня 2006 р. разом зОСОБА_3
знаходився біля магазина «Берізка» в м.
Мена. До них на автомобілі приїхав ОСОБА_4 і запропонував скоїти
крадіжку металевих секцій огорожі з паркану фермерського господарства «Гречуха»
. В трьох поїхали до фермерського господарства , звідки викрали 8 секцій огорожі . Викрадені
секції здали на металобрухт в м. Мена.
ОСОБА_4 дав йому таОСОБА_3 по 50 грн. В скоєному кається , просить суворо не карати , заподіяну шкоду зобов'язується відшкодувати
добровільно.

ПідсуднийОСОБА_3
винним себе у скоєнні злочину ,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив
покази ОСОБА_2 про обставини скоєння
крадіжки металевих секцій огорожі з фермерського господарства «Гречуха» м. Мени. В скоєному кається,
просить суворо не карати.

Крім визнання вини підсудними ОСОБА_2
таОСОБА_3 їх вина підтверджується показами потерпілого.

Допитаний
в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину не
визнав , посилаючись на те , що йому не було відомо , що металеві секції не належать ОСОБА_2 Не
заперечує , що 8 та 9 серпня 2006 р.
автомобілем відвозив металеві секції паркану від фермерського господарства
«Гречуха» м. Мени і здавав на
приймальний пункт металобрухту разом з
підсудними.

Із
перевірених в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_5 встановлено ,
що він являється головою фермерського господарства «Гречуха» м. Мени. 8-9 серпня 2006 р. невідомими особами
було скоєно крадіжку 15 секцій металевої огорожі, про що він повідомив до міліції. 10 серпня
2006 р. йому повернули частину викрадених секцій огорожі, які працівники міліції вилучили на
приймальному пункті металобрухту в м.
Мена.. У вересні 2006 р. йому телефонував і приїздив ОСОБА_4 та
цікавився, куди поставити викрадені
металеві секції огорожі, які були
викрадені з паркану господарства. (а.с.
36, 73-74).

Вина
підсудних ОСОБА_2 таОСОБА_3
підтверджується і іншими доказами , які
визнають їх достовірність та не оспорюють підсудні.

Аналіз
досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності дають підстави суду
прийти до висновку, що дії підсудних
ОСОБА_2 таОСОБА_3 за ст. 185 ч.2 КК України правильно
кваліфіковані досудовим слідством і знайшли своє підтвердження в ході судового
слідства , як викрадення чужого майна
, скоєного за попередньою змовою групою
осіб , і суд кваліфікує їх дії за цією
статтею.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання підсудним ,
суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину , особи винних і обставини , що пом'якшують та обтяжують їх
відповідальність.

При
призначенні покарання підсудним ОСОБА_2
таОСОБА_3 суд враховує , що за
місцем проживання характеризується посередньо,
в скоєному каються, сприяли
розкриттю злочину , частково
відшкодували заподіяну шкоду потерпілому,
підсудний ОСОБА_2 виховувався в
неповній сім»ї , є сиротою і злочин
скоїв в неповнолітньому віці , а тому
суд вважає , що виправлення та
перевиховання підсудних можливе без
ізоляції від суспільства.

З
засуджених ОСОБА_2 таОСОБА_3 підлягають
стягненню судові витрати за проведення товарознавчих експертиз в сумі 251 грн.
85 коп. , з кожного засудженого на користь держави .

Заявлений
по справі цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 , слід залишити без розгляду , так як потерпілий не з'явився в судове
засіданні , роз'яснив йому право на
звернення до суду в порядку цивільного провадження.

Речові
докази по справі відсутні.

На підставі
викладеного , керуючись ст. 323-324 КПК України , суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 185 ч.2 КК України і
призначити йому покарання 2 (два) роки 6 (шість) місяців обмеження
волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з
випробуванням , якщо він протягом іспитового
строку - 1 (один) рік не вчинить новий
злочин, та виконає покладені на нього
зобов'язання.

Відповідно
до ст.
76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_2 не виїжджати без дозволу за межі України , періодично з'являтись для реєстрації, при зміні місця проживання та роботи , повідомляти орган кримінально-виконавчоі*
системи .

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 185 ч.2 КК України і
призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженогоОСОБА_3 звільнити
від відбування покарання з випробуванням ,
якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить новий злочин, та виконає покладені на нього зобов'язання.

Відповідно
до ст.
76 КК України зобов'язати засудженогоОСОБА_3 не виїжджати без дозволу за
межі України , періодично з'являтись для
реєстрації, при зміні місця проживання
та роботи , повідомляти орган
кримінально-виконавчої системи .

Стягнути
з кожного із засуджених ОСОБА_2
таОСОБА_3 на користь держави по
251 грн. 85 коп. судових витрат .

Запобіжний
захід засудженим ОСОБА_2 таОСОБА_3 -
підписку про невиїзд залишити без
змін, до набрання вироком
законної сили

Вирок
суду може бути оскаржений на протязі 15 днів до Чернігівського апеляційного
суду.