Справа № 539/2485/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2015 року м.Лубни

В складі: - головуючого судді: ОСОБА_1

- при секретарі: ОСОБА_2

- з участю прокурора: ОСОБА_3

- представника Миргородського міжрайонного відділу кримінально

виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Лубни справу за поданням Миргородського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області на засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, на утриманні двоє малолітніх дітей, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема засуджений 17.11.2014 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням , іспитовий строк 1 рік, - про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбуття покарання призначеного вироком суду, на підставі ст. 78 ч. 2 КК України; ст. 166 ч. 2 КВК України, -

В С Т А Н О В И В :
Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 17.11.2014 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік.

У судовому засіданні представник Миргородського міжрайонного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області ОСОБА_4 подання підтримав і пояснив, що ОСОБА_6 вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 17.11.2014 року був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік , обов`язки передбачені ст.76 КК України на засудженого судом не покладалися. ОСОБА_6 було поставлено на облік в Глобинському МВ КВІ УДПтС України в Полтавській області 19.12.2014 року , а з 25.02.2015 року справа на засудженого ОСОБА_5 прийнята до провадження КВІ Лубенського РП Миргородського МРВ КВІ УДптСУ в Полтавській області .

Також зазначив, що засуджений будучи ознайомленим із порядком та умовами відбуття іспитового строку належних висновків не зробив, ухилився від контролю за його поведінкою контролюючими органами, допустив 6 неявок за викликом до КВІ без поважних причин, змінив місце проживання без відому КВІ, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення. Просив відповідне подання задовольнити та скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні подання не підтримав, з тих підстав, що порушення допущені засудженим мали не систематичний характер, є формальними. Окрім того, відповідні порушення стосувалися профілактичних бесід, а не порушення обов`язків передбачених ст.76 КК України .

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення подання заперечив, та просив суд не скасовувати звільнення від відбування покарання яке йому було призначено з умовним відбування .

Заслухавши пояснення інспектора Миргородського МВ КВІ УДПтС України в Полтавській області , думку прокурора, пояснення засудженого, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст.78 КК України визначено, що, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 було засуджено вироком Глобинського районного суду Полтавської області 17.11.2014 року за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років обмеження волі, та звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік.

Обов`язки передбачені ст.76 КК України за вироком суду до засудженого не застосовано ( а.с.4).

Також за даним Лубенського МВ ( а.с.73) засуджений ОСОБА_5 за період іспитового строку до адміністративної відповідальності не притягувався.

Таким чином, виходячи із вимог кримінального закону судом не встановлено жодної із підстав визначених ст.78 КК України для направлення засудженого до реального відбуття покарання.

Суд, розглядаючи подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, які стягнення були накладені на засудженого, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення та інше.

Відповідно до ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, вносить подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів внутрішніх справ для оголошення розшуку таких засуджених. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частина 2 цієї ж статті передбачає, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Щодо порушення засудженим заходів профілактичного впливу на які посилається представник Миргородського МВ КВІ УДПтС України в Полтавській області щодо неявки за викликом до інспекції то дійсно вони мали не систематичний характер та не можуть свідчити , що засуджений ухилився від відбування покарання і не став на шлях виправлення.

Виходячи з цього, суд вважає, що подання Миргородського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області щодо скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбуття покарання призначеного вироком суду від 17.11.2014 року є необґрунтованим та не ґрунтується на вимогах кримінального закону, а отже відсутні обґрунтовані підстави для скасування у відношенні ОСОБА_5 іспитового строку з направленням його для реального відбуття покарання призначеного вироком суду, зважаючи на що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України; ст. 78 ч. 2 КК України; ст. 166 ч. 2 КВК України, суд,-
УХ В А Л И В:
Відмовити в задоволенні подання Миргородського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року відносно ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Лубенський міськрайонний суд.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1