Справа № 11-306/2007 р. Головуючий
у 1 інстанції - Валевач М.М.
Категорія - ст. 185 ч.5 КК України. Доповідач - Демченко О.В.
УХВАЛА

Іменем України

5 квітня
2007 р. Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Гром Л.М. суддів
- Демченка О.В., Білоброва В.Д. з участю прокурора - Євхименка В.В. потерпілої
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15
лютого 2007 року, -

установив:

Зазначеним вироком суду ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець міста
Чернігова, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не
працюючий, не одружений, мешканець АДРЕСА_1раніше судимий:

1)
23 вересня 2003 р. Новозаводським районним судом м.
Чернігова по ст. 185 ч.3 до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України звільнений від покарання з іспитовим строком в 1 рік;

2)
16 лютого 2004 р. Новозаводським районним судом м.
Чернігова по ст. 185 ч.3, 15ч.1-185 ч.3, 70, 71 КК України до 4-х років
позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 31 жовтня 2006 р.
умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 14 днів,

засуджений:
за ст. 185 ч.2 КК до 2-х років позбавлення волі; за ст. 185 ч. З КК до 3-х
років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК покарання призначене в 3 роки
позбавлення волі. У відповідності до ст. 71 КК України до призначеного
покарання частково приєднана невідбута частина покарання

за вироком
Новозаводського районного суду від 16 лютого 2004 року і остаточне покарання
призначене в 4 роки і 1 місяць позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнаний судом винним і засуджений за скоєння злочинів за таких
обставин:

1)
16 листопада 2006 року в денний час він, знаходячись в
буд. 25 по вул. Перемоги в м. Чернігові, таємно викрав ДВД-плеєр та мобільний
телефон „Нокія", загальною вартістю 569 грн., які належали потерпілій
ОСОБА_2

2)
26 листопада 2006 року в денний час він же, з метою
викрадення чужого майна, прибув до АДРЕСА_1, проник всередину цього будинку,
звідки таємно викрав музичний центр „LG" вартістю 809
грн., який належав потерпілій ОСОБА_2

3)
30 листопада 2006 р. він же, з метою викрадення чужого
майна, прибув до цього ж будинку, проникнув у нього і таємно викрав звідти
телевізор вартістю 1200 грн., який належав потерпілій ОСОБА_2

Вважаючи вирок суду незаконним, засуджений подав на нього апеляцію, у якій
оспорює фактичні обставини справи. Зокрема, вважає несправедливим засудження
його за крадіжку музичного центра та ДВД-плеєра, оскільки ці речі належали йому
особисто. Щодо інших речей, то вони були повернуті власниці - його матері.
Органи досудового слідства, на думку засудженого, неправильно виклали обставини
справи в процесуальних документах. З урахуванням цього, засуджений просить пом'якшити
призначене йому покарання.

Вислухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, потерпілу, яка просила
пом'якшити призначене покарання, прокурора, який вважав апеляцію безпідставною
і такою, що не піддягає задоволенню, дослідивши матеріали справи, апеляційний
суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляції необхідно відмовити. Таке
рішення суд ґрунтує наступним.

Винність ОСОБА_1 в скоєнні злочинів, за які його
засуджено, підтверджується наданими суду доказами, яким судом дано відповідної
юридичної оцінки. Оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав себе
винним по усім епізодам пред'явленого йому звинувачення, за погодженням з
учасниками процесу суд розглядав справу за правилами ч. З ст. 299 КПК України,
обмежившись допитом підсудного й потерпілої та визнавши недоцільним дослідження
інших доказів по справі. З протоколу судового засідання вбачається, що
підсудному були роз'яснені правові наслідки такої процедури розгляду справи,
він погодився на скорочений її розгляд і заявив, що усвідомив неможливість в
подальшому оскаржувати фактичні обставини справи. (а.с. 13 7-13 7зв).

Таким
чином, засуджений ОСОБА_1 не має права оскаржувати фактичні обставини
справи, тому доводи його апеляції
в цій частині

апеляційним
судом не приймаються до уваги і у відповідності до ст. 365 КПК не
перевіряються.

Крім
того, потерпіла ОСОБА_2 як на стадії досудового слідства, так і в судовому
засіданні давала показання, що все викрадене майно належало їй, воно було
вилучене в неї таємно, дозволу на його вилучення вона нікому не давала. Все це
підтверджує правильність кваліфікації дій засудженого органами досудового
слідства і судом за ст. 185 ч. 2 і З КК України.

Щодо призначеного покарання, про пом'якшення якого
йдеться в апеляції, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України. З урахуванням
того, що ОСОБА_1 скоїв злочини в період строку, на який він був
умовно-достроково звільнений від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі,
показавши, що він не став на шлях виправлення, то суд цілком обґрунтовано
призначив йому покарання - позбавлення волі у мінімальних межах, передбачених
законом за дані злочини. Це покарання апеляційний суд вважає достатнім для
виправлення і перевиховання засудженого. Вирок суду є законним, обґрунтованим і
справедливим, зміні чи скасуванню він не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 366, 377 КПК
України, апеляційний суд,-

ухвалив :

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного
суду міста Чернігова від 15 лютого 2007 року відносно нього - без змін.