Справа № 206/7286/14-к
Провадження № 1-кп/206/19/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" лютого 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000104 від 16.01.2014 року за обвинуваченням -

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 сьомого дня у м. Дніпропетровську, громадянина України, має неповну середню освіту (9 класів), офіційно не працюючого, не одруженого, місця реєстрації не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
14.01.2014 р., приблизно о 16 годині ОСОБА_3 після сумісного розпиття спиртних напоїв разом із особою, матеріали кримінального провадження відносно якої, виділено в окреме провадження, проходили по АДРЕСА_2 у них раптово виник умисел на незаконне проникнення до житла особи з вчиненням у відношенні ОСОБА_6 хуліганських дій групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла особи, тобто приміщення, призначеного для постійного або тимчасового проживання людей, ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, разом із особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, не являючись власниками та не маючи інших законних підстав на право користування житловим приміщенням, пройшли на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про те, що в даному житловому будинку постійно проживають похилого віку ОСОБА_6 та її дочка ОСОБА_7 .

У відповідь на відмову ОСОБА_6 відкрити вхідні двері вказаного будинку, ОСОБА_3 , разом із особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, зайшли у середину приміщення будинку до коридору, попередньо вибивши двері, переступивши через поріг, тим самим незаконно проникли до житла ОСОБА_6 , де продовжили вчиняти у відношенні ОСОБА_6 хуліганські дії в групі осіб.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 ,14.01.2014 р., приблизно о 16 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, в групі осіб з особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження особи похилого віку та завдати їй фізичних і моральних страждань, демонструючи своє зневажливе ставлення до існуючих правил, норм поведінки і моралі в суспільстві, супроводжуючи свої умисні дії грубою нецензурною лайкою, з особливою зухвалістю, наніс своєю рукою, стиснутою у кулак, потерпілій ОСОБА_6 удари в область грудної клітини.

У свою чергу, співучасник злочину особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, діючи в групі з ОСОБА_3 , в цей час, тримав потерпілу ОСОБА_6 , за руку, притискаючи її до себе, позбавивши, таким чином, останню можливості чинити опір їх протиправним діям.

ОСОБА_3 , кулаком своєї руки наніс не менше двох ударів в обличчя потерпілій ОСОБА_6 .

При цьому співучасник злочину особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, безпричинно, з винятковим цинізмом, погрожував зґвалтувати похилого віку потерпілу ОСОБА_6 , не маючи реального наміру вчинити вказані дії, але маючи намір вчинити хуліганські дії, чим спричиняв останній моральні страждання та принижував честь та гідність ОСОБА_6 .

Після чого, співучасники злочину ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, ігноруючи неодноразові прохання та вимоги потерпілої ОСОБА_6 припинити її побиття та моральне приниження, продовжуючи діяти умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, у складі групи осіб, схопили останню та, долаючи опір потерпілої, потягли її через приміщення кухні до приміщення зальної кімнати будинку останньої.

Після чого, співучасники злочину ОСОБА_8 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, наблизилися до потерпілої ОСОБА_6 . Особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, схопив останню за руку, а ОСОБА_8 наносив ОСОБА_6 удари ногою в область спини.

Далі, продовжуючи діяти умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, у складі групи осіб, співучасники злочину ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, схопивши потерпілу ОСОБА_6 , потягли останню до приміщення спальної кімнати, де штовхнули її на ліжко.

Після чого, співучасник злочину ОСОБА_3 , продовжуючи свої хуліганські дії, не зважаючи на прохання потерпілої припинити її побиття, ігноруючи її похилий вік та усвідомлюючи, що ОСОБА_6 не в змозі протистояти його знущанням, діючи умисно, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, притиснув потерпілу ОСОБА_6 своєю рукою за плечі, а співучасник злочину особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, в цей час, діючи умисно, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, притиснув рукою потерпілу за ноги до ліжка та намагався зняти з останньої гамаші, погрожуючи зґвалтувати ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи особою похилого віку, відчуваючи страх, моральне приниження та фізичний біль, втративши контроль над собою внаслідок активних протиправних хуліганських дій співучасників злочину ОСОБА_3 та особи, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, вчинила спорожнення вмісту прямої кішки на ліжко.

Побачивши це, співучасники злочину ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, припинили побиття та моральне приниження ОСОБА_6 , відійшли від останньої та направилися на вихід з будинку потерпілої.

ОСОБА_6 , в свою чергу, хибно розраховуючи на те, що співучасники злочину ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, припинили свої протиправні хуліганські дії відносно неї, встала з ліжка та попрямувала за останніми з метою закрити вхідні двері свого будинку, після того, як співучасники злочину ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, залишать його.

Побачивши це, співучасники злочину, продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, умисно, безпричинно, з особливою зухвалістю повернулися до ОСОБА_9 та збили її, з ніг. ОСОБА_3 наніс ОСОБА_9 ще кілька ударів ногами по нижніх кінцівках.

Після чого, співучасники злочину, ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, з місця скоєння злочину зникли.

В результаті умисних протиправних хуліганських дій співучасників злочину ОСОБА_3 та особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, які тривали до чотирьох годин, був порушений громадський порядок, нормальні умови відпочинку, життєдіяльності та побуту потерпілої ОСОБА_6 , похилого віку. Вона зазнала морального приниження, фізичних страждань та їй були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою грудної клітини, забою правого колінного суглобу, 22-х синців в лобній області по центру, в лобно-скроневій області праворуч, на верхній та нижній повіці правого ока з переходом у скроневу та в виличну область праворуч, в лобно-тім?яній області голови ліворуч волосистої частини голови, в скроневій області ліворуч, в завушній області ліворуч з переходом на верхню третину шиї ліворуч, в проекції обох плечових суглобів, по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, по задній поверхні лівого плеча у середній третині, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 4 п`ясної кістки, по передній та внутрішній поверхні лівого плеча у середній третині, по внутрішній поверхні правого плеча у верхній та середній третині, по правій бічній поверхні грудної клітини по задньо-пахвовій лінії по краю реберної дуги, в проекції нижнє-зовнішнього квадрату правої та лівої сідниці, по задній поверхні правого стегна у верхній третині, по задній поверхні правої гомілки від верхньої до середньої третини, субкон?юнктивального крововиливу в проекції зовнішнього кута правого ока, трьох ділянок осадження в лобно-скроневій області праворуч на тлі синця, в лобній області ліворуч на межі з ростом волосся, над червоною каймою верхньої губи ліворуч, травматичної епіляції волосся та внутрішньо-шкіряних крововиливів в тьмяно-скроневій області голови праворуч ділянка невизначеної форми, з крапковими багряного кольору, внутрішньо-шкіряного крововиливу в тім`яній області голови ліворуч, травматичної екстракції 4-го та 5-го зубів по нижній щелепі ліворуч, які згідно висновку судово-медичного експерта № 511е від 13.02.2014 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України,як незаконне проникнення до житла, та ч. 2 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , суду показав, що вину у скоєні інкримінованого правопорушення при вищезазначених обставинах визнав. Проте, не погоджується з кваліфікацією злочину за ч.2 ст.296 КК України, а саме своєї вини у вчинені хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом. При цьому суду пояснив, вечорі 14.01.2014 року разом із ОСОБА_10 , та іншими друзями, по вул.Туркменська в домоволодінні їх знайомої ОСОБА_11 , відзначали Старий новий рік, вживали алкогольні напої у кількості 1 літр горілки на 4 чоловіка, тобто по 250гр. на кожного. Вечорі їх вигнала мати ОСОБА_12 , та вони разом вирішили купити ще випивки та піти до ОСОБА_10 , в якого нікого не було вдома, щоб продовжити святкувати. Будучи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз домоволодіння по АДРЕСА_2 , в якому мешкає їх знайома ОСОБА_7 , вирішив зайти щоб поспілкуватись з нею, та запросити відзначити свято разом з ними. ОСОБА_10 , взяв за компанію. Хвіртка у вказане домоволодіння була відчинена. Вони разом з ОСОБА_10 , зайшли на подвір`я. Підійшовши до вхідних дверей, він почав стукати та гукати ОСОБА_13 . ОСОБА_6 , не відчиняючи двері запитала хто це, і повідомила, що її доньки ОСОБА_7 , вдома не має. ОСОБА_10 , сказав щоб вона відкрила двері аби вони перевірили чи дійсно ОСОБА_13 не має, проте остання відмовилась. ОСОБА_10 , штовхнув двері, від цього ОСОБА_6 , відкинуло, і вони разом зайшли до будинку, та пішли по кімнатах. ОСОБА_6 , кричала, щоб вони забирались з її будинку. ОСОБА_10 , взявши ОСОБА_6 , перший почав наносити удари по голові, після чого ОСОБА_10 , тримав ОСОБА_6 , за плечі, а він почав її бити у груди, та по тулубу. Під час побиття вони знаходились в різних місцях будинку. ОСОБА_6 , кричала щоб вони припинили та йшли з її будинку. На протязі всього часу ОСОБА_10 , ображав ОСОБА_6 . В процесі побиття ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , сказав що зробить їй добре та потягнув на ліжко, яким боком він поклав її на ліжко не знає, оскільки в домі було вимкнено світло. ОСОБА_10 , вийшов з кімнати та сказав, що ОСОБА_6 , спорожнилась. У нього особисто не було наміру зґвалтувати ОСОБА_6 , та він притискав її до ліжка щоб вона заспокоїлась. Ногою вдарив ОСОБА_6 , лише один раз, коли вони із ОСОБА_10 , уходили. Все це відбувалось до 20 год., оскільки, вийшовши з будинку вони пішли до крамниці, яка працює до 20 год., вона була ще відкрита. Купивши випити пішли додому до ОСОБА_10 . Зазначивши, що до таких дій, відносно ОСОБА_6 , призвів стан алкогольного сп`яніння, та він не виключає, що цього могло не бути якби вони були тверезі. Вважає, що його дії слід кваліфікувати, як нанесення умисних легких тілесних ушкоджень. Оскільки у нього до ОСОБА_6 , неприязне відношення у зв"язку з тим, що, в період часу з 2000 року по 2003 рік він зустрічався та спільно проживав із ОСОБА_7 , яка є донькою потерпілої ОСОБА_6 . Остання була проти їх стосунків, через що вони і розлучились.

Винність ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162, ч.2 ст.296 КК України, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала, що 14.01.2014 року в період часу з 15год по 16год., точніше не пам`ятає, до її помешкання постукали в двері. Підійшовши до вхідних дверей, вона запитала хто це. З того боку дверей попрохали покликати доньку ОСОБА_7 , на що вона відповіла, що останньої не має вдома . Голоси вона впізнала це були ОСОБА_3 , та ОСОБА_10 . Вони вимагали відчиняти двері, а потім хтось із них вибив їх і вони потрапили в будинок. Пішли по кімнатам, але доньки не знайшли. В дверях залишився, хлопець, як їй потім стало відомо - ОСОБА_14 , раніше їй не знайомий, хлопець прийшов разом з ними, але до будинку не заходив. ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_3 , наносили їй удари по голові, тулубу, грудині, животу. Вона кричала та гукала на поміч, але вони їй наказували замовкнути. ОСОБА_14 казав їм щоб вони припинили вчиняти насильство відносно неї, на що вони сказали йому піти а вони вдвох впораються. І останній пішов. ОСОБА_3 , тримаючи її за обличчя заливав у ротову порожнину горілку, яку приніс із собою. Він разом із ОСОБА_10 , потягли її в іншу кімнату та штовхнули на ліжко. Обидва хотіли її згвалтувати. На ліжко повалили обличчям вниз, а ОСОБА_3 тримав її зверху, не припиняючи наносити удари. В той час ОСОБА_10 , почав знімати спідню білизну, гамаші, а ОСОБА_8 , кричав: - "давай швидше моя черга", через зазначені дії, вона спорожнилась. ОСОБА_10 , сказав про це ОСОБА_3 , та вони почали уходити. Вона підвестися з ліжка, вважаючи, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вже пішли, щоб зачинити за ними двері, оскільки була зима та холодно. Побачивши що вона встала, ОСОБА_10 , гукнув ОСОБА_3 , - "вона ще жива" і вони повернулись та знову почали її бити, ногами та руками. Наступного ранку трохи оговтавшись, вона зателефонувала доньці, повідомила про те що сталось, та попросила терміново приїхати. Донька відразу приїхала, та викликала швидку. Її забрали до лікарні №6.

Свідок ОСОБА_17 , суду показала, що очевидцем подій вона не була, знає, що трапилось зі слів обвинуваченого ОСОБА_3 . Обвинуваченого вона знає на протязі тривалого часу. Спілкується з ними та його матір"ю ОСОБА_18 , яка зловживала алкогольними напоями, та вітчимом ОСОБА_19 , і на сьогоднішній день. Обвинуваченого охарактеризувала як доброзичливу та чуйну людину. Потерпілу також охарактеризувала, як спокійну, врівноважену людину.

Свідок ОСОБА_19 , суду показав, що є вітчимом обвинуваченого ОСОБА_3 , та виховує його з 4-х років, оскільки його батько БОМЖ. Про події кримінального провадження знає зі слів обвинуваченого. Охарактеризував обвинуваченого як порядну доброзичливу людину.

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_20 , суду показала, що підтримує наданий нею висновок судово-медичної експертизи №227е, від 20.01.2014 року та зазначила наступне. Всі виявлені тілесні ушкодження на тілі потерпілої ОСОБА_6 , утворились від дії твердого тупого предмету. Щодо проміжку часу, який необхідно для нанесення всього комплексу тілесних ушкоджень, зазначила, що короткий. На тілі у потерпілої ОСОБА_6 , нею виявлено 13-14 механічних дій (одному удару може відповідати кілька механічних дій). При огляді слідів механічних дій на животі, виявлено не було, але якщо потерпіла була добре вдягнута то таких слідів могло не залишитись.

Окрім вищезазначеного, вина обвинуваченого ОСОБА_3 , підтверджується дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, відповідно до ст.23 КПК України, а саме:

- протоколом огляду місця події від 15.01.2014 року, та фототаблиці до нього, за адресою м.Дніпропетровськ вул.Туркменська, 19, згідно якого з кімнати №1 було вилучено полеітеленовий пакет із рідиною бурого кольору, також мається пляма бурого кольору на підлозі цієї кімнати ( т.1 а.п.11, 12);

- висновком експертизи №227е від 20.01.2014 року, згідно якого спричинені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою грудної клітини, забою правого колінного суглобу, 22-х синців в лобній області по центру, в лобно-скроневій області праворуч, на верхній та нижній повіці правого ока з переходом у скроневу та в виличну область праворуч, в лобно-тім?яній області голови ліворуч волосистої частини голови, в скроневій області ліворуч, в завушній області ліворуч з переходом на верхню третину шиї ліворуч, в проекції обох плечових суглобів, по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, по задній поверхні лівого плеча у середній третині, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 4 п`ясної кістки, по передній та внутрішній поверхні лівого плеча у середній третині, по внутрішній поверхні правого плеча у верхній та середній третині, по правій бічній поверхні грудної клітини по задньо-пахвовій лінії по краю реберної дуги, в проекції нижнє-зовнішнього квадрату правої та лівої сідниці, по задній поверхні правого стегна у верхній третині, по задній поверхні правої гомілки від верхньої до середньої третини, субкон?юнктивального крововиливу в проекції зовнішнього кута правого ока, трьох ділянок осадження в лобно-скроневій області праворуч на тлі синця, в лобній області ліворуч на межі з ростом волосся, над червоною каймою верхньої губи ліворуч, травматичної епіляції волосся та внутрішньо-шкіряних крововиливів в тьмяно-скроневій області голови праворуч ділянка невизначеної форми, з крапковими багряного кольору, внутрішньо-шкіряного крововиливу в тім`яній області голови ліворуч, травматичної екстракції 4-го та 5-го зубів по нижній щелепі ліворуч, які згідно висновку судово-медичного експерта № 511е від 13.02.2014 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день) (т.1 а.п.38-40);

- висновком судово-психіатричної експертизи №234 від 16.09.2014 року згідно якого обвинувачений ОСОБА_3 , в період інкримінованого йому діяння хронічними душевними захворюваннями або розладами не страждав та не страждає на теперішній час. Міг усвідомлювати та віддавати звіт своїм діям (бездіям) та керувати ними ( т.1 а.п.135-137);

Умисними діями ОСОБА_3 , та особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, було порушено право ОСОБА_6 , на недоторканість житла, чим порушено ст.30 Конституції України, згідно якої гарантується недоторканість житла, ст.12 Загальної декларації прав людини та ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Так, за результатами дослідження судом в судовому засіданні вищеперелічених доказів, встановлені фактичні дані, які свідчать про незаконне проникнення ОСОБА_21 , до житла ОСОБА_6 , яке супроводжувалось вчиненням останнім хуліганських дій.

Аналізуючи свідчення обвинуваченого в судовому засіданні, співставляя їх з показами потерпілої, свідків, та з іншими доказами зокрема дослідженими судом документами та висновками експертиз, які повністю викривають обвинуваченого у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушеннях про те, що зазначені докази винності обвинуваченого ОСОБА_3 , є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_3 , обвинувального вироку.

Особливою зухвалістю слід розуміти нахабне поводження, буйство, поєднане з насильством, яке спричинило тілесні ушкодження, чи знущання над потерпілою.

Винятковий цинізм - це демонстративна зневага проти моральності, напрагнута груба непристойність, знущання над немічними особами та ін.

Суд вважає, що винність ОСОБА_3 , у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні сукупністю доказів.

При цьому, суд не може прийняти позицію сторони захисту, про відсутність в діях обвинуваченого ознак хуліганства, оскільки дана позиція сторони захисту спрямована на штучну зміну обставин події з метою, уникнути відповідальності та вона не знайшла підтвердження під час судового розгляду.

Суд розцінює поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , під час судового розгляду та його фактичне невизнання вини за ч.2 ст.296 КК України, як захисно-установчу в суб"єктивно ситуації несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.

Окрім того, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , преребуваня в стані алкогольного сп`яніння підтвердив, зазначивши, що вживали алкогольні напої, а саме 250 гр. горілки, та, що до таких дій, відносно потерпілої ОСОБА_6 , призвів стан алкогольного сп`яніння, та він не виключає, що цього могло не бути якби вони були тверезі.

Отже, під час судового розгляду, із показів обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про доведеність стану алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_3 , під час вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим ця обставина враховується при постановленні вироку як обставина, що обтяжує кримінальне правопорушення згідно ст.67 КК України.

Згідно матеріалів кримінальної справи потерпіла ОСОБА_6 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже є особою похилого віку.

До показів потерпілої в частині нанесення ударів по животу, суд відноситься критично, оскільки на підтвердження цього доказів суду не надано, та не підтверджується висновком судово-медичної експертизи №227е від 20.01.2014 року, та №511е від 13.02.2014 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, освідування потерпілої ОСОБА_6 , на визначення стану алкогольного сп"яніння, не проводилось. Отже, суд не бере до уваги посилання потерпілої на наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 , горілки, яку він начебто заливав їй у ротову порожнину.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини: "Кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту".

Презумпція невинуватості зафіксована у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, зокрема у п.2 ст.14: "Кожен обвинувачений в кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно з законом".

П. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод: "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку".

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочину, які згідно із ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості та злочином середньої тяжкості, дані про особу винного: за місцем проживання характеризується крайньо негативно, має нарікання від сусідів за порушення громадського спокою, та нетактовної поведінки, (т.1 а.п.182), на обліку у лікаря нарколога не перебував (т.1 а.п.179, 180) згідно довідки КЗ "ДКПЛ" ДОР знаходився на лікуванні у лікаря-психіатра з 15.03.2014 по 15.04.2014рік; та знаходиться на обліку з 2006 року із діагнозом гострий поліморфний психічний розлад з симптомами шизофренії (т.1 а.п. 185, 186), раніше не судимий, не працює, згідно висновку військової медичної комісії, не придатний до військової служби (т.1 а.п.181, 184) та вину у вчинені кримінального правопорушення визнав частково, у скоєному не розкаявся.

Згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України є: - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння,

- вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку,

З врахуванням обставин справи, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного злочину, обставин, що обтяжують покарання, відсутність обставин, що їх пом`якшують, суд вважає необхідним визначити йому міру покарання виключно у виді обмеження волі.

Таким чином підстав для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України при призначені ОСОБА_3 , покарання, суд не вбачає.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання за:

- ч.1 ст.162 КК України - два роки обмеження волі;

- ч.2 ст.296 КК України - три роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Зарахувати до строку відбуття покарання період тримання під вартою з 11.09.2014 року по 01.10.2014 рік.

Згідно ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто 21 день тримання під вартою відповідає 42 дням обмеження волі.

Речові докази:

- рюкзак чорного кольору в якому знаходяться дві чоловічі шапки та кофта коричневого кольору - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1