Справа № 477/326/15-к
Провадження № 1-кп/477/63/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
· у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
01 лютого 2015 року, приблизно о 04.30год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні бару «Джин», розташованого за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, смт. Воскресенськ, вул.. Леніна, 66, шляхом вільного доступу таємно викрав жіночу сумку, належну ОСОБА_5 , що знаходилась на лаві біля столу в приміщенні вказаного бару. В подальшому, пройшовши за приміщення бару, викрав з сумки мобільний телефон «Нокіа Е71-1» вартістю 3000грн. з сім-картою мобільного оператора «МТС», яка не представляє для потерпілої матеріальної цінності. Сумку та сім-картку ОСОБА_3 викинув, а мобільний телефон залишив при собі, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілій збитки на суму 3000грн.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений провину у вчиненому визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті та пояснив, що 01 лютого 2015р., перебуваючи у приміщенні бару «Джин», розташованого в смт. Воскресенськ Жовтневого району Миколаївської області, побачив сумку, яку вирішив забрати. Забравши сумку, вийшов з бару, потім з сумки забрав мобільний телефон та пішов додому, а сумку, в якій були особисті речі та документи, викинув. Того ж дня він повернувся та все повернув потерпілій. У вчиненому розкаюється, зазначив, що це сталось через перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Потерпіла в судовому засіданні підтвердила повернене їй викрадених речей у повному обсязі, зазначила про відсутність претензій до обвинуваченого, просила обмежитись видом покарання у виді штрафу.
За згодою обвинуваченого, потерпілого та прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні майна потерпілої та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно характеристики проживає у цивільному шлюбі, працює неофіційно, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря психіатра не перебуває, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, викрадене повернуто потерпілій.
Обставинами, які обтяжують покарання, судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.
Враховуючи дані про особу, обставини вчинення злочину, сукупність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що викрадене майно повернуто потерпілій, враховуючи думку потерпілої щодо міри покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, вважаючи таку міру покарання необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі ст. 100 КПК України речові докази по справі: мобільний телефон «Нокіа», жіночу сумку, платіжні банківські картки, косметику, ключі, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , слід залишити останній за належністю.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд -
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Нокіа», жіночу сумку, платіжні банківські картки, косметику, ключі, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній за належністю.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1