У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Гриціва М.І. та Федченка О.С.,

за участю прокурора

ОСОБА_4

розглянула
в судовому засіданні в місті Києві 22
квітня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1на
вирок Апеляційного суду Сумської області від 24 січня 2008 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя міста Сум, раніше судимого 26
лютого 1993 року за ст. 94 КК України 1960 року до позбавлення волі на строк 12
років, звільненого 21 жовтня 2004 року за відбуттям покарання,

засуджено за ч. 2 п. 13 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення
волі на строк тринадцять років і за ч. 1
ст. 129 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1. визначено
остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк тринадцять років.

З ОСОБА_1стягнуто на користь держави судові витрати в сумі 429 гривень 48
копійок.

За вироком суду ОСОБА_1визнано судом винним і засуджено за злочини, вчинені
ним за таких обставин.

21 серпня 2007 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1,
разом зі своїм сином ОСОБА_2та іншими особами вживали спиртні напої. Після 23-ї
години між ОСОБА_1. та його сином на побутовому ґрунті виникла сварка, в ході
якої у засудженого виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_2. З цією метою він пішов на кухню,
взяв два ножі господарського призначення, увійшов до кімнати, де знаходився
син, і намагався ножами завдати тому ударів.
ОСОБА_2 схопив стілець і
намагався ним захищатися. Однак, ОСОБА_1. вдалося з метою умисного вбивства
нанести ножем удар в груди синові, внаслідок чого той помер на місці події.

Після того ОСОБА_1 викинув ніж, яким вчинив умисне вбивство ОСОБА_2, а іншим ножем погрожував
умисним убивством своєму онукові ОСОБА_3, який мав підстави побоюватися
виконання засудженим висловлених погроз та реально сприймав їх.

На вирок засуджений подав касаційну скаргу, в якій просить виявити до нього
гуманність та пом'якшити покарання з урахуванням його похилого віку, стану
здоров'я та інших обставин справи. Посилається на те, що умислу на убивство
сина в нього не було.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, прокурора ОСОБА_4, який
вважав, що вирок як законний і обґрунтований має бути залишений без зміни,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи та зроблено
обґрунтований висновок про доведеність винності ОСОБА_1у вчиненні злочинів.
Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та
перевірених судом доказах.

Так, сам засуджений у судовому засіданні винним себе визнавав частково і
показував, що 21 серпня 2007 року після вживання спиртних напоїв між ним та
сином ОСОБА_2виникла сварка, під час якої останній сказав йому вийти з кімнати.
Це його обурило і спровокувало на подальші дії, яких він не пам'ятає. Однак,
засуджений не заперечував, що саме він ножем завдав удар своєму синові.

Потерпілий ОСОБА_3 підтверджував суду, що 21 серпня 2007 року він разом з
приятелями та ОСОБА_1. і ОСОБА_2уживали спиртні напої. Близько 23-ї години
ОСОБА_1 почав пред'являти претензії до свого сина, а той сказав, щоб засуджений
йшов геть. ОСОБА_1 пішов на кухню, повернувся з двома ножами, одним з них ударив у груди ОСОБА_2, від чого
той впав на підлогу, а потім почав висловлювати погрози вбити і його, тримаючи
в руці інший ніж. Погрозу вбивством він сприймав реально.

Свідок ОСОБА_5 підтвердила факт
вчинення убивства ОСОБА_2 його батьком ОСОБА_1., про що їй стало відомо зі слів
останнього. Вона бачила тіло вбитого ОСОБА_2 Кухонні ножі, якими було вчинено
вбивство, згодом було виявлено та вилучено в квартирі.

Свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підтвердили, що в квартирі, де проживав ОСОБА_1,
бачили закривавлений труп ОСОБА_2 Засуджений пояснював, що це він убив свого
сина.

Із даних протоколу огляду місця події вбачається, що в квартирі
АДРЕСА_1було виявлено труп ОСОБА_2 з ознаками насильницької смерті, а
висновками судово-медичних експертиз встановлено, що смерть потерпілого настала
внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням
кровоносних судин, яке могло бути заподіяно ножем, що вилучений з місця скоєння
злочину.

Сукупність цих та інших наведених у вироку доказів переконливо свідчить про
те, що саме ОСОБА_1 учинив умисне вбивство свого сина ОСОБА_2, а також
погрожував убивством своєму онуку ОСОБА_3, і його винність у цих злочинах
доведена повністю.

Кваліфікація його дій за ч. 2 п. 13 ст. 115 та ч. 1 с. 129 КК України є
правильною, що по суті не заперечується в касаційній скарзі.

Що стосується міри покарання, то вона обрана ОСОБА_1. з дотриманням вимог
ст. 65 КК України з урахування характеру і ступеня суспільної небезпечності
вчинених злочинів, даних про особу засудженого, а також усіх обтяжуючих та
пом'якшуючих його відповідальність обставин, у тому числі й тих, на які
засуджений посилається в скарзі. Колегія суддів вважає, що в даному випадку покарання ОСОБА_1. обрано
необхідне і достатнє для виправлення засудженого та попередження нових
злочинів, підстав для пом'якшення покарання не вбачається. Тому наведені в
касаційній скарзі доводи про невиправдану суворість призначеного покарання є
необґрунтованими.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на правильність
прийнятого рішення у справі, не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
Апеляційного суду Луганської області від 24 січня 2008 року щодо нього - без зміни.

Судді:

Паневін В.О. Гриців М.І. Федченко О.С.

_________________________________________________

З оригіналом згідно:

Суддя Верхового Суду України
Паневін В.О.