Номер провадження: 11-кп/785/872/15
Номер справи місцевого суду: 510/213/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляцію прокурора Ренійського району Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 29.04.2015 р. про повернення прокурору Ренійського району Одеської області обвинувального акту з додатками по кримінальному провадженню №0000019 від 17.01.2015 р. відносно підозрюваних у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рені Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И Л А:

04.02.2015 р. до Ренійського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2015 р. за №0000019, стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підозрюваних у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Органами досудового розслідування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підозрюються в тому, що 16.01.2015 р., приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи на другому поверсі під`їзду №10 будинку АДРЕСА_2 , умисно таємно викрали металеві двері, встановлені на коридорі другого поверху вищевказаного будинку, чим заподіяли збитків «ЖКС Ренійської міської ради» на суму 320 грн., викраденим надалі розпорядились на власний розсуд.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 29.04.2015 р. з підготовчого судового засідання вищевказаний обвинувальний акт з додатками повернуто прокурору Ренійського району Одеської області для усунення недоліків, оскільки суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті відсутні достовірні дані про місце проживання обох обвинувачених, що унеможливило належним чином здійснити їх виклик в судове засідання; не вказано місце його складання, також в тексті обвинувального акту по різному вказана назва потерпілої організації, що свідчить про очевидні недоліки і неповноту обвинувального акту, адже в ньому не відображені всі необхідні відомості.

В апеляційній скарзі прокурор просить зазначену ухвалу районного суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що зазначене рішення є незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК, суд повинен був не повертати обвинувальний акт прокурору, а вжити усі необхідні заходи, передбачені законом, для забезпечення явки обвинувачених, оскільки зазначені адреси реєстрації та проживання обвинувачених відповідають дійсності та крім того, в обвинувальному акті вказані їхні мобільні телефони.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, розглянувши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору , якщо він не відповідає вимогам КПК.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке висувається кожному обвинуваченому.
Як правильно зазначив суд, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до змісту обвинувального акту, в ньому викладені лише анкетні данні обох підозрюваних та зазначено, коли їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які було встановлено досудовим розслідуванням, правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Разом з цим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за цим процесуальним рішенням, мають статус підозрюваного.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті, після викладення обставин кримінального правопорушення, фактично відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду даного обвинувального акту .
Із змісту обвинувального акта вбачається, що обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 фактично не висунуте у встановленому законом порядку, оскільки воно, в супереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не міститься в самому обвинувальному акті воно не сформульоване.

Крім того, із обвинувального акту вбачається, що прокурор, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кримінального правопорушення, заздалегідь, без вироку суду, стверджує, що кожен із них скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, що є недопустимим. При складанні обвинувального акту, з урахуванням принципу, визначеному ст. 17 КПК України, можливо вказувати тільки на те, що особа обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення.

Вказівка в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скоїли кримінальне правопорушення, є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст. 17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п. 3 Конституції України, п. 2 ст. 11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Приймаючи до уваги викладене та те, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з огляду на вказані вище недоліки, останньому слід взяти до уваги і порушення, на які вказав суд першої інстанції, а саме те, що в обвинувальному акті не вказане місце його затвердження.

Разом з тим суд необґрунтовано в своєму рішенні вказав на необхідність зазначати не тільки населений пункт, а й заклад, в якому складено обвинувальний акт, а також на те, що в обвинувальному акті не вказано місце проживання ОСОБА_11 та не вказані всі засоби зв`язку з обвинуваченими, оскільки слідчим вказано як їх місце реєстрації (проживання) так і номери їх мобільних телефонів. Суд не взяв до уваги, що місце реєстрації особи є місцем її постійного проживання. Тільки в окремих випадках особа може проживати за іншою адресою.

Відповідно до розписок ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , долучених до обвинувального акту, 31.01.2015 р. вони отримали копію обвинувального акту. Сам факт неявки їх в судове за сідання не може свідчити про те, що в обвинувальному акті неправильно зазначено їх місце проживання, так як ці особи могли залишити місце проживання після завершення досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист та змагальність сторін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419, 314 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора задовольнити частково, ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 29.04.2015 р. про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 змінити, вважати обвинувальний акт повернутим прокурору з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4