№1-3307
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25.06.2007 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого
судді А.А.Надопта, при секретарі С.С.Попович, за участю прокурора О.Ю.Граба,
потерпілої ОСОБА_2, підсудного та його захисника
адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Виноградів кримінальну справу по обвинуваченню-

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1н., уроженець
та мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, освіта початкова- три класи, не працюючий, не одружений,
знаходиться під вартою, раніше судимий 14.02.2000р. Мінським районним
судом м.Київ за ст.142 ч.3 КК України до шести років позбавлення волі, у
скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведенним, що підсудний ОСОБА_3, будучи раніше судимий на шлях
виправлення не став, а скоїв повторно новий злочин.

Зокрема, 19.10.2006р. приблизно о 17.00 годин він, перебуваючи в стані
алкогольного сп»яніння та знаходячись по вул.Шевченко в м.Виноградів на території
ринку МП «Урожай»,
з метою відкритого заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_2, від якої
повторно відкрито вирвав з її руки жіночу сумку вартістю 45 грн., в якій
знаходились гроші в сумі 1500 грн., 170 доларів США, що по курсу НБУ становить 858,5 грн., два паспорти
громадянина України вартістю 140 грн., пенсійне посвідчення та доручення на право керування автомобілем вартістю 150
грн. і з викраденим зник, а всього ОСОБА_3 відкрито викрав чужого майна на
загальну суму 2.693,05 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілій
ОСОБА_2.

Будучи допитаним
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винуватим себе у інкримінованому йому
злочині визнав частково.

Зокрема в суді, після роз»яснення йому процесуальних прав, передбачених
ст.263 КПК України та змісту ст.63 Конституції України він показав, що дійсно
19.10.2006р. він у кафе «Гастраному» на вул.Корятовича
в м.Виноградів познайомився з ОСОБА_2. В подальшому на її прохання показав, де
можна пообідати, у зв»язку з чим провів її на Малий базар. Оскільки
ОСОБА_2 біля кафе втратила свідомість то він, щоб ніхто від неї не вкрав її
сумку, забрав цю сумку з собою додому, щоб потім їй віддати. Що було в сумці він не знає. В подальшому, в судових дебатах
підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю в
межах пред»явленого звинувачення та у скоєному щиро розкаявся, просив суд його
суворо не карати.

Оцінивши
дослідженні у справі докази в їх сукупності та перевіривши доводи підсудного
ОСОБА_3 на свій захист, суд вважає, що крім визнання підсудним своєї вини його
винність в інкримінованому йому злочині грунтується на доказах, безпосередньо
дослідженних судом при розгляді даної справи.

Так, будучи допитаним на досудовому слідстві в якості обвинуваченого
10.11.2006р. ОСОБА_3 за участю його захисника, після роз"ясненя йому, що він
обвинувачується в грабежі по відношенню до ОСОБА_2, а також після роз'яснення
йому змісту ст.63 Конституції України а.с.82, у пред»явленому звинуваченні в скоєнні злочину передбаченого
ст.186 ч.2 КК України визнав повністю і в порядку ст.63 Конституції
України відмовився давати покази. Допитана в судовому засіданні потерпіла по
справі ОСОБА_2, підтвердивши свої покази на досудовому слідстві, показала, що
19 жовтня 2006 року вона приїхала в м. Виноградів по особистим справам та зайшла в гастроном, що розташований по вул.
Корятовича. В гастрономі купила для себе стакан води та пляшку пива, так
як хворіє цукровим діабетом. Через деякий час до неї за столик присіли двоє осіб циганської народності, як їй
пізніше стало відомо ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Хлопці замовили собі горілку та
пиво. ОСОБА_4 не вживав алкоголь, а тільки ОСОБА_3 Через деякий час ОСОБА_4
почав просити ОСОБА_3, щоб він ішов геть з магазину, однак він чомусь не хотів
іти і ОСОБА_4 пішов сам, а ОСОБА_3 продовжував сидіти біля неї. Він два рази
замовив по 50 грам коняку. Сидячи біля
неї ОСОБА_3 назвав своє імя та повідомив, що живе в с

2

Букове. Вона встала із-за столу та пішла з гастронома в напрямку вул.
І.Франка та зайшла у ветеринарну аптеку купити ліки і в цей час почула голос ОСОБА_3, який почав
сваритися з продавцем аптеки. З аптеки вона
пішла вулицею Шевченка на автобусну зупинку, що розташована біля малого базару.
Ідучи вулицею Шевченка та підходячи до автобусної зупинки вона
оглянулася та помітила ОСОБА_3, який ішов слідом за нею і їй здалось, що він
слідкує за нею. Оскільки до відправки автобуса було ще був час вона пішла на
ринок, де зайшла в кафе купити хот-дог. Купивши хот-дог, в кафе вона знову
помітила ОСОБА_3, який
продовжував іти слідом за нею. Він її насторожив. З'ївши хот-дог вона виходила
з кафе і в той час, коли закривала за собою
двері до неї з боку підійшов ОСОБА_3, який вирвав від неї сумку, яка була на
лівій руці і почав бігти в напрямку вулиці Шевченка, потім в напрямку вулиці
Пушкіна. Вона почала доганяти за ОСОБА_3, однак його не наздогнала. Далі невідомий чоловік, який
зорієнтувавшись у ситуації запросив її до свого автомобіля і вона попросила
водія, щоб він відвіз її до знайомих в с
Підвиноградів. Розрахувавшись із водієм він поїхав, а вона по телефону
викликала з дому знайомих. Прийшовши додому порадилася із знайомими і
наступного дня ранком 20.10.2006 року звернулася в міліцію про допомогу. Сумка
була коричневого кольору, дермонтинова, в ній знаходилися гроші в сумі 1500
гривень, купюрами дві по 200 грн., дві по 100 грн. інші по 50 грн., 170 доларів
США купюрами 100, 50 та 20 доларів, доручення на керування автомобілем, два
паспорти громадян України виписані на її
прізвище та чоловіка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2н. та її пенсійна книжка. На даний
час вона матеріальних та моральних притензій до підсудного не має, просить суд
суворо його не карати. Допитаний в судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_4, повністю підтвердивши свої покази на
досудовому слідстві показав, що 19 жовтня 2006 року разом із ОСОБА_3 працювали
по найму в м.Виноградів по вул.. І.Франка, де разом копали каналізаційну яму.
Після обіду приблизно о 15 год. 30 хв. пішли в гастроном, що
розташований по вул. Корятовича в м.Виноградів випити каву та купити сигарети.
Він купив собі томатний сік, а ОСОБА_3 пиво. У нас залишилося ще дві гривні і
ОСОБА_3 пішов грати в гральні апарати та виграв якусь суму грошей. Через деякий
час до них за стіл сіла ОСОБА_2,
яка купила собі пиво. Випивши томатний сік він пішов на роботу. Приблизно
через 20 хвилин ОСОБА_3 підійшов до місця роботи і сказав йому що він іде
додому, але чому він захотів іти додому він не говорив. Наступного дня до нього
прийшли працівники міліції від яких він дізнався, що ОСОБА_3 на ринку МП «Урожай» відкрито вирвав у ОСОБА_2
сумку з грошима та документами. Допитаниа у суді в якості свідка ОСОБА_6, після
роз»яснення її змісту ст.63 Конституції України показала, що 19 жовтня 2006
року, приблизно о 17.00 годині додому прийшов її син ОСОБА_3, який перебував в
сильній степені алкогольного сп'яніння. Син їй повідомив, що він у ігрові
апарати виграв велику суму грошей та витягнув з кишені гроші в сумі 1500
гривень та 170 доларів США. Вона як мати щось запідозрила і подумала, що
ОСОБА_3 міг гроші добути незаконним шляхом і взяла від нього вказані гроші та
заховала їх хаті, а ОСОБА_3 пішов спати. Проснувшись ОСОБА_3 цього ж дня поїхав
в Сваляву, де проживає її мати. 21 жовтня
2006 року до неї додому прийшли працівники міліції, які повідомили, що її син
ОСОБА_3 19.10.2006 року скоїв грабіж в м.Виноградів на ринку МП
«Урожай», де він викрав від невідомої жінки сумочку в якій знаходилися 1500
грн. та 170 доларів США. Почувши це вона працівникам міліції добровільно видала гроші в сумі 1500 грн. та 170
доларів США, які вона забрала від сина. Далі вона
сіла в автомобіль та поїхала з працівниками міліції в м.Сваляву,
де знайшли сина та привезли його додому. Паспорти які викрав син ОСОБА_3
молодша донька викинула дома в туалет. Ця
обставина підтверджується і дослідженим у судовому засіданні протоколом
добровільної видачі від 21.10.2006р. за участю понятих а.с.20-21, з
якого вбачається, що мати підсудного ОСОБА_3 добровільно видала гроші в сумі
170 доларів США, номіналом по 100, 50 та 20 доларів, а також гроші в сумі 1500
грн. Покази свідка ОСОБА_3 узгоджуються із
показами допитаної в якості свідка ОСОБА_8, яка показала, що 19 жовтня 2006 року вона знаходилася дома і
приблизно о 17.00 годині додому прийшов її брат ОСОБА_3, який був сильно пяний
і ліг спати. Біля нього на підлозі лежала жіноча сумочка темного
кольору. Вона взяла цю сумочку та подивилася в середину сумочки де виявила два
паспорти громадянина України, доручення до автомобіля. Вміст сумочки її не
цікавив і вона самовільно сумочку порвала і
з документами викинула в туалет і нічого з неї не брала. 21 жовтня 2006 року до
них прийшли працівники міліції, які запитали, чи не приносив брат
ОСОБА_3 додому 19.10.2006 року сумочку після чого вона їм розказала про сумочку
та повідомила їх, що сумочку викинула в туалет, після чого працівники міліції з
туалету витягнули паспорти та доручення, а сумочку не знайшли. Крім показів
потерпілої та допитаних свідків вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині
доведена і сукупністю перевірених, досліджених та оголошених в судовому
засіданні інших зібраних органому досудового слідства доказів. Так, даними
протоколу огляду місця події від 21.10.2006р. за участю понятих а.с.4-5\
стверджено, що при проведенні огляду
домоволодіння ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 біля туалета виявлено паспорта
громадянина України НОМЕР_2, виданого на ім»я ОСОБА_9 та НОМЕР_3, виданого на
ім»я ОСОБА_2, а також блан довіренності НОМЕР_1. Виявлені паспорти і
довіреність були

3

промоклі та покодженні, що підтверджує покази
неповнолітнього свідка ОСОБА_8, що вона порвала дані документи та викинула біля
туалета.

Суд
допитав у справі свідків як сторони обвинувачення так і захисту. При цьому пісудному ОСОБА_3 було
представлено право допитувати
свідків, однак жоден
із свідків не
ствердив про непричетність
підсудного до вчинення інкримінованого йому злочину.

При викладених
обставинах, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_3 в скоєнні відкритого викрадення чужого майна
(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи
здоров»я потерпілої ОСОБА_2, вчинений повторно повністю доведенною, а відтак у
відповідності до вимог ст.ст.4-5 КК України
суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України, як грабіж.

Обговорюючи питання про обрання виду та міри покарання підсудному, суд
враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєнного ним злочину,
який згідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких.

Суд також
приймає до уваги те, що підсудний на досудовому слідстві та у суді повністю
визнав свою вину, у скоєнному щиро розкаявся, по місцю проживання
характеризується позитивно а.с.66, на обліку
у лікарів нарколога та психіатра не перебуває а.с.75-76, до кримінальної
відповідальності раніше притягувався а.с.68-74.

Обставини, які-б обтяжували
відповідальність підсудного, являється вчинення злочину повторно.

За сукупністю таких
обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочину обставинам
його скоєння та особистості винного, який по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, виховувався в
багатодітній сім»ї, суд приходить до переконання, що виправлення та
перевиховання підсудного можливе і в умовах без ізоляції його від суспільства,
призначивши йому покарання в межах санкції ст. 186 ч.2 КК України з
випробувальним терміном в порядку вимог ст.ст.75-76 КК України. Цивільний позов
по справі не заявлений.

Питання про речові докази по справі вирішити у
відповідності до вимог ст.81 КПК України.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 виним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК
України та призначити йому за ч.2 ст. 186 КК України чотири роки
позбавлення волі.

В порядку вимог ст.ст.75-76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від
відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового
терміну не скоїть новий злочин та виконає покладенні
на нього судом слідуючі обов"язки: не виїзжати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої служби; повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або
роботи.

Запобіжний захід
до засудженого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили- тримання під вартою, змінити на підписку про невиїзд,
звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази по
справі гроші в сумі 1500 грн., 170 долларів США, які знаходяться на відповідальному збереженні у
потерпілої повернути їй як законному володільцю; два паспорти громадянина України та доручення на право
керування та розпорядження транспортним засобом а.с.45залишити при
справі.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду
протягом 15-ти діб з дня його проголошення через Виноградівський районний суд.