АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2014 року було задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, до 21.01.2014 року з визначенням застави у розмірі 487 200 грн. і покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.

Ухвала мотивована тим, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на те, що підозрюваний визнає свою вину, а тому не має на меті уникати кримінальної відповідальності, що спростовує наявність вказаних слідчим ризиків. Водночас, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, є пенсіонером за віком, має міцну сім`ю, страждає на хворобу серця, не судимий в силу ст. 89 КК України, а визначення для ОСОБА_8 розміру застави є непомірною для нього сумою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно частини першої ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, в провадженні СВ УСБУ в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000183 від 22.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що виразилось у придбанні та незаконному зберіганні за місцем свого проживання ОСОБА_8 предметів, які, згідно з огляду експерта-вибухотехніка, є бойовими гранатами РГН та Ф-1, а також запалами УЗРГН та УДЗ.

22.11.2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, що полягає у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Апеляційним переглядом встановлено, що при обрані запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження. Об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_8 . Враховано, що останнім скоєний тяжкий злочин проти громадської безпеки, і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років. Перевірені обставини, які свідчать про наявність ризиків, визначених в клопотанні слідчого.
З даних встановлених обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського суду у справі «Летельє проти Франції», колегія суддів, погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що є виправданим і узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями Європейського суду.

У тому числі обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

З огляду на викладене, застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою буде відповідати вимогам досудового розслідування та належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання захисника в апеляційній інстанції на інші обставини, які характеризують підозрюваного та на наявність соціальних зв`язків, стану здоров`я, хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
За підсумком наведеного, колегія суддів, вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є виправданим і відповідає правовим позиціям Європейського суду та вимогам встановленим кримінальним процесуальним законом, тому ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою та скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 залишити без змін.

Судді: