Справа №
Головуючий по 1 інстанції
Категорія ст.. 121 ч. 1 Доповідач
в апеляційній інстанції ТАПАЛ Г.К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня
2007 р. Колегія
суддів судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого ЩЕПОТКШОЇ В.В.

суддів ТАПАЛА
Г.К., ЄВТУШ ЕНКА В.Г.

за
участю прокурора ГРИШАНОВОЇ
Н.Д.

потерпілого ОСОБА_1

його
представника ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши
кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_4 та в його інтересах
захисника ОСОБА_3, помічника прокурора
Придніпровського району м. Черкаси на
вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2007 року, яким
ОСОБА_4, 1963 року народження, не
судимий, - засуджений за ст. 121 ч. 1 КК
України на 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто
з засудженого на користь ОСОБА_1 55650 грн. на відшкодування матеріальної і
моральної шкоди.

Вирішене питання
про речові докази.

Згідно з
вироком ОСОБА_4. засуджений за те, що
він 15.06.2006 року, близько 18 год.,
керуючи маршрутним таксі «ПАЗ-32054», держномер НОМЕР_1та
перевозячи пасажирів по маршруту № 162 «Руська Поляна-Червона Слобода», по вул. . Смілянській, на відстані 25-30 метрів від перехрестя з
вул. Ільїна в м. Черкаси, після конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних
стосунків з потерпілим ОСОБА_1., під час
посадки у вказане маршрутне таксі схопив з його салону невстановлений
колюче-ріжучий предмет та умисно наніс в голову, шию та руку ОСОБА_1 декілька ударів. В
результаті дій ОСОБА_4 ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:
наскрізного поранення м'яких тканин шиї,
проникаючого в ротову порожнину з пошкодженням правого мигдалика, пораненням зовнішньою та внутрішньою яремних
вен та верхне-щелепової артерії, різаної
рани лоба та колото-різаної рани правого променево-зап'ясного суглобу, які супроводжувалися кровотечею, що потягли
за собою настання шоку внаслідок крововтрати

2

другого ступеня.
Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких, як небезпечних для життя в момент їх
заподіяння, та внаслідок грубих
травматичних рубців голови та шиї, які є
невиправними і які знівечують обличчя.

В
апеляції на вирок засуджений ОСОБА_4.,
його захисник ОСОБА_3 просять
вирок змінити, дії засудженого
перекваліфікувати на ст.. 124 КК України
як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж
необхідної оборони і призначити покарання в межах цього закону, зменшити розмір
відшкодування по цивільному позову, зарахувати в це відшкодування 1855 грн. 81
коп., які ОСОБА_4 перерахував
потерпілому почтовим переказом.

Апелянти
посилаються на те, що були порушені
вимоги закону при порушенні кримінальної справи, не враховано,
що сам потерпілий ОСОБА_1 був ініціатором інциденту та вів себе при
цьому протиправно, заподіявши ОСОБА_4
легкі тілесні ушкодження, що засуджений
захищався від нападу ОСОБА_1а і що судом при призначенні покарання засудженому
не враховані його сімейний стан,
позитивна характеристика. При відшкодуванні матеріальної шкоди не
враховано відсутність доказів на заявлену суму 30650 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000
грн., на думку апелянтів, є завищеною.
Прокурор, який брав участь при розгляді
справи в суді першої інстанції, подав
апеляцію, просить вирок щодо ОСОБА_4
змінити, врахувати, що на його утриманні перебуває 3 дітей,
позитивно характеризується, має постійне місце проживання, частково відшкодував
матеріальну шкоду. Прокурор вважає за можливе зменшити засудженому покарання до
5 років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання на підставі
ст.. 75 КК України, відмовивши в частині відшкодування матеріальної
шкоди.

В
наступному прокурор вніс зміни до апеляції,
просив вирок суду скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд з підстав порушення вимог ч.3 ст. 277 КПК України, т. я. в судовому засіданні прокурор змінив
обвинувачення, зменшивши його обсяг, а потерпшому і його представнику суд не
роз'яснив їх право підтримувати обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого, захисника ОСОБА_3, які підтримали
апеляцію, міркування прокурора
Гришанової Н.Д., яка вважала за
необхідне пом'якшити призначене ОСОБА_4 В.А. покарання до 5 років позбавлення
волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.. 75 КК України, пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2, які заперечували
проти апеляцій, просили вирок залишити
без змін, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляцій, колегія
суддів вважає, що апеляції підлягають
частковому задоволенню.

Висновки
суду про доведеність винності ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного у вироку злочину
підтверджені зібраними по справі та перевіреними в судовому Засіданні
доказами, порушення норм КПК не
встановлено.

Потерпілий
ОСОБА_1 показав, що 15.06.2006
року, близько 17 год.,
він в якості пасажира автомобіля, яким керував син ОСОБА_5, їхали по вул. Ільїна в м. Черкаси. Під час руху за перехрестя з вул. .
Вернигори у них виник конфлікт з іншим учасником дорожнього руху - водієм
маршрутного таксі, інцидент, з яким він вважав вичерпаним. Під'їхавши до перехрестя з вул. . Ільїна в
лівому ряді, вони запинилися на червоне
світло світлофора. В цей час в правому ряді біля них зупинилося вказане
маршрутне таксі, водій якого ОСОБА_4
вийшов із автомобіля та почав мобільним телефоном фотографувати їх з сином та
їхній автомобіль. Не бажаючи спілкуватись із ОСОБА_4, він закривався рукою від фотографування та
відмахувався. Під час відмахування вибив мобільний телефон із рук ОСОБА_4, який наніс йому декілька ударів рукою в
голову. Він вийшов із автомобіля та намагався затримати водія ОСОБА_4 до
прибуття працівників міліції. У відповідь ОСОБА_4, який в цей час сідав у свій автобус, став наносити йому удари колюче-ріжучим
предметом в голову, лоб, шию та праву руку, якою він захищався від ударів. Підбіг його
син та відвіз до лікарні.

Аналогічні
покази дав свідок ОСОБА_1 ОСОБА_5.

3

Свідок
ОСОБА_6 показав, що він їхав в якості
пасажира маршрутного таксі № 162 і був очевидцем, як водій цього автобуса ОСОБА_4 в районі
перехрестя вул. Смілянської з вул. Ільїна запинив автомобіль, виліз із нього та почав на мобільний телефон
фотографувати інший автомобіль в лівому ряду та через відкрите скло пасажира в
ньому. Бачив, як у ОСОБА_4 впав телефон
і він, піднявши його, вдарив пасажира рукою в обличчя та тікав до
автобуса, а пасажир вийшов із автомобіля
і направився за ОСОБА_4. Через якусь мить побачив, що пасажир увесь в крові, а люди в автобусі кричали, що ОСОБА_4 ударив його ножем.

Про такі
обставини заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 давали покази свідки
ОСОБА_7 - кондуктор маршрутного таксі № 162,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 - пасажири
маршрутного таксі № 162, ОСОБА_10 -
працівник міліції, який випадково став
очевидцем події.

Встановлені
судом обставини заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_1 в
своїх показаннях фактично ствердив і сам засуджений ОСОБА_4.

Його
оцінка своїх дій як перебування в стані необхідної оборони з перевищенням її
меж не відповідає визначенню стану необхідної оборони відповідно до вимог ст.. 36 КК України, т. я. конфліктна ситуація була спровокована
самим засудженим, а потерпілий ОСОБА_1
не вчиняв щодо ОСОБА_4 дій, які можна
оцінити як посягання на його охоронювані законом права та інтереси.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_1 мали місце ушкодження у вигляді
наскрізного поранення м'яких тканин шиї,
проникаюче в ротову порожнину з пошкодженням правого мигдалика, пораненням зовнішньої та внутрішньої яремних
вен та верхньо-щелепової артерії, різана
рана лоба, колото-різана рана
променево-зап'ястного суглоба, вказані
ушкодження супроводжувалися кровотечею,
що потягнула за собою настання шоку внаслідок крововтрати другого
ступеня. Такі тілесні ушкодження відносяться до тяжких, небезпечних для життя(т. 1 а. с. 93-94),
додаткового висновку судово-медичної експертизи, яка підтвердила висновки попередньої та
вказала, що наслідком отриманих ОСОБА_1. тілесних ушкоджень стали грубі
гіпертрофічні післятравматичні рубці голови та шиї, які є невиправними(т. 1 а. с. 206-207).

Суд
правильно кваліфікував дії ОСОБА_4 за ст.. 121 ч. 1 КК України, а викладені в апеляції доводи засудженого та
його захисника про перекваліфікацію дій засудженого на ст.. 124 КК України є безпідставними.

Призначаючи
покарання засудженому, суд правильно вказав,
що ОСОБА_4 ччинив тяжкий злочин,
підстав для застосування до нього ст.. 75 КК України немає і він повинен
відбувати покарання у виді позбавлення волі.

Проте
строк позбавлення волі, на думку колегії
суддів, ОСОБА_4 призначень й надмірно
суворий.

ОСОБА_4
характеризується позитивно, має на
утриманні трьох неповнолітніх дітей,
займався суспільно-корисною працею,
строк позбавлення волі йому необхідно зменшити в межах санкції ст.. 121 ч. 1 КК України до 5 років
позбавлення волі.

Порушення
вимог ч.3 ст. 277 КІІК України, на що вказує прокурор у змінах до
апеляції, допущено не було.

В заяві
до апеляційного суду потерпілий ОСОБА_1 Ю.В. та його представник ОСОБА_2.
стверджують, що копія постанови
прокурора про зміну обвинувачення їм була вручена, право підтримувати обвинувачення у раніше пред'явленому
обсязі їм було роз'яснено, з новим
обвинуваченням вони були згідні.

Перевіряючи
вирок в частині розв'язання цивільного позову, колегія суддів вважає, що стягнення відшкодування моральної шкоди в
розмірі 25000 грн. відповідає вимогам закону, принципам розумності та справедливості. Цей
розмір шкоди суд у вироку обґрунтував.

4

Але із
стягненням матеріальної шкоди в розмірі 30650 грн. погодитися не можна.
Достатніх доказів на таку суму в справі немає. Відповідних розрахунків розміру
матеріальної шкоди у вироку не наведено. Вирок в цій частині підлягає
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд в порядку цивільного
судочинства.

На підставі
викладеного, керуючись ст..
ст.. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_3,
прокурора, який брав участь у розгляді
справи, задовільнити частково.

Вирок
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 14 червня 2007 року щодо ОСОБА_4 в частині призначення
покарання змінити, призначене покарання
пом'якшити до п'яти років позбавлення волі.

В
частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 30650 грн. вирок скасувати, направити справу в цій частині на новий
судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же суд в іншому складі
суду.

В решті
вирок залишити без змін.