Справа № 559/3998/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,
в особі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засідання в місті Дубно кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, із середньою-спеціальною освітою, раніше судимого 24 червня 2010 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.07.2014 року звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 7 Закону України Про амністію у 2014 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
15 листопада 2014 року, близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 , зайшовши в приміщення магазину Мультигейн, який знаходиться за адресою м.Дубно, вул.Грушевського, 122 Рівненської області, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власниці ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрав із прилавку магазину мобільний телефон Nokia 1616-2 вартістю 140 гривень. Внаслідок скоєння даного злочину потерпілій спричинено матеріальної шкоди на суму 140 гривень.

У підготовчому судовому засіданні до суду подана угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 12 січня 2015 року.

Відповідно до угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.2 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі із застосуванням ст..75 КК України, встановленням іспитового строку 1 (один) рік та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, розкаявся, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що будь-яких претензій до обвинуваченого немає, угода про примирення нею підписана.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просила угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, відповідає фактичним матеріалам справи, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст. 469, ст. 471КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч.5 ст.474 КПК України, обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення.

Керуючись ст.ст. 314,368,370,374,475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 12 січня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000979 від 15 листопада 2014 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_4 особисте зобов`язання залишити до набранням вироку законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 147 грн. 42 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Речові докази у справі:
- мобільний телефон Nokia 1616-2 ІМЕІ НОМЕР_1 залишити у ОСОБА_5 як власниці.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: