Провадження № 1-кп/537/186/2015
Справа № 537/2553/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.06.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12.04.2015 року за №0000463, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, який не одружений, не працює, має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
На розгляд Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт, затверджений 28.05.2015 року прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 , за яким ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, по факту таємного викрадення чужого майна (телефону та золотого ланцюжка, які належали ОСОБА_4 ), а також угода про примирення потерпілого ОСОБА_4 з підозрюваним ОСОБА_5 від 28.05.2015 року.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 повідомив, що визнає частково вину у вчиненні таємного викрадення майна ОСОБА_4 , оскільки крадіжки золотого ланцюжка він не вчиняв, знайшов його в квартирі та здав до ломбарду. Також ОСОБА_5 зазначив, що ініціатором угоди про примирення був слідчий, який надав йому готовий текст угоди. ОСОБА_5 повідомив, що підписав угоду на вимогу слідчого, який погрожував призначенням сурового покарання в разі її не підписання.

Потерпіла ОСОБА_4 також зазначила, що ініціатором угоди про примирення був слідчий, який надав їй готовий текст угоди. За умовами угоди, оформленої слідчим зазначено, що матеріальну шкоду їй відшкодовано повністю, матеріальних претензій вона не має. Але цей факт не відповідає обставинам справи. Обвинувачений ОСОБА_5 не відшкодував шкоду, спричинену злочином, подав потерпілій письмову розписку, що зобов`язується відшкодувати шкоду протягом місяця, але на час розгляду справи не виконав свої зобов`язання. З огляду на наведене, потерпіла заперечувала проти затвердження судом угоди.

Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити в затвердженні угоди, враховуючи думку потерпілої.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта суд призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В ст. 468, ст. 469 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

У разі недосягнення згоди щодо укладення угоди факт її ініціювання і твердження, що були зроблені з метою її досягнення, не можуть розглядатися як відмова від обвинувачення або як визнання своєї винуватості.

Слідчий, прокурор зобов`язані проінформувати підозрюваного та потерпілого про їхнє право на примирення, роз`яснити механізм його реалізації та не чинити перешкод в укладенні угоди про примирення.

В ст. 474 КПК України встановлений загальний порядок судового провадження на підставі угоди. Так, якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.
Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу, умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

В узагальненні судової практики здійснення кримінального провадження на підставі угод Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловлена правова позиція, що ініціатива укладення угоди про примирення відповідно до вимог ч. 1 ст. 469 КПК має походити тільки від потерпілого або підозрюваного чи обвинуваченого. Лише після того, як потерпілий або підозрюваний чи обвинувачений виявили бажання примиритися з протилежною стороною, оскільки саме факт примирення є підставою для укладення угоди про примирення, до процедури примирення можуть залучатися інші особи, зокрема представники медіаційних центрів, особи, які мають певний авторитет для учасників процедури. Слідчий, прокурор зобов`язані згідно з ч. 7 цієї статті лише проінформувати підозрюваного та потерпілого про їхнє право на примирення (суддя, відповідно, під час судового провадження обвинуваченого та потерпілого), роз`яснити механізм його реалізації та в жодному разі не чинити перешкод в укладенні угоди, не ініціювати її укладення та не вести перемовин (проводити домовленості) щодо її змісту.

Викладене вище свідчить про необхідність суддям під час розгляду укладеної між сторонами угоди про примирення з метою забезпечення дотримання вимог процесуального закону зважати на заборону слідчому та прокурору ініціювати укладення такої угоди, вести домовленості щодо її змісту. Суддям слід приділяти належну увагу з`ясуванню ініціатора укладення угоди про примирення, а також пам`ятати, що наведене застереження процесуального закону стосується і судді під час судового провадження, а також слідчого судді при здійсненні судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Якщо в підготовчому судовому засіданні після роз`яснення суті обвинувачення обвинувачений та потерпілий заперечує проти затвердження угоди, вона не може бути затверджена. У такому випадку суд постановляє ухвалу про відмову в затвердженні угоди та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Перевіряючи угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 від 28.05.2015 року, на відповідність її вимогам КПК та Кримінального кодексу України (КК), суд встановив, що угоду укладено з ініціативи слідчого, тобто особи, яка не може бути її ініціатором. В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заперечувала проти затвердження угоди, оскільки вона суперечить фактичним обставинам справи, матеріальна шкода їй не відшкодована. Обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що він не вчиняв злочину таємного викрадення золотого ланцюжка ОСОБА_4 , а знайшов його в квартирі та здав до ломбарду. ОСОБА_5 повідомив, що підписав угоду на вимогу слідчого, який погрожував призначенням сурового покарання в разі її не підписання.

З огляду на наведене, суд розцінює, що укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 не було добровільним, тому відповідно до вимог ст. 314, ст.474 КПК України, суд відмовляє у її затвердженні та повертає кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу..

Відповідно до узагальнення судової практики здійснення кримінального провадження на підставі угод Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, розглядаючи підстави, що слугували постановленню ухвали про відмову у затвердженні угоди, зазначено, що така ухвала, з огляду на системне тлумачення глави 35 КПК, а також зважаючи на закріплений у статтях 394, 424 КПК перелік судових рішень, що підлягають оскарженню, в тому числі й судові рішення, ухвалені на підставі угод, ? в апеляційному та, відповідно, в касаційному порядках оскарженню не підлягають.

Звернуто увагу суддів на недопустимість підміни «відмови в затвердженні угоди та повернення внаслідок такої відмови кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування» (п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК) на «повернення обвинувального акта у випадку, коли він не відповідає вимогам КПК» (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК), оскільки у першому випадку повернення обвинувального акта є наслідком відмови в затвердженні угоди, а у другому невідповідність форми та змісту обвинувального акта ст. 291 КПК.

З огляду на ст. 314, ст.392, ст.394 КПК України, та наведену правову позицію Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд вважає, що ухвала не підлягає окремому оскарженню, Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 392, 394, 474 475 КПК України, суд

у х в а л и в :
Відмовити в затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 від 28.05.2015 року та повернути кримінальне провадження №0000463, внесене в ЄРДР 12.04.2015 року, прокурору м. Кременчука для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України

Ухвала не підлягає окремому оскарженню. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 .