Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
Ухвала іменем україни 30 вересня 2014 року

м. КиївКолегія суддів судової
палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Сахна Р. І.,

суддів: Міщенка С.
М., Пузиревського Є. Б.,

при секретарі

судового засідання Зотові О. В.,

розглянувши кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000021, за
обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Горбове Куликівського району
Чернігівської області, проживаючого
АДРЕСА_1 у тому ж селищі, такого що не
має судимості,

за ч. 2 ст. 286 КК,

за участю прокурора Деруна А. І.,

засудженого ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_2
наводить доводи про те, що цивільний
позов у справі вирішено неправильно, а
тому просить ухвалу апеляційного суду
змінити, зменшити розмір відшкодування
моральної шкоди на користь потерпілого
ОСОБА_4 до 10 000 грн.

У запереченні на цю касаційну скаргу
потерпілий ОСОБА_4, посилаючись на
безпідставність викладених у ній
доводів, просить ухвалу апеляційного
суду залишити без зміни, а касаційну
скаргу засудженого - без задоволення.

Вироком Деснянського районного суду м.
Чернігова від 31 травня

2013 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК
до покарання у виді позбавлення волі на
строк 3 роки з позбавленням права
керувати транспортними засобами на
строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_2 звільнено
від відбування призначеного основного
покарання з випробуванням з іспитовим
строком тривалістю 2 роки і покладено
на нього обов'язки, передбачені ч. 1 ст. 76
КК.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь потерпілого ОСОБА_4 13 440 грн
матеріальної шкоди та 30 000 грн
моральної шкоди

Вирішено питання про долю речових
доказів.

Ухвалою Апеляційного суду
Чернігівської області від 14 листопада

2013 року вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_2 змінено, постановлено вважати
ОСОБА_2 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК до
покарання у виді позбавлення волі на
строк 3 роки без позбавлення права
керувати транспортними засобами. На
підставі ст. 75 КК ОСОБА_2 звільнено від
відбування призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю 2 роки. Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь
потерпілого ОСОБА_4 50 000 грн моральної
шкоди. В решті вирок місцевого суду
залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у
тому, що він

27 вересня 2012 року приблизно о 19.05 год.,
керуючи автомобілем марки «УАЗ 3303»
(реєстр. № НОМЕР_1) та рухаючись по вул.
Кільцевій з боку просп. Миру в напрямку
вул. Михайлевича, всупереч вимогам п.п.
2.3 (б), 10.1 та дорожнього знаку 4.1 Правил
дорожнього руху, виїхав на смугу
зустрічного руху і допустив зіткнення
з автомобілем марки «ЗАЗ 968 МБ» (реєстр.
№ НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_4

У результаті дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні
ушкодження за ознакою стійкої втрати
працездатності не менше як на одну
третину.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
засудженого ОСОБА_2 та захисника
ОСОБА_3, які кожен окремо підтримали
касаційну скаргу і просили зменшити
розмір відшкодування моральної шкоди
на користь потерпілого ОСОБА_4, думку
прокурора про безпідставність доводів
касаційної скарги засудженого ОСОБА_2,
перевіривши матеріали кримінального
провадження, обговоривши наведені у
скарзі та запереченнях на неї доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга засудженого не
підлягає задоволенню на таких
підставах.

Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
першої та апеляційної інстанцій у
межах касаційної скарги.

Доведеності винуватості засудженого
ОСОБА_2 у вчиненні кримінального
правопорушення, кримінально-правової
оцінки його дій за

ч. 2 ст. 286 КК, а також тих обставин, що
стосуються призначення покарання та
звільнення від його відбування з
іспитовим строком, колегія суддів не
перевіряла, оскільки законність і
обґрунтованість постановлених у
кримінальному провадженні судових
рішень у цій частині не оскаржувалися.

Доводи касаційної скарги засудженого
ОСОБА_2 про те, що цивільний позов у
справі вирішено неправильно, колегія
суддів вважає необґрунтованими.

З матеріалів кримінального
провадження вбачається, що цивільний
позов у справі вирішено відповідно до
вимог чинного законодавства, рішення
апеляційного суду про збільшення
розміру моральної шкоди відповідає
принципам розумності, зваженості та
справедливості.

Істотних порушень кримінального
процесуального закону, які були би
підставою для скасування вироку та
ухвали апеляційного суду, колегія
суддів не виявила.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 434, 436, 438 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Деснянського районного суду м.
Чернігова від 31 травня

2013 року та ухвалу Апеляційного суду
Чернігівської області від

14 листопада 2013 року щодо ОСОБА_2
залишити без зміни, а касаційну скаргу
останнього - без задоволення.

Ухвала касаційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
оскарженню не підлягає.

Судді:

Р. Сахно С. Міщенко Є. Пузиревський