йСправа № 304/1942/14-к Провадження № 1-кп/304/123/2014
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2014 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000491 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2014 року близько 18 год.00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні магазину «Файна пляшка, файні ціни», що розташований у м.Перечин, вул. Червоноармійська, №22 Закарпатської області, умисно, таємно, з корисливих спонукань, викрав мобільний телефон марки «НТС», який належить продавцю вищевказаного закладу ОСОБА_5 та вартість якого згідно висновку експерта №23/572 від 04 листопада 2014 року становить 2289,70 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

24 листопада 2014 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468,469,471 КПК України була укладена угода про примирення. Згідно даної угоди потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.185 КК України та погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за обставин, зазначених в угоді про примирення, визнав повністю, щиро розкаявся та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілою ОСОБА_5 угоду про примирення, при цьому, надав суду згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що цілком розуміє наслідки такої угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 подала суду заяву, у якій зазначає, що будь-яких претензій ані морального, ані матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити вищезазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, при цьому її було укладено добровільно.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, оглянувши надані матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.ч.1,3 та 5 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як встановлено у підготовчому судовому засіданні, 18 листопада 2014 року ОСОБА_3 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні даного злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і такий згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Крім цього встановлено, що 24 листопада 2014 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468,469,471 КПК України була укладена угода про примирення, і потерпіла та обвинувачений правильно розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Разом з цим встановлено, що укладення угоди про примирення від 24 листопада 2014 року сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що умови даної угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, а також відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди є добровільним, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тому суд вважає, що угода про примирення від 24 листопада 2014 року, укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 може бути затверджена і останньому може бути призначено покарання, узгоджене сторонами угоди.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речових доказів та судових витрат по справі не має.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.314,373,374,394,475,476 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
Угоду про примирення від 24 листопада 2014 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України з врахуванням права оскарження даного вироку, відповідно до ч.1 ст.473 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Перечинський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту проголошення, якщо він не буде оскаржений.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: ОСОБА_1