Номер провадження: 11-кп/785/731/15
Номер справи місцевого суду: 521/1871/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06.04.2015 року, про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2013 року

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною ухвалою суду задоволено клопотання Малиновського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ України в Одеській області від 05.02.2015 року про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2013 року у виді 2 років позбавлення волі, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, засуджений був звільнений, та засуджений був направлений до місць позбавлення волі для відбуття призначеного покарання.

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання про скасування звільнення якого від відбування покарання з випробуванням, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно та не об`єктивно дослідив обставини провадження, висновки в ухвалі суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_8 не з`являвся для реєстрації в Малиновський районний відділ КВІ УДПтСУ України в Одеської області з поважних причин, в зв`язку з тим, що змушений був оставатися вдома та доглядати тяжко хворого батька ОСОБА_9 , оскільки мати та дружина з самого ранку та у весь день знаходяться на роботі, що підтверджується довідками з лікарні, з місця роботи, наданими суду першої інстанції та наданими до апеляційної скарги.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_8 вказує на те, що судом не враховано те, що під час іспитового строку він нових злочинів не скоював, був один раз притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, однак, вину визнав, розкаявся та сплатив адміністративне стягнення у вигляді штрафу, при цьому систематичності вчинення правопорушень не мало місця.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_8 вказує на те, що судом не врахований його сімейний та матеріальний стан, зокрема, те, що він одружений, має неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2013 року ОСОБА_8 був засуджений за те, що він, працюючи водієм ТОВ Продімпекс, при розрахунку смарт-картою на АЗС Веста-Сервіс перевів в готівку грошові кошти підприємства в розмірі 1611 грн., якими заволодів, за ст. 191 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 п.п.. 2-4 КК України, а саме, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

У відповідності до вимог ст. 76 ч. 2 КПК України, ст. 164 КВК України, засуджений ОСОБА_8 10.06.2013 року був попереджений в установленому законом порядку про обов`язок виконувати вирок суду, ознайомлений з постановою про дні явки на реєстрацію в КВІ, починаючи з 01.07.2013 року (а.п. 15).

01.04.2014 року начальник Малиновського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ України в Одеській області вперше звернувся з клопотанням про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2013 року, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_8 систематично не з`являвся для реєстрації до органів КВІ, документів про поважну причину неявки надано не було, під час перевірок встановлено, що засуджений працює будівельником в с. Наті Біляївського району Одеської області без оформлення, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.п. 48).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2014 року в задоволенні клопотання КВІ було відмовлено, оскільки суд прийшов до висновку, про те, що Малиновським районним відділом кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ України в Одеській області не надано достатніх доказів, що у період іспитового строку ОСОБА_8 систематично не з`являється для реєстрації до органів КВІ без поважних причин, так як його неявки на реєстрацію були викликані поважними причинами, а саме доглядом за хворим батьком ОСОБА_9 , який є інвалідом першої групи, потребує постійного догляду.

Крім того, суд встановив, що засуджений виконує інші обв`язки, покладені на нього вироком суду, а саме, засуджений не виїжджав за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; не міняв свого постійного місця проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, знаходився за місцем проживання; з`являвся до Малиновського РВ КВІ УДПтС України в Одеської області, не вчинив нових злочинів, не притягувався до адміністративної відповідальності, (.а.п.51)..

Прокурор був згоден з судовим рішенням, яке є чинним.

09.02.2015 року начальник Малиновського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ України в Одеській області повторно звернувся з клопотанням про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2013 року, посилаючись на аналогічні підстави, а саме те, що засуджений ОСОБА_8 з першої реєстрації систематично не з`являвся для реєстрації до органів КВІ, документів про поважну причину неявки, а також характеристики та ідентифікаційний код до КВІ не надає, а також був притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Зокрема, в клопотанні зазначено, що засуджений ОСОБА_8 , після винесення ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 09.09.2014 року, двічі, 03.11.2013 року та 01.12.2014 року з`явився на реєстрацію, а 05.01.2015 року та 02.02.2015 року не з`явився (а.п.74)..

Таким чином, в обґрунтування клопотання були зазначені підстави, частина яких вже була предметом розгляду суду першої інстанції, з винесенням ухвали від 09.09.2014 року про відмову в задоволенні подання, тобто станом на 09.09.2014 року підстав для скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , згідно чинної ухвали суду не було.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції визнав неявку до КВІ засудженого ОСОБА_8 05.01.2015 року з поважних причин, оскільки в цей день було поховання його батька ОСОБА_9 , що підтверджується належними документами.

Разом з тим, суд першої інстанції задовольнив клопотання незважаючи на те, що частина підстав, зазначених в клопотанні, вже була досліджена при розгляді попереднього клопотання від 01.04.2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції задовольнив клопотання та скасував звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, в зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_8 був притягнутий до адміністративної відповідальності 14.09.2014 року за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, прийшов на реєстрацію не 02.02.2015 року, а 03.02.2015 року, а також в зв`язку з неправомірною поведінкою останнього в КВІ в цей день.

Згідно ч.ч.2-5 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

3. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

4. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

5. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що систематичного вчинення засудженим правопорушень не мало місця, ОСОБА_8 один раз притягувався до адміністративної відповідальності, однак штраф сплатив та щиро розкаявся у вчиненому.

В даному випадку ОСОБА_8 не з`явився 05.01.2015 року на реєстрацію з поважних причин, що обґрунтовано зазначено в ухвалі суду.

Таким чином, та обставина, що засуджений прийшов на реєстрацію не 02.02.2015 року, а 03.02.2015 року, а також неправомірно поводив себе з працівниками КВІ в цей день, не є передбаченими законом підставами для скасування звільнення від відбування покарання .

Крім того, апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження, надані засудженим документи, приймає до уваги його доводи про те, що він доглядав батька ОСОБА_9 , який був інвалідом першої групи безстроково, потребував постійного стороннього догляду, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, згідно характеристики з місця проживання, ОСОБА_8 з народження до теперішнього часу проживає за однією адресою, позитивно характеризується, згідно свідоцтв про одруження та народження дитини, має родину, неповнолітню дитину.

При таких обставинах, апеляційній суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги про неповноту та необ`єктивність дослідження судом першої інстанції обставин справи, в зв`язку з чим висновки в ухвалі суду про наявність підстав для скасування звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання за вироком суду не відповідають фактичним обставинам справи, знайшли підтвердження. В зв`язку з цим, згідно ст. 409 КПК України, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з винесенням нової ухвали, якою в задоволенні клопотання начальника Малиновського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ України в Одеській області від 05.02.2015 року про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2013 року необхідно відмовити, за відсутністю передбачених законодавством підстав.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06.04.2015 року, якою задоволено клопотання начальника Малиновського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ України в Одеській області від 05.02.2015 року про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2013 року у виді 2 років позбавлення волі, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, засуджений був звільнений, та засуджений був направлений до місць позбавлення волі для відбуття призначеного покарання скасувати.

Винести нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання начальника Малиновського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ України в Одеській області від 05.02.2015 року про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2013 року у виді 2 років позбавлення волі, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, засуджений був звільнений відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили, у порядку ст. 425, 426 КПК України.

Повний текст ухвали буде оголошений 22.05.2015 року о 10:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4