АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№11 - кп/796/589/2015 Головуючий першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 78 КК України Доповідач ОСОБА_2
Ухвала
Іменем України

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року, відносно ОСОБА_6 , -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

В с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року задоволено подання начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва та скасовано ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки та направлено засуджену ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі.

Зокрема, ухвала суду мотивована тим, що в березні 2014 року начальником Дарницького районного відділу кримінально - виконавчої інспекції м. Києва ОСОБА_9 вже подавалось до суду подання про скасування засудженій ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання, в задоволенні якого було відмовлено. Однак, засуджена ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробила і знову пропустила неявки на реєстрацію без поважних причин, а саме: 10.12.2014 року та 12.01.2015 року, про що засудженій 17.12.2014 року та 14.01.2015 року було оголошено попередження.

Наведене на думку суду поза сумнівом вказує на небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення. Враховуючи характер невиконання покладених вироком суду на ОСОБА_6 обов`язків та відсутність доказів, які б вказували на поважність причин її неявки до КВІ, на думку суду, є достатні підстави для направлення засудженої для відбування призначеного вироком суду від 03 жовтня 2012 року покарання.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання начальника Дарницького районного відділу ВКВІ м. Києва про скасування їй звільнення від відбування покарання з випробуванням на реальну міру покарання.

Зокрема, вказує, що вона дійсно декілька раз вчасно не з`явилась до ВКВІ на реєстрацію, при цьому, одного разу переплутала дні, та прийшла наступного дня і чесно зізналась, крім того, декілька раз була хвора, викликала швидку, лікарі швидкої надала допомогу, проте, повідомили, що довідок не надають. Надалі під час хвороби до лікаря не зверталась. Зазначає, що останнім часом стан її здоров`я погіршився, а пройти обстеження не має коштів, повноцінно працювати також не може.

Крім того, засуджена звертає увагу, що з 03 жовтня 2012 року, за два роки і п`ять місяців, не скоїла жодного правопорушення, не мала жодного адміністративного стягнення та приводів до органів внутрішніх справ, про що зазначено у вимогах про судимість, які знаходяться в матеріалах особової справи. ОСОБА_6 стверджує, що періодично, раз в місяць, працівники міліції, а саме дільничні інспектори перевіряли чи перебуває вона за місцем проживання, чи не мають сусіди на неї скарг. Відповідно ними було складено рапорти, де зазначено, що скарг від сусідів неї не надходило, алкогольними напоями не зловживає, з раніше засудженими особами не спілкується.
Також засуджена зазначає, що можливо і не є зразковим громадянином, але нікому не робить зла, не вчиняє правопорушень, тому вважає, що стала на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому вказана норма закону передбачає, що суд вправі направити засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання засудженим хоча б одного із тих обов`язків, які були покладені на нього судом у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів особової справи ОСОБА_6 , вона вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2012 року засуджена за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на три роки з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Після набрання вироком законної сили, засуджена ОСОБА_6 з 05 листопада 2012 року перебувала на обліку Дарницького районного відділу КВІ в м. Києві.

Перебуваючи на обліку в інспекції, ОСОБА_6 , як обґрунтовано зазначено в ухвалі суду, неодноразово допускала невиконання покладених на неї обов`язків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, що підтверджено даними, які містяться в матеріалах її особової справи, на підставі чого їй неодноразово оголошувались попередження, чого не заперечує сама засуджена.

В своїй апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 не навела та не надала до неї жодного переконливого доказу на підтвердження того, що у неї були поважні причини, які перешкоджали їй з`являтися до інспекції для реєстрації і що вона завчасно та офіційним шляхом повідомляла кримінально-виконавчу інспекцію про неможливість явки в призначений день та час до кримінально-виконачої інспекції.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність достатніх підстав, які свідчать про невиконання засудженою ОСОБА_6 покладених на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а тому рішення суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування призначеного покарання, на підставі ч. 2 ст. 78 КК України, слід визнати законним і обґрунтованим.

При цьому посилання ОСОБА_6 на те, що вона за два роки і п`ять місяців, не скоїла жодного правопорушення, не мала приводів до органів внутрішніх справ, скарг від сусідів на неї не надходило, алкогольними напоями не зловживала, з раніше засудженими особами не спілкувалася, а тому висновок суду першої інстанції про те, що вона не бажає стати на шлях виправлення є необґрунтованим і підстав для задоволення подання начальника ВКВІ не було, колегією суддів не приймаються, адже, судом першої інстанції скасовано засудженій ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено її для відбування покарання у виді позбавлення волі, на підставі невиконання нею однієї із двох умов, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України, а саме невиконання покладених на неї обов`язків, визначених у ст. 76 КК України, а не у зв`язку з систематичним вчиненням правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає законних підстав для скасування ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні подання начальника Дарницького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва відносно ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року, якою скасовано ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки та направлено засуджену ОСОБА_6 для відбування призначеного покарання в місця позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

__________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4