Справа 688/3649/13-к
№ 1-кп/688/176/13
ВИРОК

Іменем України

06 грудня 2013 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі колегії
суддів:

головуючого судді Стаднічук
Н.Л.,

суддів Головко
Н.П., Цідик А.Ю.,

при секретарі Березюк
Н.А.,

з участю прокурора
Піонтковського В.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1.,

захисника ОСОБА_8,

потерпілих ОСОБА_7.,

ОСОБА_6,

представників потерпілих ОСОБА_2,

ОСОБА_3.,

ОСОБА_4.,

ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу у
кримінальному провадженні № 0000181
за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина України,
працюючого директором ПП «Бобри», з
професійно-технічною освітою,
одруженого, раніше не судимого, у
вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.3,
ч.4 ст.358, ч.2, ч.3 ст.190, ч.3, ч.4, ч.5 ст.191 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

7 грудня 2007 року в денний час
ОСОБА_1 з метою отримання кредиту
підробив довідку про доходи № 4 від 7
грудня 2007 року, що є офіційним
документом і посвідчує факт
працевлаштування, доходи, особу
працівника, власноручно вказавши
неправдиві відомості про своє місце
роботи в ПП «ОСОБА_9.» на посаді
виконавчого директора із нарахованою
заробітною платою за період з червня по
листопад 2007 року на загальну суму 25200
грн., підробив підпис ОСОБА_9., посвідчив
відтиском печатки «Фізична
особа-підприємець ОСОБА_9.», до якої мав
вільний доступ, будучи в дружніх
стосунках з ОСОБА_9.

18 грудня 2007 року в денний час ОСОБА_1., не
будучи працівником ПП «ОСОБА_9.», з
метою отримання кредиту подав
підроблену довідку про доходи № 4 від
07.12.2007 року в Шепетівське відділення № 1
Хмельницької філії ПриватБанку, що по
вул.Судилківська, 1 в м.Шепетівка, де як
позичальник уклав з кредитором
ПриватБанком кредитний договір №
НМС0АN13103628 від 18.12.2007 року в розмірі 44151,10
грн. на придбання автомобіля марки
ВАЗ-2107 державний номер НОМЕР_1.

Крім того, 21 березня 2008 року в денний
час ОСОБА_1 з метою отримання кредиту
повторно підробив довідку про доходи №
6 від 21.03.2008 року, що є офіційним
документом і посвідчує факт
працевлаштування, доходи, особу
працівника, власноручно вказавши
неправдиві відомості про своє місце
роботи в ПП «ОСОБА_9.» на посаді
виконавчого директора з повним робочим
днем за період з вересня 2007 року по
лютий 2008 року із нарахованою
заробітною платою на загальну суму 28500
грн., підробив підпис ОСОБА_9., посвідчив
відтиском печатки «Фізична
особа-підприємець ОСОБА_9.», до якої мав
вільний доступ, будучи в дружніх
стосунках з ОСОБА_9.

28 березня 2008 року в денний час ОСОБА_1.,
не будучи працівником ПП «ОСОБА_9.», з
метою отримання кредиту подав
підроблену довідку про доходи № 6 від
21.03.2008 року в Шепетівське відділення № 1
Хмельницької філії ПриватБанку, що по
вул.К.Маркса, 33, в м.Шепетівка, де як
позичальник уклав з кредитором
ПриватБанком кредитно-заставний
договір № НМС0АК12770179 від 28.03.2008 року в
розмірі 95000 грн. на придбання
автомобіля марки CHERRY T11 TIGGO державний
номер НОМЕР_2.

Крім того, ОСОБА_1., будучи
директором приватного підприємства
«Бобри», тобто службовою особою,
отримав 30.07.2009 року на розрахунковий
рахунок ПП «Бобри» № 7900 в АКІБ
«УкрСиббанк» згідно рахунку № 93 від
30.07.2009 року від ТОВ «Ужгород Леон 2005» з
рахунку № 0337 грошові кошти в сумі
198 000 грн., призначені як попередня
оплата за 40 т. цукру-піску. ОСОБА_1.
виконав зобов'язання частково,
передавши 30.07.2009 року покупцю ТОВ
«Ужгород Леон 2005» лише 20 т. цукру на
суму 99 000 грн. 31.07.2009 року згідно
рахунку №94 від 30.07.2009 року ТОВ
«Глорекслтд» з рахунку кореспондента
№ перерахувало на розрахунковий
рахунок ПП «Бобри» №7900 в АКІБ
«Укрсиббанк» грошові кошти,
призначені як попередня оплата за 100 т.
цукру-піску, трьома платежами на суми
330000 грн., 100000 грн. та 50000 грн, а всього на
суму 480000 грн. Не маючи в наявності
товару та можливості для виконання
зобов'язань, з метою викрадення чужих
коштів, ОСОБА_1., в приміщенні
Шепетівського відділення ПАТ
"УкрСиббанк" за адресою: м.Шепетівка,
вул. Карла Маркса, 26, 31.07.2009 року отримав
з рахунку ПП «Бобри» під приводом
закупки цукру-піску грошові кошти по
грошовому чеку ЛД 9269054 від 31.07.2009 року на
суму 200000 грн., грошовому чеку ЛД 9269055 від
31.07.2009 року - на суму 437000 грн., а всього на
суму 637000 грн, з яких умисно привласнив
кошти ТОВ «Ужгород Леон 2005» на суму 99000
грн. та кошти ТОВ «Глорекслтд» на суму
480000 грн., а всього на загальну суму 579000
грн., які протиправно обернув на свою
користь та переховувався від
потерпілих.

Допитаний по суті пред'явленого
обвинувачення обвинувачений ОСОБА_1.
свою вину визнав частково в частині
підроблення документів та
використання підроблених документів
та пояснив, що підпис в довідках про
доходи № 4 від 07.12.2007 року та № 6 від
21.03.2008 року поставлений ним
власноручно. У ОСОБА_9. офіційно він
працевлаштований не був, але фактично
вони були компаньйонами і між ними
існувала домовленість, що він є
директором ПП «ОСОБА_9.». Кошти від
підприємницької діяльності ділилися
між ними навпіл, тому в зазначених
довідках про доходи він вказав
правдиві відомості про свої доходи.
Зазначені довідки про доходи він подав
в ПриватБанк з метою отримання
кредитів на придбання автомобілів. При
оформленні кредитів ОСОБА_9. був
присутній в банку і особисто
підтвердив працівникам банку свою
згоду із вказаними довідками. Про те, що
такі дії є незаконними, він не знав,
вважав, що нікого не обманює. На
підставі вказаних довідок про доходи
він дійсно уклав з ПриватБанком
кредитні договори від 18.12.2007 року та від
28.03.2008 року на придбання автомобілів
ВАЗ-2107 та CHERRY TIGGO. Вказані автомобілі
передав банку в заставу. Частину обох
кредитів в сумі 25 тис.грн. він сплатив,
мав намір належним чином виконувати
кредитні зобов'язання. Але в зв'язку з
світовою фінансовою кризою не зміг
своєчасно погашати кредити. Автомобілі
ВАЗ-2107 та CHERRY TIGGO передав у користування
ОСОБА_10, оформивши йому тимчасовий
реєстраційний талон. Між ними була
домовленість, що ОСОБА_10 переоформить
на себе кредити та буде їх сплачувати,
для цього передав останньому список
документів, які необхідно подати банку
для переоформлення кредиту. У
вчиненому розкаявся.

Також ОСОБА_1. показав суду, що між ТОВ
«Ужгород Леон 2005» та ПП «Бобри»
існували договірні відносини щодо
купілі-продажу цукру. Пояснив, що
торгував цукром виробництва
Шепетівського цукрового комбінату,
ціна на цукор в липні 2009 року
змінювалася майже щодня, а іноді
декілька разів на день. Так, в середині
липня вона складала 4,50 грн. за 1 кг, в
кінці місяця вона була - 5,85 грн. за 1 кг.
Цукор продавав з націнкою 20-40 коп. на 1
кг. Пояснив, що також реалізовував
цукор цукрового комбінату 2005, 2006 років
виготовлення, ціна якого була меншою
від ціни цукрового комбінату в липні
2009 року. В липні 2009 року товариство
«Ужгород Леон 2005» перерахувало на р/р
ПП «Бобри» грошові кошти в сумі 198
тис.грн. за постачання 40 т. цукру. За
цією угодою було поставлено лише 20 т.
цукру, оскільки більшої кількості не
було на складі. Поставити іншу частину
цукру товариству не зміг, повернути
гроші вони не вимагали. Визнав
наявність цивільно-правових
зобов'язань перед ТОВ «Ужгород Леон 2005»
в сумі 99 тис.грн. та цивільний позов в
цій сумі. Також показав, що
співпрацював з ТОВ «Глорекслтд» щодо
купівлі-продажу цукру через ОСОБА_6 та
ОСОБА_11, з директором товариства ОСОБА_2
особисто знайомий не був. В середині
липня 2009 року вони домовилися про
постачання 60 т. цукру на суму 294 тис.грн.,
угоду було виконано, цукор поставлений.
Наприкінці липня ТОВ «Глорекслтд»
перерахувало ще 480 тис.грн. як часткову
оплату за 100 т. цукру. При цьому письмові
договори не укладались, лише
виставлялися рахунки. За товаром
приїхав ОСОБА_11, він мав оформлене від
ТОВ «Глорекслтд» доручення на
отримання матеріальних цінностей. За
цією угодою він на наступний день після
оплати відвантажив 60 т. цукру (3 машини)
ОСОБА_11 на загальну суму 294 тис.грн., ще 96
тис.грн. віддав ОСОБА_11 на його вимогу.
Таким чином, має заборгованість перед
ТОВ «Глорекслтд» лише 84 тис.грн., які
зобов'язується повернути. Йому не
відомо з яких причин ТОВ «Глорекслтд»
не отримало відвантажений ним цукор в
кількості 60 т., його вини в цьому немає.
Визнав наявність цивільно-правових
зобов'язань перед ТОВ «Глорекслтд» в
сумі 84 тис.грн. та цивільний позов у
зазначеній сумі. Підтвердив, що знімав
кошти з розрахункового рахунку ПП
«Бобри» за грошовими чеками на 200 000 грн.
та на 437 000 грн. Ці гроші він зняв для
закупівлі цукру. Частину цих коштів він
сплатив Шепетівському цукровому
комбінату за придбання цукру для
покупців, частину в сумі 300 тис.грн.
віддав певним постачальникам, які
цукру не поставили і грошей не віддали.
Через погрози з боку ОСОБА_6 змушений
був тривалий час переховуватися.

Крім показань обвинуваченого
ОСОБА_1., його вина у вчинені вказаних
злочинів підтверджується також іншими
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Допитаний в судовому засіданні
представник потерпілого ПАТ КБ
«ПриватБанк» ОСОБА_4 пояснив, що 18.12.2007
року обвинувачений отримав в
ПриватБанку кредит в сумі 44 тис.грн. для
придбання автомобіля ВАЗ-2107, а 28.03.2008
року отримав кредит в сумі 95 тис.грн.
для придбання автомобіля CHERRY TIGGO, при
цьому обвинувачений особисто
підписував кредитні договори. Вказані
автомобілі були передані банку в
заставу на підставі договорів застави,
наслідки реалізації автомобілів
обвинуваченому були відомі. Надані
ОСОБА_1 довідки про доходи перевірялися
службою безпеки банку, але підроблення
виявлено не було. В 2009 році банк
перевіряв наявність заставних
автомобілів та виявив їх відсутність.
Автомобіль CHERRY TIGGO знаходиться на
штрафстоянці в Херсонській області,
оскільки причетний до ДТП. ОСОБА_10 та
ОСОБА_1. до банку за переоформленням
кредиту офіційно не зверталися. ОСОБА_1.
частину кредитів в сумі близько 25
тис.грн. сплатив.

Представник цивільного позивача ПАТ КБ
«Приватбанк» ОСОБА_4 в судовому
засіданні цивільні позови про
стягнення заборгованості в сумі 138862,00
грн. за кредитним договором № HMC0AN13103628
від 18.12.2007 року та в сумі 390354,20 грн.
підтримав.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_12 показала суду, що вона працює
керуючим Шепетівським відділенням
Хмельницької філії ПАТ КБ
«Приватбанк», обвинувачений ОСОБА_1.
брав в їхньому банку кредити на
придбання автомобілів. Рішення про
надання кредитів приймалося кредитним
комітетом у Дніпропетровську за
погодженням з службою безпеки банку.
При цьому зазначила, що надання довідки
про доходи є обов'язковою умовою
отримання кредиту. Довідки про доходи,
надані ОСОБА_1, не викликали сумніву,
оскільки ОСОБА_9. особисто підтвердив,
що обвинувачений у нього працює.
ОСОБА_1. добросовісно виконував умови
кредитних та заставних договорів перші
3-4 місяці, потім сплачувати за
кредитами перестав. Які-небудь особи до
банку з метою переоформлення кредитів,
наданих ОСОБА_1., не зверталися;
відомостей про продаж автомобілів
ВАЗ-2107 та CHERRY TIGGO у неї немає.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_13 показала суду, що працює в
Шепетівському відділенні ПриватБанку
на посаді спеціаліста з авто
кредитування. В грудні 2007 року до неї
звертався ОСОБА_1. за оформленням
кредиту на придбання автомобіля. При
цьому надав банку усі необхідні для
оформлення кредиту документи, в тому
числі довідку про доходи, яка була
оформлена належним чином. В головному
офісі ОСОБА_9. підтвердив, що ОСОБА_1. у
нього працює. Обвинувачений отримав
кредит в сумі 45 тис.грн. для придбання
автомобіля ВАЗ-2107. Через декілька
місяців звернувся вдруге за отриманням
ще одного кредиту в сумі 95 тис.грн. для
придбання іншого автомобіля. Анкету
для оформлення кредиту заповнював
самостійно. Кілька місяців сплачував
кредити, а потім з ним пропав зв'язок.
Обвинувачений звертався до неї за
пакетом документів, необхідним для
переоформлення кредиту.

Згідно довідки про доходи № 4 від 07.12.2007
року ОСОБА_1. працює у ПП ОСОБА_9. на
посаді виконавчого директора з
нарахованою заробітною платою з червня
по листопад 2007 року на загальну суму 25200
грн. (а.171 кримінального провадження №
0000181, т.1).

Згідно кредитного договору від 18.12.2007
року № НМС0АN13103628, укладеного між
ПриватБанком та ОСОБА_1, Банк
зобов'язується надати останньому
кредитні кошти на строк з 18.12.2007 року по
17.12.2012 року включно, у вигляді не
поновлювальної лінії у розмірі 44151,10
грн. на купівлю автомобіля. (а.145-150
кримінального провадження № 0000181,
т.1).

Згідно довідки про доходи № 6 від 21.03.2008
року ОСОБА_1. працює у ПП ОСОБА_9. на
посаді виконавчого директора з
нарахованою заробітною платою з
вересня по лютий на загальну суму 28500
грн. (а.202 кримінального провадження №
0000181, т.1).

Згідно кредитно-заставного договору №
НМС0АК12770179 від 28.03.2008 року, укладеного
між ПриватБанком та ОСОБА_1, банк надає
кредит в сумі 95000 грн. для придбання
автомобіля (а.191 - 200 кримінального
провадження № 0000181, т.1).

Згідно довідки Управління Пенсійного
фонду України в м.Шепетівці № 1612/02 від
15.03.2010 року СПД-ФО ОСОБА_9 звітність за
найманих працівників не подавав і
страхові внески не сплачував (а.67
кримінального провадження № 0000181,
т.1).

Згідно довідки Шепетівського
міськрайонного центру зайнятості №
20-06/470 від 16.03.2010 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_9. як платник внесків
до Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття не
зареєстрований, у зв'язку з чим трудові
договори з найманими працівниками не
реєструвались (а.69 кримінального
провадження № 0000181, т.1).

Згідно довідки Шепетівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області № 2561/10/29-212 від
20.03.2010 року інформації про використання
найманої праці ФОП ОСОБА_9. не має (а.72
кримінального провадження № 0000181,
т.1)

З показань обвинуваченого та довідок
Управління Пенсійного фонду України в
м.Шепетівці, Шепетівського
міськрайонного центру зайнятості та
Шепетівської об'єднаної державної
податкової інспекції Хмельницької
області вбачається, що ОСОБА_1. не був
працівником ПП ОСОБА_9. і заробітної
плати не отримував.

Згідно висновку експерта № 138П від
22.06.2010 року рукописний текст в довідці
про доходи № 4 від 07.12.2007 року та довідці
про доходи № 6 від 21.03.2008 року виконано
особисто ОСОБА_1 (а.46-51 кримінального
провадження № 0000181, т.2)

Згідно висновку експерта № 130 від 19.07.2010
року відбитки печаток у довідці про
доходи № 4 від 07.12.2007 року та довідці про
доходи № 6 від 21.03.2008 року нанесені
кліше печатки ПП ОСОБА_9. (а.56-66
кримінального провадження № 0000181,
т.2).

Таким чином, судом вважає вину ОСОБА_1. у
підробленні довідок про доходи № 4 від
07.12.2007 року та № 6 від 21.03.2008 року та у
використанні цих підроблених довідок
доведеною.

Представник потерпілого та цивільного
позивача ТОВ «Ужгород Леон 2005» ОСОБА_14.
суду показав, що ТОВ «Ужгород Леон 2005»
було покупцем цукру у ПП «Бобри».
Купляти цукор було вигідно, оскільки
ціна на цукор була на 20 коп. нижча, ніж у
виробника. Крім того, на цукровому
заводі завжди була черга, а уОСОБА_1
операції проходили дуже швидко. 30.07.2009
року ТОВ «Ужгород Леон 2005»
перерахувало ПП «Бобри» 198 тис.грн. за
постачання 40 т. цукру. Поставлено було
лише половину цукру. Коли на склад до
ОСОБА_1 приїхала машина за другою
половиною товару, то виявили, що цукру
немає, а ОСОБА_1. зник.

Представник потерпілого та
цивільного позивача ТОВ «Глорекслтд»
ОСОБА_2. суду показав, що в липні 2009 року
його знайомий ОСОБА_11 повідомив йому,
що є вигідні умови для придбання цукру
в м.Шепетівці, тому вирішив
співпрацювати з ОСОБА_1 27.07.2009 року ТОВ
«Глорекслтд» перерахувало гроші для
закупівлі 60 т. цукру та отримало цукор.
31.07.2013 року підприємство оплатило ще 480
тис.грн. для закупівлі 100 т. цукру. за
ціною 4,95 грн. за 1кг. 03.08.2013 року на склад
до ОСОБА_1 приїхало під завантаження
товаром 5 вантажних автомобілів, які
простояли 2 дня, але цукор не отримали,
оскільки на складі він був відсутній.
ОСОБА_1. також зник, зв'язку з ним не
було. Зазначив, що довіреностей на
отримання товару не видавалося.

Представник ТОВ «Глорекслтд»
адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні
цивільний позов підтримав.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_15 показала суду, що познайомилася
з ОСОБА_1 через ОСОБА_9, з 2009 року
неофіційно працювала юристом в ПП
«Бобри», складала договори, рахунки,
товарно-транспортні накладні, один раз
закуповувала цукор для ОСОБА_1 на
Шепетівському цукровому комбінаті в
кількості 20 т. У ПП «Бобри» був склад по
вул.Судилківській, 92, де зберігався
цукор, на якому було близько 100 т. цукру.
Щодня на склад приїжджали і виїжджали
машини, вантажені цукром. Підтвердила,
що у відділенні УкрСиббанку у ОСОБА_1
був відкритий рахунок. На початку
серпня ОСОБА_1. раптово зник, зв'язку з
ним не було. На склад приїхали машини
від покупців за цукром, проте цукру на
складі вже не було. А тому вона
запропонувала всім звернутися у
райвідділ міліції.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_21 суду показав, що
познайомився з ОСОБА_1 через ОСОБА_9,
неофіційно працював у ОСОБА_1 водієм.
Надав ОСОБА_1 власний автомобіль, яким
той переважно керував особисто.
Зазначив, що у ОСОБА_1 на складі завжди
було 20-40 т. цукру, в день відправлялося
3-4 машини з цукром. Цукор купувався на
Шепетівському цукровому комбінаті. В
кінці липня чи в серпні 2009 року ОСОБА_1.
поїхав в м.Київ і не повернувся. В цей
день з'їхалися покупці, а цукру на
складі не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_22. показав, що в середині червня
2013 року він два дня підряд зустрічався
з ОСОБА_1 біля Управління УБОЗ УМВС
України в Хмельницькій області.

Показання зазначених свідків
підтверджують, що ОСОБА_1. був
директором ПП «Бобри» та здійснював
підприємницьку діяльність з
купівлі-продажу цукру, а також
підтверджують факт переховування
обвинуваченого від потерпілих з 2009 по
2013 рік.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_23 показала суду, що працює
операціоністом Шепетівського
відділення «УкрСиббанку», пам'ятає
ОСОБА_1. як клієнта банку. Підтвердила,
що в 2008 - 2009 роках він відкривав рахунки
на фізичну особу та на юридичну особу,
неодноразово знімав кошти з рахунків
за чеками, кошти отримував особисто на
руки.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_24 суду показала, що в 2006-2012 роках
працювала касиром відділення
УкрСиббанку, в її обов'язки входило
обслуговування клієнтів банку, видача
їм готівки. ОСОБА_1. був клієнтом Банку,
неодноразово знімав готівкою великі
суми коштів, такі як 50 тис.- 200 тис.грн.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_25 показала суду, що працює
операціоністом в АТ «УкрСиббанк»,
пам'ятає як ОСОБА_1 особисто отримував
гроші по чеках, а також робив вклади на
рахунок, сум не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що
працює фінансовим консультантом АТ
«УкрСиббанк», пам'ятає ОСОБА_1 в лице,
припустила, що він був клієнтом банку.

Свідок ОСОБА_27 в судовому
засіданні показав, що в 2009 році
працював фінансовим консультантом АТ
«УкрСиббанк», ОСОБА_1 не пам'ятає.

Свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_29 в суді
показали, що ОСОБА_1. був клієнтом
УкрСиббанку, мав рахунки на фізичну та
юридичну особу - ПП «Бобри».

Показання вказаних свідків сторони
обвинувачення підтверджують той факт,
що ОСОБА_1. був клієнтом УкрСиббанку, що
не заперечується сторонами.

Згідно свідоцтва про державну
реєстрацію Серії А00 № 680086 Приватне
підприємство «Бобри» зареєстровано в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
04.12.2007 року (а.91 кримінального
провадження № 0000181, т.3).

Згідно ст.ст.5,6 Статуту ПП «Бобри»,
зареєстрованого Виконавчим комітетом
Шепетівської міської ради
Хмельницької області 04.12.2007 року за №
0000437, засновником і власником
підприємства є ОСОБА_1 одноособово.
Згідно ст.25 Статуту ПП «Бобри» директор
підприємства, зокрема, розпоряджається
майном і грошовими коштами
підприємства. (а.92- 101 кримінального
провадження № 0000181, т.3).

Згідно наказу ПП «Бобри» № 1 від 12.01.2008
року ОСОБА_1. призначено директором ПП
«Бобри» (а.112 кримінального провадження
№ 0000181, т.3).

Згідно виписки з особового рахунку ТОВ
«Глорекслтд» від 31.07.2009 року товариство
перерахувало ПП «Бобри» в оплату за
цукор згідно рахунку № 94 від 30.07.2009 року
грошові кошти в сумі 50 000, 100 000 та
330 000 грн., а всього на загальну суму
480 000 грн. (а.150 кримінального
провадження № 0000181, т.4).

Згідно виписки з особового рахунку №
7900 ПП «Бобри» за період з 01.01.2008
року по 01.10.2009 року ТОВ «Ужгород Леон
2005» 30.07.2009 року перерахувало ПП «Бобри»
в оплату за цукор-пісок згідно рахунку
№ 93 від 30.07.2009 року грошові кошти в сумі
198 000 грн., 31.07.2009 року - ТОВ «Глорекслтд»
в оплату за цукор згідно рахунку № 94
від 30.07.2009 року перерахувало грошові
кошти в сумі 50 000 грн., 100 000 грн., 330 000 грн.,
а всього на загальну суму 480 000 грн. (а.71
кримінального провадження № 0000181,
т.5).

Згідно грошового чеку ЛД 9269054 від 31.07.2009
року ОСОБА_1. отримав з рахунку №
7900 грошові кошти в сумі 200 000 грн.,
згідно грошовому чеку ЛД 9269055 від 31.07.2009
року - 437 000 грн. (а.122 кримінального
провадження № 0000181, т.5).

Згідно висновку експерта № 183 від 27.09.2010
року підписи в графах «Заплатіть
ОСОБА_1…», «Підписи», «Зазначену в
цьому грошовому чеку суму одержав» в
грошових чеках ЛД 9269054 від 31.07.2013 року та
ЛД 9269055 від 31.07.2009 року виконані ОСОБА_1
(а.а.17-58 кримінального провадження №
0000181, т.6).

Згідно довідки ПАТ «Шепетівський
цукровий комбінат» № 330-07 від 09.07.2013
року в період з травня по липень 2009 року
від ПП «Бобри» не надходили готівкові
кошти в касу АТ «Шепетівський цукровий
комбінат» за придбання цукру. (а.169
кримінального провадження № 0000181,
т.7).

Згідно квитанцій до прибуткового
касового ордера від 31.07.2009 року ОСОБА_1.
сплатив ВАТ «Шепетівський цукровий
комбінат» за цукор білий кристалічний
108 000 грн. (а.с.237, 238, 240, 241).

З зазначених доказів вбачається,
що після отримання від покупців ТОВ
«Ужгород Леон 2005» та ТОВ «Глорекслтд»
грошових коштів на загальну суму 678
тис.грн. на рахунок ПП «Бобри» ОСОБА_1.
використовуючи повноваження директора
підприємства особисто зняв ці кошти з
рахунку ПП «Бобри» та розпорядився
ними на власний розсуд.

Показання ОСОБА_1. про те, що після
отримання коштів від ТОВ «Глорекслтд»
ним було відвантажено цукор на суму 297
тис. зазначеному покупцю та повернуто
грошові кошти в сумі 96 тис.грн.
представнику ТОВ «Глорекслтд» ОСОБА_11
не знайшли свого підтвердження під час
судового розгляду.

Оцінивши досліджені в судовому
засіданні докази, суд кваліфікує дії
ОСОБА_1.: за епізодом підроблення
довідки про доходи № 4 від 07.12.2007 року -
за ч.1 ст.358 КК України як підроблення
документа, який видається
громадянином-підприємцем, і який надає
права з метою використання його
підроблювачем; за епізодом
підроблення довідки про доходи № 6 від
21.03.2008 року - за ч.3 ст.358 КК України як
підроблення документа, який видається
громадянином-підприємцем, і який надає
права з метою використання його
підроблювачем, вчинене повторно; за
епізодами подання довідки про доходи №
4 від 07.12.2007 року та довідки про доходи
№ 6 від 21.03.2008 року в кредитну установу -
за ч.4 ст.358 КК України як використання
завідомо підробленого документа, за
епізодом заволодіння майном ТОВ
«Ужгород Леон 2005» та ТОВ «Глорекслтд» -
за ч.5 ст.191 КК України як заволодіння
чужим майном шляхом зловживання
службовою особою своїм службовим
становищем, вчиненим в особливо
великих розмірах.

Суд вважає необхідним виключити з
кваліфікації злочину, передбаченого ч.1
ст.358 КК України, таку кваліфікуючу
ознаку, як вчинення злочину з метою
використання підробленого документа у
вчиненні шахрайства, як таку, що не
знайшла свого підтвердження під час
розгляду справи.

Суд вважає необхідним змінити
кваліфікуючу ознаку злочину,
передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -
використання підробленого документа з
пред'явлення документа на подання
документа.

Так, при пред'явленні документа суб'єкт
злочину лише знайомить зі змістом
підробленого документа інших осіб, при
цьому підроблений документ
залишається у володінні винного.
Подання документа передбачає
ознайомлення з документом інших осіб,
при цьому підроблений документ не
залишається у винного, а передається
уповноваженим особам на посвідчення
тих чи інших фактів.

Враховуючи те, що довідка про доходи № 4
від 07.12.2007 року була вилучена в ПАТ КБ
«ПриватБанк» згідно протоколу виїмки і
огляду від 02.06.2010 року, а довідка про
доходи № 6 від 21.03.2008 року - згідно
протоколу виїмки і огляду від 02.06.2010
року, суд вважає, що мало місце саме
подання підробленого документа, а не
пред'явлення.

Крім того, органом досудового слідства
ОСОБА_1. обвинувачується за ч.1 ст. 358 КК
України в тому, що 18 грудня 2007 року в
денний час, не будучи працівником ПП
«ОСОБА_9.», шляхом обману та зловживання
довірою кредитної установи, використав
завідомо підроблену довідку про доходи
№ 4 від 07.12.2007 року, яку пред'явив в
Шепетівське відділення № 1
Хмельницької філії ПриватБанку, що по
вул.Судилківська, 1 в м.Шепетівка, де
склав фіктивну анкету-заяву по
програмі «Авто в кредит за 30 минут» від
18.12.2007 року, що є офіційним документом і
посвідчує факт працевлаштування,
доходи, особу позичальника, в яку вніс
неправдиві відомості згідно
підробленої довідки про свої доходи і
яку посвідчив своїм підписом.

Згідно примітки до ст.358 КК України під
офіційним документом слід розуміти
документи, що містять зафіксовану на
будь-яких матеріальних носіях
інформацію, яка підтверджує чи
посвідчує певні події, явища або факти,
які спричинили або здатні спричинити
наслідки правового характеру, чи може
бути використана як документи - докази
у правозастосовчій діяльності, що
складаються, видаються чи
посвідчуються повноважними
(компетентними) особами органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
юридичних осіб незалежно від форми
власності та організаційно-правової
форми, а також окремими громадянами, у
тому числі самозайнятими особами, яким
законом надано право у зв'язку з їх
професійною чи службовою діяльністю
складати, видавати чи посвідчувати
певні види документів, що складені з
дотриманням визначених законом форм та
містять передбачені законом реквізити.

З огляду на те, що анкета-заява по
програмі «Авто в кредит за 30 минут» від
18.12.2007 року підписана ОСОБА_1 як
фізичною особою без врахування його
професійної чи службової діяльності та
без надання йому права видавати чи
посвідчувати документи, суд вважає, що
така анкета-заява не є офіційним
документом, а тому з обвинувачення
ОСОБА_1. за ч.1 ст.358 КК України слід
виключити складання фіктивної
анкети-заяви по програмі «Авто в кредит
за 30 минут» від 18.12.2007 року, як
офіційного документу, що посвідчує
факт працевлаштування, доходи, особу
позичальника, внесення до неї
неправдивих відомостей згідно
підробленої довідки про доходи.

Крім того, органом досудового слідства
ОСОБА_1. обвинувачується за ч.3 ст.358 КК
України в тому, що 28 березня 2008 року в
денний час ОСОБА_1., не будучи
працівником ПП «ОСОБА_9.», шляхом обману
та зловживання довірою кредитної
установи, використав завідомо
підроблену довідку про доходи № 6 від
21.03.2008 року, яку пред'явив в Шепетівське
відділення № 1 Хмельницької філії
ПриватБанку, що по вул.К.Маркса, 33, в
м.Шепетівка, де повторно склав фіктивну
анкету-заяву по програмі «Авто в кредит
за 30 минут» від 28.03.2008 року, що є
офіційним документом і посвідчує факт
працевлаштування, доходи, особу
позичальника, в яку вніс неправдиві
відомості згідно підробленої довідки
про свої доходи і яку посвідчив своїм
підписом.

З наведених вище підстав суд вважає
необхідним виключити з пред'явленого
ОСОБА_1. обвинувачення за ч.3 ст.358 КК
України - повторне підроблення
анкети-заяви по програмі «Авто в кредит
за 30 минут» від 28.03.2008 року, як
офіційного документу.

Крім того, органом досудового слідства
дії ОСОБА_1. за ч.4 ст.358 КК України по
двох епізодах використання завідомо
підробленого документа кваліфіковані
й у використанні фіктивної
анкети-заяви по програмі «Авто в кредит
за 30 минут» від 18.12.2007 року, як
офіційного документу, та фіктивної
анкети-заяви по програмі «Авто в кредит
за 30 минут» від 28.03.2008 року, як
офіційного документу.

З наведених вище підстав суд вважає
необхідним виключити з пред'явленого
ОСОБА_1. обвинувачення за ч.4 ст.358 КК
України використання фіктивної
анкети-заяви по програмі «Авто в кредит
за 30 минут» від 18.12.2007 року, як
офіційного документу та фіктивної
анкети-заяви по програмі «Авто в кредит
за 30 минут» від 28.03.2008 року, як
офіційного документу.

Органом досудового слідства дії
ОСОБА_1. за епізодом заволодіння майном
ТОВ «Ужгород Леон 2005» шляхом
зловживання службовою особою своїм
службовим становищем, вчинене
повторно, у великих розмірах,
кваліфіковано за ч.4 ст. 191 КК України.

Відповідно до абзацу 4 п.20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України
№10 від 06.11.2009 року «Про судову практику
у справах про злочини проти власності»
неодноразове незаконне вилучення
чужого майна чи заволодіння ним, що
складається із тотожних діянь, які
мають загальну мету та із самого
початку озхоплюються єдиним злочинним
наміром на заволодіння конкретним
майном, слід розглядати як один
продовжуваний злочин.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1., маючи намір заволодіти чужим
майном - грошовими коштами ТОВ «Ужгород
Леон 2005» та ТОВ «Глорекслтд» протягом
одного дня 31.07.2013 року як директор ПП
«Бобри» двома операціями зняв з
рахунку ПП «Бобри» грошові кошти на
суму 637 тис.грн.

Таким чином, дії ОСОБА_1. за двома
епізодами охоплюються складом злочину,
передбаченого за ч.5 ст.191 КК України як
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання службовою особою своїм
службовим становищем, вчинене в
особливо великих розмірах, і
додаткової кваліфікації за ч.4 ст. 191 КК
України не потребують, а тому
провадження за ч.4 ст.191 КК України
підлягає закриттю.

Суд вважає необхідним виключити з
обвинувачення за ч.4 ст.191 КК Укоаїни
таку кваліфікуючу ознаку як вчинення
злочину повторно, оскільки судом
встановлено, що ОСОБА_1 вчинено один
продовжуваний злочин за обома
епізодами заволодіння грошовими
коштами.

Крім того, органами досудового
слідства ОСОБА_1. обвинувачується за ч.2
ст.190 КК України у заволодінні чужим
майном шляхом обману (шахрайство), що
завдало значної шкоди потерпілому, при
наступних обставинах.

18.12.2007 року, в денний час, ОСОБА_1,
переслідуючи корисливі мотиви, з метою
заволодіння чужим майном, шляхом
обману кредитної установи про свої
доходи та платоспроможність,
використовуючи підроблену ним довідку
про доходи №4 від 7 грудня 2007 року, яка
посвідчує неправдиві відомості про
його місце роботи в ПП «ОСОБА_9.» на
посаді виконавчого директора за період
з червня по листопад 2007 року із
нарахованою заробітною платою на
загальну суму 25200 грн., уклав, як
позичальник, з ПриватБанком, в
Шепетівському відділенні №1,
Хмельницького філіалу ПриватБанку, що
по вул.Судилківська, 1, м.Шепетівка,
кредитний договір від 18.12.2007 року №
НМС0АN13103628, та отримав кредитні кошти на
строк з 18.12.2007 по 17.12.2012 включено, у
розмірі 44151,10 грн., на наступні цілі:

- 33250 грн. на купівлю автомобіля марки
ВАЗ-2107 держномер НОМЕР_1,

- 34 грн. для сплати за реєстрацію
Предмету застави в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна,

- 1700,35 грн. на сплату страхових платежів
за договором страхування
транспортного засобу, договором
особистого страхування,

- 665 грн. винагороди за надання
фінансового інструменту,

- 8501,75 грн. на сплату страхових
платежів,

із зобов'язанням сплачувати банку
кошти (щомісячний платіж) у сумі 943,54
грн. для погашення заборгованості по
кредиту, відсоткам, винагороди.

ОСОБА_1. оплатив кредитними
коштами продавцю ТОВ «Авто-Технологія»
придбання автомобіля марки ВАЗ-2107
держномер НОМЕР_1, згідно договору
купівлі-продажу №801 від 11.12.2007, а також
як заставодавець передав
заставодержателю Приватбанку вказаний
автомобіль в забезпечення виконання
зобов'язань про кредитному договору,
уклавши нотаріально посвідчений
договір застави рухомого майна від
26.12.2007 серія ВКС №270330, не маючи намір
виконувати свої зобов'язання.

При цьому, ОСОБА_1., шахрайським
способом, шляхом обману, завдавши
ПриватБанку значну матеріальну шкоду,
заволодів вказаними кредитними
коштами на суму 44151,10 грн., які не
повернув, а також без відома і дозволу
заставодержателя ПриватБанк, всупереч
своїм зобов'язанням, 26.11.2008 року, з метою
особистого збагачення, продав заставне
майно - автомобіль вартістю 33250 грн.
ОСОБА_10, передавши права на підставі
тимчасового реєстраційного талону,
виданого ВРЕР УДАІ УМВС України в
Хмельницькій області.

ОСОБА_1., в період з 21.08.2008 року по 06.04.2009
року, по кредитному договору, сплатив
кошти на загальну суму 13320,53 грн.

Порушуючи зобов'язання за
кредитним договором, ОСОБА_1., станом на
24.07.2013, має заборгованість 138862,00 грн.,
яка складається з наступного:

- 34312,63 грн. - заборгованість за кредитом;

- 18663,87 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 2245,95 грн. - заборгованість по комісії
за користуванням кредитом;

- 76788,98 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи відповідно до Договору:

- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 6600,57 грн. - штраф (процентна складова).

Заволодівши чужим майном, ОСОБА_1. зник
і переховувався від потерпілого і
слідства.

В судовому засіданні встановлено, що,
укладаючи кредитний договір
№НМС0АN13103628 від 18.12.2007 року та,
отримавши кредитні кошти у розмірі
44151,10 грн., ОСОБА_1. не мав наміру не
виконувати кредитні зобов'язання. Про
це свідчить те, що в період з 21.08.2008 року
по 06.04.2009 року він сплатив по кредитному
договору кошти на загальну суму 13320,53
грн., про що зазначено в обвинувальному
акті, а також підтверджується
показаннями обвинуваченого,
показаннями представника потерпілого
ОСОБА_4., свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Згідно п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009
року «Про судову практику у справах про
злочини проти власності» отримання
майна з умовою виконання якого-небудь
зобов'язання може бути кваліфіковане
як шахрайство лише в тому разі, коли
винна особа ще в момент заволодіння цим
майном мала на меті його привласнити,
не виконуючи зобов'язання.

Крім того, під час судового розгляду не
було доведено факту продажу
обвинуваченим автомобіля ВАЗ-210700-20 д.н.
НОМЕР_3 ОСОБА_10

Згідно довідки 7-го ВРЕР (м.Шепетівка)
УДАІ УМВС України в Хмельницькій
області № 807 від 17.07.2013 року згідно
автоматизованої комп'ютерної бази
даних автомобіль ВАЗ-210700-20 д.н. НОМЕР_3
належить ОСОБА_1. (а.149 кримінального
провадження № 0000181, т.2).

Органом досудового слідства не
доведено, що ОСОБА_1. при укладанні
кредитної угоди мав умисел привласнити
кошти кредитної установи до моменту їх
отримання, а тому в діях останнього
відсутня така кваліфікуюча ознака, як
умисел на привласнення майна, шляхом
обману.

Таким чином, в діях обвинуваченого
ОСОБА_1. відсутній склад злочину,
передбачений ч.2 ст.190 КК України, а тому
за ч.2 ст. 190 КК України ОСОБА_1. слід
виправдати.

Крім того, органами досудового
слідства ОСОБА_1. обвинувачується за ч.3
ст.190 КК України у заволодінні чужим
майном шляхом обману (шахрайство),
вчиненому повторно у великих розмірах,
при наступних обставинах.

28.03.2008 року, ОСОБА_1, переслідуючи
корисливі мотиви, з метою заволодіння
чужим майном, шляхом обману кредитної
установи про свої доходи та
платоспроможність, використовуючи
підроблену ним довідки про доходи №6
від 21 березня 2008 року, яка посвідчує
неправдиві відомості про його місце
роботи в ПП «ОСОБА_9.» на посаді
виконавчого директора з повним робочим
днем за період з вересня 2007 по лютий 2008
року із нарахованою заробітною платою
на загальну суму 28500 грн., уклав, як
позичальник, з ПриватБанк, в
Шепетівському відділенні №1,
Хмельницького філіалу ПриватБанку, що
по вул.К.Маркса, 33, м.Шепетівка,
кредитно-заставний договір від 28.03.2008
року № НМС0АК12770179, на придбання
автомобіля, та отримав кредитні кошти
на строк з 28.03.2008 по 27.03.2015 включено, у
розмірі 95000 грн., на наступні цілі:

- 92200 грн. на придбання автомобіля марки
CHERY T11 TIGGO держномер НОМЕР_2,

- 922 грн. на оплату перших страхових
платежів,

- 34 грн. для сплати за реєстрацію
Предмету застави в Державному реєстрі,

- 1844 грн. винагороди за надання
фінансового інструменту

із зобов'язанням сплачувати банку
кошти (щомісячний платіж) у сумі 2037,92
грн. для погашення заборгованості по
кредиту, винагороди, процентам.

ОСОБА_1. оплатив кредитними
коштами продавцю ТОВ «Сі Ей Автомотів»
придбання автомобіля марки марки CHERY T11
TIGGO держномер НОМЕР_2, згідно договору
купівлі-продажу №614508-336 від 27.03.2008, а
також як заставодавець передав
заставодержателю Приватбанку вказаний
автомобіль в забезпечення виконання
зобов'язань про кредитно-заставному
договору від 28.03.2008 року № НМС0АК12770179,
не маючи намір виконувати свої
зобов'язання.

При цьому, ОСОБА_1., шахрайським
способом, шляхом обману, завдавши
Приватбанку матеріальну шкоду у
великих розмірах, повторно заволодів
вказаними кредитними коштами на суму
95000 грн., які не повернув, а також без
відома і дозволу заставодержателя
Приватбанка, всупереч своїм
зобов'язанням, 31.10.2008, з метою
особистого збагачення, продав заставне
майно - автомобіль вартістю 92200 грн.
ОСОБА_10, передавши права на підставі
тимчасового реєстраційного талону,
виданого Хмельницьким ВРЕР УДАІ УМВС
України в Хмельницькій області.

ОСОБА_1., по кредитному договору,
сплатив, в період з 05.05.2008 по 28.05.2009,
кошти на загальну суму 23806,27 грн. та
09.09.2010 кошти на суму 382,46 грн, а всього на
суму 24188,73 грн.

Порушуючи зобов'язання за
кредитним договором, ОСОБА_1., станом на
09.07.2013, має заборгованість 390354,20 грн.,
яка складається з наступного:

- 103614,72 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 80387,34 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 7288,00 грн. - заборгованість по комісії
за користуванням кредитом;

- 180237,75 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи відповідно до Договору:

- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 18576,39 грн. - штраф (процентна складова).

Заволодівши чужим майном, ОСОБА_1. зник
і переховувався від потерпілого і
слідства.

В судовому засіданні судом
встановлено, що укладаючи кредитний
договір № НМС0АК12770179 від 28.03.2008 року та
отримавши кредитні кошти у розмірі 95000
грн. ОСОБА_1. не мав наміру не виконувати
кредитні зобов'язання. Про це свідчить
те, що в період з 05.05.2008 року по 09.09.2009
року він сплатив по кредитному
договору кошти на загальну суму 24188,73
грн., про що зазначено в обвинувальному
акті, а також підтверджується
показаннями обвинуваченого,
показаннями представника потерпілого
ОСОБА_4., свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Крім того, під час судового розгляду не
було доведено факту продажу
обвинуваченим автомобіля ВАЗ-210700-20 д.н.
НОМЕР_3 ОСОБА_10

Згідно довідки 7-го ВРЕР (м.Шепетівка)
УДАІ УМВС України в Хмельницькій
області № 807 від 17.07.2013 року згідно
автоматизованої комп'ютерної бази
даних автомобіль CHERRY Т11 Tiggo д.н. НОМЕР_2
належить ОСОБА_1. (а.149 кримінального
провадження № 0000181, т.2)

Органом досудового слідства не
доведено, що ОСОБА_1. під час укладання
кредитної угоди мав умисел повторно
привласнити кошти кредитної установи
до моменту їх отримання, а тому в діях
останнього відсутня така кваліфікуюча
ознака, як умисел на привласнення
майна, шляхом обману.

Таким чином, в діях обвинуваченого
ОСОБА_1. відсутній склад злочину,
передбачений ч.3 ст.190 КК України, а тому
за ч.3 ст. 190 КК України ОСОБА_1. слід
виправдати.

Крім того, органами досудового
слідства ОСОБА_1. обвинувачується за ч.5
ст.191 КК України у привласненні,
розтраті або заволодінні чужим майном
шляхом зловживання своїм службовим
становищем, вчиненим повторно, в
особливо великих розмірах при
наступних обставинах.

ОСОБА_1, будучи директором Приватного
підприємства «Бобри», зловживаючи
своїм службовим становищем та
передбачаючи матеріальну вигоду, з
корисливих мотивів, з метою викрадення
грошей, вводячи в оману низькими цінами
на цукор, закуповуючи цукор у виробника
за ціною 5,22 грн. за 1 кг, а пропонуючи до
реалізації за ціною від 4,50 до 4,95 грн. за
1 кг, спонукав покупців до участі в
операціях купівлі-продажу цукру та
привласнював отримані розрахункові
кошти, не передаючи покупцям товар.

При цьому, ОСОБА_1. на складі ПП «Бобри»
в м.Шепетівка, вул.Судилківська, 92, 13
липня 2009 року близько 10.00 год. отримав в
ОСОБА_6 готівку в сумі 192 000 грн. як
попередню часткову оплату за купівлю 100
т цукру-піску, які з метою привласнення
не обліковував по касі підприємства.

13.07.2009 року, ОСОБА_1. вніс готівку на
розрахунковий рахунок ПП «Бобри»
№7900 в АКІБ «УкрСиббанк», як
надходження його особистих коштів від
засновника підприємства. 13.07.2009 року,
ОСОБА_1. перерахував вказані кошти на
розрахунковий рахунок ВАТ
«Шепетівський цукровий комбінат» на
закупку цукру, а в подальшому
реалізував отриманий цукор іншим
покупцям.

Не виконуючи і не маючи на меті
виконувати умови купівлі-продажу
цукру, ОСОБА_1. повернув ОСОБА_6. кошти в
розмірі 96000 грн. та умисно, повторно
привласнив решту коштів ОСОБА_6 на суму
96000 грн.

Продовжуючи свої протиправні дії,
директор ОСОБА_1., на складі ПП «Бобри» в
м.Шепетівка, вул.Судилківська, 92, 15
липня 2009 року, близько 10:00, отримав в
ОСОБА_6, готівку в сумі 100000 грн, як
попередню часткову оплату за купівлю 100
т цукру-піску, які з метою привласнення
не облікував по касі підприємства.
15.07.2009 року, ОСОБА_1. вніс готівку на
розрахунковий рахунок ПП «Бобри»
№7900 в АКІБ «УкрСиббанк», як
надходження його особистих коштів від
засновника підприємства. 15.07.2009 року,
ОСОБА_1. перерахував вказані кошти на
розрахунковий рахунок ВАТ
«Шепетівський цукровий комбінат» на
закупку цукру, а в подальшому
реалізував отриманий цукор іншим
покупцям.

Не виконуючи і не маючи на меті
виконувати умови купівлі-продажу
цукру, ОСОБА_1. повернув ОСОБА_6. кошти в
розмірі 5000 грн. та умисно, повторно
привласнив решту коштів ОСОБА_6 на суму
95000 грн.

Всього, ОСОБА_1. привласнив кошти
ОСОБА_6 в особливо великих розмірах, на
суму 191000 грн., які протиправно обернув
на свою користь, поліпшуючи своє
матеріальне становище та зник і
переховувався від потерпілого і
слідства.

Вказане обвинувачення не знайшло
свого підтвердження в ході судового
слідства.

Так, стаття 191 КК України передбачає
відповідальність за привласнення,
розтрату або заволодіння чужим майном
шляхом зловживання службовою особою
своїм службовим становищем.

Згідно п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009
року «Про судову практику у справах про
злочини проти власності» предметом
привласнення та розтрати є лише те чуже
майно, яке було ввірене винній особі чи
перебувало в її законному віданні,
тобто таке майно, що знаходилося в неї
на законних підставах і стосовно якого
вона здійснювала повноваження щодо
розпорядження, управління, доставки
використання або зберігання тощо. При
привласненні ці повноваження
використовуються для обернення винною
особою майна на свою користь, а при
розтраті - на користь інших осіб.
Заволодіння чужим майном шляхом
зловживання службовим становищем
полягає в незаконному оберненні чужого
майна на свою користь або на користь
інших осіб з використанням службовою
особою свого службового становища
всупереч інтересам служби.

Допитаний по суті пред'явленого
обвинувачення обвинувачений ОСОБА_1.
суду показав, що ОСОБА_6 був
посередником між ним і покупцями цукру,
в липні 2009 року приїхав з Києва для
знайомства з ним та налагоджування
ділових стосунків. ОСОБА_6 дійсно
передавав йому гроші в сумі 100 тис.грн.
від ОСОБА_30 для розвитку його бізнесу,
ці гроші він поклав на свій рахунок, а
згодом повернув ОСОБА_30 на його вимогу.
ОСОБА_6. також вносив кошти в сумі 97
тис.грн. на його рахунок. На початку
липня ОСОБА_6 замовив у нього 100 т. цукру,
однак на прохання останнього, з цих
грошей 5 тис.грн. він віддав ОСОБА_19 для
передачі їх ОСОБА_6, а 92 тис. віддав
ОСОБА_6 особисто. При цьому гроші один
одному передавали на руки без
оформлення будь-яких документів та у
відсутності свідків. Зазначив, що з
ОСОБА_6 не укладав жодних договорів, не
складав жодних розрахункових
документів, відносини між ними
складалися виключно на довірчих
засадах.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав,
що в липні 2009 року, дізнавшись про
ОСОБА_1, який в м.Шепетівці займається
реалізацією цукру, приїхав в
Шепетівку. Мав намір придбати у ОСОБА_1
100 т. цукру. В той час у нього на складі
було тільки 40-60 т. цукру. Він передав
ОСОБА_1. 100 тис.грн. як попередню оплату
за цукор. Крім того, його знайомий
ОСОБА_30 передав ще 96 тис.грн. на цукор.
Ці гроші вони через відділення
УкрСиббанку поклали на рахунок ОСОБА_1.
В подальшому ОСОБА_30 були потрібні
гроші, і 30.07.2009 року вони приїхали до
ОСОБА_1., щоб їх повернути. ОСОБА_1
повернув йому лише 5 тис.грн. Інших
грошей не повертав, а тому, він змушений
був передати власний автомобіль
ОСОБА_30 в рахунок коштів, які останній
надавав на придбання цукру. ОСОБА_1
цукру не поставив, а на початку серпня
зник, з ним не було ніякого зв'язку.
Вказав, що цукор він купував у ОСОБА_1 по
ціні 4,10 - 4,25 грн. за 1 кг, в той час як на
Шепетівському цукровому комбінаті він
продавався за ціною 5,20 грн. за 1 кг.
Підтвердив, що з ОСОБА_1 мав лише усні
домовленості щодо придбання цукру та
його вартості, жодних договорів, чи
будь-яких розрахункових документів на
передачу коштів не підписували.

Свідок ОСОБА_15 показала суду, що їй
відомо, що ОСОБА_6 вкладав в бізнес
ОСОБА_1 гроші, часто був на
підприємстві. Підтвердила, що у
відділенні УкрСиббанку у ОСОБА_1 був
відкритий рахунок, і вона показувала
ОСОБА_6., де знаходиться вказане
відділення. Під час передачі ОСОБА_6
грошей ОСОБА_1 вона присутня не була,
нічого про це не знає.

Показання свідка ОСОБА_15
підтверджують, що обвинувачений
займався реалізацією цукру, перебував
у ділових відносинах з ОСОБА_6., проте не
підтверджують наявність фінансових
операцій між ними.

Стороною обвинувачення не надано
доказів, які б підтверджували, що
ОСОБА_1. привласнив, розтратив або
заволодів майном ОСОБА_6 шляхом
зловживання своїм службовим
становищем.

Так, не знайшло свого підтвердження, що
кошти на суму 191 000 грн. перебували у
віданні ОСОБА_1. чи були йому ввірені, що
вони були привласненні чи розтрачені
останнім, а також те, що ОСОБА_1. вчиняв
інкриміновані йому діяння шляхом
зловживання своїм службовим
становищем.

З показань обвинуваченого та
потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що
кошти передавалися без розрахункових
документів та вносилися на рахунок
ОСОБА_1. як фізичної особи, а не на р/р ПП
«Бобри».

Крім того, стороною обвинувачення не
надано доказів, які б підтверджували
факт проведення фінансових операцій
між ОСОБА_6 та ОСОБА_1

Викладене не підтверджує та не
спростовує показань ОСОБА_1. в частині
повернення коштів ОСОБА_6.

Згідно ст.62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватися на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

За таких обставин суд вважає, що в діях
ОСОБА_1. відсутній склад злочину,
передбачений ч.5 ст.191 КК України, а тому
за цією статтею його слід виправдати.

Крім того, органами досудового
слідства ОСОБА_1. обвинувачується за ч.3
ст.191 КК України у привласненні,
розтраті або заволодінні чужим майном
шляхом зловживання своїм службовим
становищем, вчиненим повторно, при
наступних обставинах.

Директор приватного підприємства
«Бобри», зареєстроване в м.Шепетівка
вул.Лермонтова, 23, місце діяльності
м.Шепетівка вул.Судилківська, 92, ОСОБА_1,
будучи службовою особою, зловживаючи
своїм службовим становищем та
передбачаючи матеріальну вигоду, з
корисливих мотивів, з метою викрадення
грошей, вводячи в оману низькими цінами
на цукор, закуповуючи цукор у виробника
по ціні 5,22 грн. за 1 кг., а пропонуючи до
реалізації по ціні від 4,50 грн. до 4,95 грн.
за 1 кг., спонукав покупців до участі в
операціях купівлі-продажу цукру та
привласнював отримані розрахункові
кошти, не передаючи покупцям товар.

При цьому, директор ОСОБА_1., 27
липня 2009 року, близько 9 год, на складі
ПП «Бобри» по вул. Судилківська, 92,
м.Шепетівка, отримав в приватного
підприємця ОСОБА_7, в присутності її
чоловіка ОСОБА_18, кошти в сумі 57000 грн,
як плату за 12 т цукру-піску, які з метою
привласнення не облікував по касі
підприємства.

Крім того, директор ОСОБА_1., 3
серпня 2009 року, близько 17 год., поряд
перехрестя вул.Судилківська та
вул.Старокостянтинівське шосе,
м.Шепетівка, отримав в приватного
підприємця ОСОБА_19, кошти в сумі 30000
грн., як часткову плату за купівлю 20 т
цукру-піску, які з метою привласнення
не облікував по касі підприємства.

Не виконуючи і не маючи на меті
виконувати умови купівлі-продажу
цукру, не маючи в наявності товару та
можливості для виконання зобов'язань, з
метою викрадення чужих коштів, ОСОБА_1.,
умисно, повторно привласнив кошти
підприємця ОСОБА_7. в сумі 57000 грн. та
підприємця ОСОБА_19 в сумі 30000 грн., які
протиправно обернув на свою користь,
поліпшуючи своє матеріальне становище,
та переховувався від потерпілого і
слідства.

Вказане обвинувачення не
знайшло свого підтвердження в ході
судового слідства.

Допитаний по суті пред'явленого
обвинувачення ОСОБА_1. суду показав, що
з ОСОБА_7 він не знайомий, коштів від неї
не отримував, співпрацював лише з її
чоловіком ОСОБА_18. Останній заплатив
йому 57 тис.грн. як попередню оплату за
цукор, який він повинен був відгрузити
в середині липня 2009 року. Отримані
гроші сплатив Шепетівському цукровому
комбінату для придбання цукру, але
забрати цукор не встиг, оскільки через
погрози з боку ОСОБА_6 змушений був
переховуватися тривалий час. Зазначив,
що письмових угод з ОСОБА_18 не укладав,
гроші передавалися без оформлення
платіжних документів у відсутності
свідків. Заборгованість в сумі 57
тис.грн. перед ОСОБА_18 визнав,
зобов'язався повернути зазначені
кошти.

Також ОСОБА_1. суду показав, що з ОСОБА_19.
він познайомився через ОСОБА_31., який
домовлявся з ОСОБА_19 про оренду
складського приміщення. Через нього ж
ОСОБА_19 домовлявся про купівлю у нього
невеликих партій цукру. В липні 2009 року
ОСОБА_19 захотів купити в нього 30-40 т.
цукру за ціною 4,75 грн., для чого надав
йому як часткову оплату 30 тис.грн.
Домовлялися, що цукор буде постачатися
через 1-2 тижні після повної оплати
замовленої партії товару. В середині
липня ОСОБА_1. передав отримані від
ОСОБА_19 кошти певним підприємцям з
Київської області для придбання у них
цукру, проте цукру останні не
поставили, гроші не віддали. Визнає
наявність заборгованості перед ОСОБА_32
в сумі 30 тис.грн., яку обіцяє погасити.

Потерпіла ОСОБА_7. показала суду,
що оформлена як приватний підприємець,
проте купівлею цукру займався її
чоловік ОСОБА_18 При цьому вони
працювали разом і гроші від її
підприємницької діяльності є їх
спільною власністю. 27.07.2009 року її
чоловік віддав ОСОБА_1. гроші в сумі 57
тис.грн. як передоплату за цукор, при
цьому будь-які документи про передачу
коштів не складалися. Купували цукор у
ОСОБА_1 за ціною 4,75 грн. за 1 кг, він був
дешевший, ніж на цукровому комбінаті в
середньому на 0,50 грн. Коли чоловік
приїхав власним транспортом забирати
цукор, виявив, що склад пустий, а ОСОБА_1.
зник. Влітку 2013 року ОСОБА_1 телефонував
ОСОБА_18 та обіцяв повернути взяті ним
гроші.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_18 показав, що допомагає
своїй дружині ОСОБА_7., яка оформлена як
приватний підприємець, у веденні
бізнесу. З метою купівлі цукру кілька
місяців співпрацював з ОСОБА_1, купуючи
у нього невеликі партії товару. В
середині липня він черговий раз
приїхав до ОСОБА_1. за цукром, хотів
придбати 12 т. товару, заплатив йому 57
тис.грн. в оплату майбутньої поставки.
Гроші передавав особисто з рук в руки,
без оформлення будь-яких документів та
без свідків. Декілька разів приїжджав
до ОСОБА_1 на склад по цукор, але цукру
не було, той просив зачекати. Нарешті
він приїхав на склад в понеділок 3
серпня та виявив, що склад пустий, а
ОСОБА_1. зник. Літом цього року ОСОБА_1
йому телефонував та обіцяв повернути
гроші.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_15 підтвердила суду, що
знала про те, що ОСОБА_18 придбавав цукор
у ОСОБА_1, проте як передавалися гроші
за цукор не бачила.

Потерпілий ОСОБА_19 в судове засідання
на розгляд справи не з'явився, на
підготовчому судовому засіданні подав
до суду заяву, у якій просив залишити
його цивільний позов без розгляду.

Показаннями обвинуваченого,
потерпілої ОСОБА_7. та свідка ОСОБА_18.
підтверджується, що обвинувачений
отримав грошові кошти від ОСОБА_18 під
зобов'язання поставити цукор в
кількості 12 т.

Показаннями обвинуваченого
підтверджується, що він отримав
грошові кошти від ОСОБА_19 в сумі 30
тис.грн. під зобов'язання поставити
цукор.

Проте, зобов'язання між обвинуваченим
та потерпілими не були оформлені
письмово, строк постачання цукру
сторонами чітко визначений не був,
потерпілі з вимогою про виконання
зобов'язання в порядку ст.530 ЦК України
до ОСОБА_1. не зверталися, обвинувачений
наявність у нього умислу на
невиконання зобов'язання заперечує.

Стороною обвинувачення не надано
доказів, які б підтверджували, що
ОСОБА_1. привласнив, розтратив або
заволодів грошима ОСОБА_7 та ОСОБА_19
шляхом зловживання своїм службовим
становищем.

Так, в ході судового розгляду не
знайшло свого підтвердження, що кошти
на суму 57 000 грн. та 30 000 грн., які були
ввірені ОСОБА_1., він мав намір обернути
на свою користь або на користь інших
осіб, а також те, що для заволодіння
цими коштами він використовував своє
службове становище.

З показань обвинуваченого та свідка
ОСОБА_18. слідує, що кошти передавалися
ОСОБА_1. як фізичній особі, а не ПП
«Бобри».

За таких обставин суд вважає, що в діях
ОСОБА_1. відсутній склад злочину,
передбачений ч.3 ст.191 КК України, а тому
за цією статтею його слід виправдати.

Суд вважає, що введення в оману
потерпілих низькими цінами на цукор
шляхом закупівлі цукру у виробника по
ціні 5,22 грн. за 1 кг. та реалізації за
ціною від 4,50 до 4,95 грн. за 1 кг для
спонукання до участі в операціях
купівлі-продажу, як спосіб заволодіння
грошима потерпілих за фактами
заволодіння майном ТОВ «Ужгород Леон
2005», ТОВ «Глорекслтд», ОСОБА_6, ОСОБА_7.,
ОСОБА_19 не знайшло свого підтвердження
під час судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_6, ОСОБА_7., представники
потерпілих ОСОБА_14., ОСОБА_2.
підтвердили суду, що купляли цукор у
обвинуваченого за ціною, нижчою ніж у
виробника - від 4,50 грн. до 4,95 грн.

Згідно видаткових накладних №№
ВНГ-5937, 5936 від 22.07.2009 року ОСОБА_1.
придбав в ВАТ «Шепетівський цукровий
комбінат» цукор білий кристалічний в
мішкотарі в кількості 20 т за ціною 5,20
грн. за 1 кг, з врахуванням погрузки та
ПДВ. (а.а.149, 152 кримінального
провадження № 0000181, т.3).

Згідно видаткової накладної № ВНГ-5516
від 13.07.2009 року ПП «Бобри» придбало в
ВАТ «Шепетівський цукровий комбінат»
цукор білий кристалічний в мішкотарі в
кількості 100 т за ціною 5,22 грн. за 1 кг, з
врахуванням погрузки та ПДВ. (а.а.155
кримінального провадження № 0000181,
т.3).

Разом з тим, обвинувачений пояснив
низьку ціну на цукор тим, що він
реалізовував цукор виробництва
Шепетівського цукрового комбінату 2005,
2006 років виготовлення, який ним
придбавався за ціною 4,45 - 4,95 грн., а
також купляв цукор у працівників
цукрового комбінату, яким цукор
продавався дешевше ринкових цін,
зазначив, що цукор для нього
закуповували також фізичні особи,
зокрема, ОСОБА_34 та ОСОБА_33

Згідно декларації про оптову ціну на
продовольчі товари, щодо яких
запроваджено державне регулювання №
ВНГ-5516 від 13.07.2009 року ВАТ «Шепетівський
цукровий комбінат» оптова ціна
виробника за одиницю виміру
продовольчого товару без ПДВ на цукор
білий кристалічний в мішкотарі
становить 4276,67 грн. за 1 т. (а.а.156
кримінального провадження № 0000181,
т.3).

Згідно видаткових накладних № ВНГ-5055,
№ ВНГ-5054, № ВНГ-5056 від 06.07.2009 року
ОСОБА_34 придбавався цукор за ціною 4,55
грн. за 1 кг. (а.а.126,128,130 кримінального
провадження № 0000181, т.3).

Згідно видаткових накладних № ВНГ-4247
від 19.05.2009 року, № ВНГ-4260 від 20.05.2009 року
ПП «Бобри» придбавався цукор за ціною
4,35 грн. за 1 кг.

Представник ТОВ «Ужгород Леон 2005»
ОСОБА_14. підтвердив можливість продажу
ОСОБА_1 цукру 2005,2006 років виготовлення.

Враховуючи, що стороною обвинувачення
не надано достатніх доказів щодо ціни
закупівлі цукру обвинуваченим, беручи
до уваги конституційний принцип щодо
тлумачення усіх сумнівів на користь
обвинуваченого, суд вважає недоведеним
умисел ОСОБА_1. на введення потерпілих в
оману низькими цінами на цукор.

Оцінюючи сукупність досліджених у
судовому засіданні доказів, зібраних
на досудовому слідстві, у їх
взаємозв'язку з точки зору належності,
допустимості, достовірності та
достатності, суд вважає , що
обвинувачення ОСОБА_1. у вчиненні
злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст. 190, ч.3
ст.191 КК України, ч.5 ст.191 КК України (за
фактом привласнення, розтрати або
заволодіння майном ОСОБА_6) не доведено,
наявні докази не доводять винність
обвинуваченого у вчиненні вказаних
злочинів, у зв'язку з тим, що є лише
припущеннями.

Згідно п.2 ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
кожен, кого обвинувачено у вчиненні
кримінального правопорушення,
вважається невинуватим доти, доки його
вину не буде доведено згідно закону.

При призначенні покарання
обвинуваченому суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпечності
скоєних ним злочинів, особу
обвинуваченого, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Скоєні обвинуваченим злочини за ч.1, ч.4
ст.358 КК України є злочинами невеликої
тяжкості, злочин за ч.3 ст.358 КК України -
середньої тяжкості, злочин за ч.5 ст.191
КК України - особливо тяжким злочином.

Обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченому, судом не встановлено.

Як пом'якшуючі покарання обставини суд
враховує вчинення злочину вперше,
визнання вини у вчиненні підроблення
документів, щире каяття, сприяння суду
у встановлені фактичних обставин
справи, вибачення перед потерпілими,
зниження ступеня суспільної небезпеки
вчиненого обвинуваченим особливо
тяжкого злочину в зв'язку зі
збільшенням на час розгляду справи
межі особливо великого розміру шкоди
для кваліфікації злочинів проти
власності.

Суд враховує, що обвинувачений є особою
молодого віку, одружений, має на
утриманні та вихованні малолітню
дитину, фізично здоровий та
працездатний, на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває, за
місцем проживання характеризується
позитивно.

Враховуючи принципи законності,
справедливості та індивідуалізації
покарання, особу винного та наявність
декількох обставин, що пом'якшують
покарання й істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого, суд приходить до
висновку, що обвинуваченому ОСОБА_1.
слід призначити основне покарання за
ч.5 ст.191 КК України з застосуванням ст.69
КК України у виді позбавлення волі
нижче від найнижчої межі, встановленої
санкцією ч.5 ст.191 КК України, а за ч.1, ч.3,
ч.4 ст.358 КК України - у виді обмеження
волі, що буде необхідним і достатнім
для виправлення та попередження
скоєння ним нових злочинів.

Цивільні позови, заявлені ТОВ «Ужгород
Леон 2005» та ТОВ «Глорекслтд» про
стягнення з обвинуваченого
матеріальної шкоди, завданої злочином,
в сумі 99 000 грн. та 480 000 грн. відповідно,
суд вважає такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.127 КПК України шкода,
завдана кримінальним правопорушенням
або іншим суспільно небезпечним
діянням, може бути стягнута судовим
рішенням за результатами розгляду
цивільного позову в кримінальному
провадженні.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні знайшло своє
підтвердження заволодіння
обвинуваченим грошовими коштами ТОВ
«Ужгород Леон 2005» в сумі 99 000 грн. та
коштами ТОВ «Глорекслтд» в сумі 480000
грн., а тому суд вважає, що їх цивільні
позови підлягають задоволенню.

Згідно ч.3 ст.129 КПК України в разі
виправдання обвинуваченого за
відсутності в його діях складу
кримінального правопорушення суд
залишає позов без розгляду.

За таких обставин цивільні позови ПАТ
КБ «Приватбанк», ОСОБА_6, ОСОБА_35.,
ОСОБА_7. підлягають залишенню без
розгляду.

Питання про речові докази необхідно
вирішити у відповідності до ст.100 КПК
України.

Арешт, накладений органом досудового
слідства на майно обвинуваченого,
залишити в силі.

Запобіжний захід обвинуваченому до
набрання вироком законної сили слід
залишити попередній - у виді тримання
під вартою.

Витрати на залучення експертів згідно
довідок-розрахунків від 22.06.2010 року на
суму 1304,91 грн., від 19.07.2010 р. на суму 348,30
грн., від 27.09.2010 року на суму 1741,50 грн.
відповідно до ст.124 КПК України
підлягають стягненню з обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.65, 66, 69, 191, 358 КК України, ст.ст. 176-178,
369-371, 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1, ч.3, ч.4 ст.358
та ч.5 ст.191 КК України, і призначити
йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України - у виді
обмеження волі на строк 1 (один) рік.

- за ч.3 ст.358 КК України - у виді
обмеження волі на строк 1 (один) рік 6
місяців;

- за ч.4 ст.358 КК України - у виді
обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.5 ст.191 КК України з
застосуванням ст.69 КК України - у виді
позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6
(шість) місяців з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з виконанням
адміністративно-господарських
обов'язків, на строк 3 (три) роки та з
конфіскацією усього належного йому
майна, крім житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України
шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим визначити
остаточне покарання у виді позбавлення
волі на строк 3 (три) роки 6 (шість)
місяців з позбавленням права обіймати
посади, пов'язані з виконанням
адміністративно-господарських
обов'язків, на строк 3 (три) роки та з
конфіскацією усього належного йому
майна, крім житла.

Початок строку відбуття
покарання рахувати з дня затримання - 12
червня 2013 року.

Зарахувати ОСОБА_1 у строк
відбування покарання час тримання під
вартою з 12 червня 2013 року по 06 грудня 2013
року.

ОСОБА_1 визнати невинуватим та
виправдати:

- за ч.2 ст.190 КК України у зв'язку із
відсутністю в його діях складу
злочину;

- за ч.3 ст.190 КК України у зв'язку із
відсутністю в його діях складу злочину.

- за ч.3 ст.191 КК України у зв'язку із
відсутністю в його діях складу злочину.

- за ч.5 ст.191 КК України за фактом
привласнення, розтрати або заволодіння
майном ОСОБА_6 шляхом зловживання
службовим становищем, вчиненим
повторно, в особливо великих розмірах,
у зв'язку із відсутністю в його діях
складу злочину.

Провадження у кримінальному
правопорушенні за ч.4 ст.191 КК України
закрити.

Цивільний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ужгород
Леон 2005» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ужгород Леон 2005»
матеріальну шкоду в сумі 99000 (дев'яносто
дев'ять тисяч) грн.

Цивільний позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глорекслтд»
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Глорекслтд»
матеріальну шкоду в сумі 480000 (чотириста
вісімдесят тисяч) грн.

Цивільні позови Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_19 залишити без розгляду.

Арешт на майно ОСОБА_1, накладений
постановою слідчого СВ Шепетівського
МВ УМВС України в Хмельницькій області
від 28.12.2009 року, залишити в силі.

Документи, які визнані речовими
доказами і містяться в матеріалах
кримінального провадження № 0000181,
залишити у матеріалах кримінального
провадження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
витрати на залучення експертів в сумі
3294,71 грн.

Вирок суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом тридцяти днів з
моменту його проголошення через
Шепетівський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок суду набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня
після його ухвалення надіслати
учасникам судового провадження, які не
були присутні в судовому засіданні.

Учасники судового провадження
мають право отримати копію вироку в
суді.

Головуючий
Н.Л.Стаднічук

Судді
Н.П.Головко

А.Ю.Цідик