Справа № 539/1650/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 06.04.2009 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 15.11.2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, 27.08.2013 року згідно ухвали Коростенським міськрайонним судом Житомирської області від 16.08.2013 року звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України на невідбуту частину покарання строком 10 місяців 20 днів,

у скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Органами досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується в тім, що він 11.03.2014 року близько 10 год.50 хв., з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до будинку АДРЕСА_1 , належної потерпілій ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, під час спостереження за даною квартирою виявив, що її власники вийшли з будинку та пішли. Скориставшись тим, що власника господарства поряд немає і за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 через вхідні двері проник до квартири, зайшов до однієї з кімнат, де таємно викрав з барсетки дві золоті сережки загальною вагою 9,57 гр., загальною вартістю 4306 грн., належних ОСОБА_4 та разом із викраденим залишив місце вчинення злочину і в подальшому розпорядився за власним розсудом, а саме продав.

Крім цього, 17.03.2014 року близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_6 з метою заволодіння чужим майном прибув до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , де шляхом видавлювання дверей проник всередину квартири, звідкіля таємно викрав належні ОСОБА_4 з барсетки золоті і срібні вироби, а саме: срібну чоловічу обручку з чорним каменем вагою 6 г вартістю 300 грн 00 коп., срібну мережевну жіночу обручку з крапленим чорним каменем вагою 5 г вартістю 250 грн, срібний кулон зі знаком зодіаку «Тілець» вагою 3 г вартістю 150 грн, срібний кулон зі знаком зодіаку «Овен» вагою 2 г вартістю 100 грн 00 коп., золоту весільну чоловічу обручку вагою 3,3 г вартістю 990 грн 00 коп., золоту весільну жіночу обручку вагою 2,5 г вартістю 750 грн 00 коп., золоту весільну жіночу обручку вагою 2 г вартістю 600 грн 00 коп., золоту каблучку з каменем «Рубін» рожевого кольору у вигляді овалу вагою 5 г вартістю 1 500 грн 00 коп., золоту каблучку з каменем «Бурштин» жовтого кольору у вигляді овалу вагою 5 г вартістю 1 500 грн 00 коп., золотий хрестик вагою 3,3 г вартістю 990 грн 00 коп., золотий ланцюжок вагою 2,5 г вартістю 750 грн, дві золоті сережки гвоздики у вигляді квітки з стебелем загальною вагою 2,28 г вартістю 1 026 грн 00 коп., золоту каблучку з елементами білого золота та білими каменями вагою 2,29 г вартістю 1 030 грн 00 коп., грошові кошти в сумі 800 грн ., а всього ним було викрадено майна та коштів на загальну суму - 10736 грн. , яким він розпорядився на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму - 10736 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у інкримінуємих йому злочинах не визнав та пояснив, що він проживає у цивільному шлюбі з донькою потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , мають спільну малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Деякий час він разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 та дитиною проживали у її батьків за адресою АДРЕСА_1 , працював на різних роботах. Але між ним та батьками дружини - ОСОБА_4 , ОСОБА_8 склалися неприязнені відносини і вони створювали такі умови, щоб він покинув свою сім"ю.

10.03.2014 року був у м.Чернігові і до нього зателефонувала його дружина ОСОБА_7 , яка сказала, що він забрав її з м.Лубен разом з дитиною. 11.03.2014 року він приїхав у м.Лубни, де забрав свою дружину та дитину, при цьому ОСОБА_7 сама йому передала дві золоті сережки, пояснивши, що це сімейні прикраси. Вони вирішили здати їх в ломбард в м.Лубни, що і зробили, а за отримані кошти поїхали у м.Полтава, де зняли квартиру, в якій проживали разом з дитиною.

17.03.2014 року він також не вчиняв крадіжку прикрас та грошей з будинку своєї тещі. В цей день він разом зі своєю дружиною та дитиною вранці приїхали на ж/д вокзал м.Лубни. ОСОБА_9 пішла до будинку своїх батьків і через деякий час принесла золоті прикраси, пояснивши, що вони із покоління в покоління по жіночій лінії передаються у спадок, і ці прикраси є її спадком по материній лінії . Коли вона ходила в будинок батьків, то він весь час знаходився разом з дитиною на вокзалі. Потім вони взяли таксі і поїхали на Полтаву, при цьому з таксистом розрахувались золотою обручкою. Після цього ОСОБА_9 взяла деякі золоті прикраси та на свій паспорт здала їх у ломбард, який знаходиться біля п"ятої школи м.Полтава. За вилучені кошти вони заплатили борг за проживання в квартирі і викупили у господаря квартири його, ОСОБА_10 , паспорт, який був закладений у зв"язку з боргом по орендній платі.

Після того, як до нього почали телефонувати з м.Лубен працівники міліції і казати , щоб він повернув викрадену дитину, він разом з дружиною та своєю дитиною поїхали у м.Києв, де зняти у готелі номер. До нього приїхав його товариш у якого були дві золоті сережки та каблучка. І у його товариша ці прикраси забрали працівники міліції та передали йому, ОСОБА_10 , сказавши щоб він казав, що це золото нібито він 17.03.2014 року викрав у своєї тещі.

В подальшому, він себе оговорював, бо боявся, що посадять його дружину ОСОБА_9 . Вважає, що батьки ОСОБА_9 всілякими шляхами намагаються його засадити в місця позбавлення волі, подалі від своєї доньки.

Суд вважає, що в ході судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження, що саме обвинуваченим ОСОБА_6 було вчинено 11.03.2014 року та 17.03.2014 року кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.3 КК України .

Так, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 мають спільну дитину. У неї та ОСОБА_6 між її батьками склались неприязнені відносини. Певний час вона разом зі своїм чоловіком та дитиною проживали у її батьків за адресою АДРЕСА_1 , чоловік працював, вона хотіла мати нормальну сім"ю, але не вийшло. На початку березня 2014 року вона зателефонували до свого чоловіка і сказала, щоб він її разом з дитиною забрав з ОСОБА_11 . ОСОБА_6 приїхав додому до її батьків. Перед цим у барсетці вона взяла дві золоті серіжки, які належали її матері, щоб на перший час її сім"ї було на що жити. Вже на вулиці вона передала ОСОБА_10 золоті прикраси, які потім її співмешканець здав у ломбард. У скоєні крадіжки 11.03.2014 року ОСОБА_6 участі не приймав, вона сама вирішила викрасти ці речі , про намір вчинити крадіжку цих речей ОСОБА_6 не повідомляла , при здачі викрадених речей говорила ОСОБА_6 , що ці речі належать їй. Крадіжку майна вона вчинила через тяжкий майновий стан.

Потім вона разом з ОСОБА_10 поїхала в Полтаву, де знімали квартиру. У зв"язку з відсутністю коштів вона телефонувала своїй матері і просила допомогти їй грошима, але остання відмовила. Після цього їй стало прикро і вона вирішила з будинку своєї матері забрати золоті прикраси, які по материній лінії повинні перейти їй у спадок. 17.03.2014 року вона разом з ОСОБА_10 та дитиною приїхали у м.Лубни, її чоловік з дитиною залишились на вокзалі, а вона зателефонувавши до своєї матері і впевнишись, що нікого вдома не має, поїхала до квартири своїх батьків. Через квартирку у вікні вона потрапила до квартири, де з барсетки взяла золоті і срібні вироби, а саме: срібну чоловічу обручку з чорним каменем, срібну мережевну жіночу обручку з крапленим чорним каменем, срібний кулон зі знаком зодіаку «Тілець», срібний кулон зі знаком зодіаку «Овен», золоту весільну чоловічу обручку, дві золоті весільні жіночі обручки, золоту каблучку з каменем «Рубін» рожевого кольору у вигляді овалу, золоту каблучку з каменем «Бурштин» жовтого кольору, золотий хрестик, золотий ланцюжок.

Потім відкривши з середини квартири двері, вона вийшла з помешкання та поїхала до вокзалу, де її чекав чоловік, якому вона пояснила, що це її прикраси, які перейшли їй у спадок по материній лінії . Вона категорично стверджує, що всі ці речі вона викрадала сама особисто.

Дві золоті сережки гвоздики у вигляді квітки з стебелем, золоту каблучку з елементами білого золота та білими каменями, грошові кошти в сумі 800 грн вона не крала, вважає це наклепом. ОСОБА_12 у вигляді гвоздики, золота каблучка з елементами білого кольору у батьків взагалі ніколи не було, ці речі вона бачила в ОСОБА_13 у товариша ОСОБА_10 .

Коли вона зі своїм чоловіком була в ОСОБА_13 , то до неї телефонував його батько, який запитував, чи брали вони золоті та срібні прикраси , але вона злякалась і повідомила, що нічого вони не брали.

Вона на досудовому слідстві оговорювала ОСОБА_10 , бо її мати вчиняла на неї психологічний тиск, при цьому погрожувала, що купе у медпрацівників довідку, що вона , ОСОБА_9 , є психічно хворою і забере у неї дитину. В даний час в судовому засіданні вона говоре правду.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 17.03.2014 року з її будинку були викрадені вироби із золота та срібла, гроші в сумі - 800 грн., які зберігалися у барсетці, що знаходилася у спальній кімнаті. Крадіжку майна виявив її чоловік ОСОБА_8 18.03.2014 року. Цього ж числа вона пішла до міліції і написала заяву про вчинення крадіжки, в якій зазначила, що підозрює у вчиненні злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . На запитання головуючого по справі потерпіла пояснила, що відповідних документів на дві золоті сережки гвоздики у вигляді квітки з стебелем та золоту каблучку з елементами білого золота та білими каменями у неї немає. Ці прикраси їй колись подарував її чоловік.

Свідок ОСОБА_14 в суді пояснив, що 17.03.2014р. він близько 14 год . виявив відсутність поліетиленової плівки на вікні житлового будинку , а на наступний день його батько ОСОБА_8 виявив крадіжку виробів із золота та срібла, грошей в сумі 800грн., які знаходилися у барсетці у спальній кімнаті будинку. З грудня 2013 року ОСОБА_6 у їх будинку не проживав, ключів від вхідних дверей не мав.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив , що 17.03.2014р. він виявив відсутність поліетиленової плівки на вікні будинку, а наступний день він разом з дружиною ОСОБА_4 виявили крадіжку виробів із золота та срібла , які знаходилися у барсетці, у будинку про що у телефонній розмові повідомив дочку ОСОБА_7 та її співмешканця ОСОБА_6 . На його запитання , чи вони не брали цих речей дочка відповіла, що не брали ніяких виробів з золота та срібла після чого звернувся до Лубенського МВ УМВС України у Полтавській області. На його прохання негайно приїхати додому до м. Лубни для з"ясування обставин крадіжки майна його дочка разом з ОСОБА_6 не зреагували.

Згідно протоколу прийняття про вчинення кримінального правопорушення від 18.03.2014 року вбачається, що у вчиненні крадіжки потерпіла ОСОБА_4 підозрює ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.62).

Відповідно до частин першої та третьої статті 373 КПК України, виправдовувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що : вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи вищезазначені покази потерпілої, свідків та вказані норми кримінально-процесуального законодавства, суд вважає, що ОСОБА_6 не вчиняв крадіжки 11.03.2014 року та 17.03.2014 року чужого майна з помешкання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Вищезазначені крадіжки були вчинені ОСОБА_7 .

Суд також враховує те, що інших доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення вищезазначених крадіжок, сторона обвинувачення суду так і не надала, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно в позові потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 слід відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді утримання під вартою слід скасувати .

Керуючись ст.ст. 369 -371, 373 -376 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 за ст.185 ч.3 КК України визнати не винним та виправдити.

В задоволенню позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 - відмовити .

Скасувати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді утримання під вартою, звільнивши його з-під варти негайно із зали суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Лубенський міськрайонний суд, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 366 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1