АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/623/14 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №629/828/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

12 травня 2014 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за апеляційною скаргою прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.03.2014р., -

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.06.2011р. у виді 6 місяців та остаточно призначено до відбування 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вирок, яка не відповідає вимогам ст.396 КПК України, відповідно до якої в апеляційній скарзі поряд з іншими передбаченими законом обставинами зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Вимоги особи повинні бути сформульовані з урахуванням того, яке рішення відповідно до ст.407 КПК України може бути постановлене апеляційним судом за наслідками апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.65,71 КК України при призначенні обвинуваченому покарання, при цьому просить змінити вирок, призначивши ОСОБА_4 більш сувору міру покарання: за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.71 КК України 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі:

1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;

3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не випливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;

4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За таких обставин, прохання прокурора про зміну вироку у зв`язку з необхідністю призначення обвинуваченому більш суворого покарання не ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону.

Крім того, прокурор не обґрунтував, в чому саме полягає порушення вимог ст.65 КК України та з яких підстав обвинуваченому необхідно призначити більш суворе покарання за ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.1 ст.399 КПК України, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху із встановленням достатнього строку для усунення її недоліків, які вказані в даній ухвалі.

Керуючись ч.1 ст.399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.03.2014р. у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 залишити без руху.

Встановити 7-денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення прокурором, зазначених недоліків апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя