Справа № 496/857/15-к
провадження №1-кп/496/83/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2015 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального Кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у злочині, скоєному при наступних обставинах.
ОСОБА_4 у період з кінця серпня місяця по кінець вересня місяць 2014 року, більш точний час слідством не встановлено, перебуваючи у лісосмузі с. Велика Балка Біляївського району Одеської області, побачив ростущий кущ дикоростучої коноплі. Маючи намір на незаконне виготовлення, зберігання наркотичних речовин, ОСОБА_4 , з куща дикоростучої коноплі зірвав частку листя, яку приніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , приготував до стану придатності для вживання, висушив листя, шляхом перетирання долонями рук, змільчів, тобто виготовив для стану вживання наркотичну речовину канабіс, з метою особистого вживання, без мети збуту, яку ОСОБА_4 продовжив незаконно зберігати за місцем свого мешкання, з метою подальшого особистого вживання без мети збуту. Виготовлений канабіс, ОСОБА_4 вживав шляхом куріння. 30.11.2014 року близько 00-00 годин, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі у внутрішній лівій кишені пальто паперовий згорток з наркотичною речовиною, канабісом, проходячи по вул. Чапаєва, яка розташована напроти кладовище в с. Велика Балка Біляївського району, був зупинений працівниками міліції, як особа яка себе підозріло вела. В ході бесіди з працівниками міліції, ОСОБА_4 пояснив, що при собі у внутрішній лівій кишені пальто, у паперовому згортку, він зберігає наркотичний засіб маріхуану. В подальшому в ході проведення огляду місця події, ОСОБА_4 видав з лівої внутрішньої кишені пальто паперовий згорток, в кому знаходилась, речовина рослинного походження. Згідно висновку експертизи №1642 від 18.12.2014 року вилучена у ОСОБА_4 , 30.11.2014 року речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, масою 11,39 грам, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу у висушеному стані, становить 10.44 грами.
Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Під час досудового розслідування між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , 23 лютого 2015 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 року та відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обов`язків. Також стягнення з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 884,52 грн.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю та пояснив, що на стадії досудового провадження, він 23 лютого 2015 року добровільно уклав з прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості, згідно якої вони просять суд затвердити вказану угоду, та призначити узгоджене покарання.
Також, у даній угоді сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого ОСОБА_4 , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 23 лютого 2015 року, відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим, суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Речові докази, по справі речовина рослинного походження, сіро-зеленого кольору масою 9,94 г. передану на зберігання до централізованого сховища ГУ МВС України в Одеській області підлягає знищенню(а.с. 16-21).
Судові витрати по справі: за проведення експертизи у розмірі 884, 52 грн. (а.с. 17) підлягають стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
За таких обставин, суд вважає необхідним зазначену вище угоду про визнання винуватості затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Керуючись ст.ст. 370-374, 473 - 475 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості між прокурором Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладену 23 лютого 2015 року - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення воля.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 884,52 грн. (а.с. 17).

Речові докази, по справі: речовину рослинного походження, сіро-зеленого кольору масою 9,94 г. передану на зберігання до централізованого сховища ГУ МВС України в Одеській області знищити (а.с. 16-21).
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1

16.03.2015