Справа
№ 11-737/2008р. Головуючий 1
інстанції: Киреєєв О. В.
Доповідач: Антипець В. М.
23 грудня 2008 року колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області у складі :
- судді Антипець В. М.
суддів:
Акуленко С. О. Баглая І. П.
секретарі Носко Л. А.
участю прокурора Щербака О. В.
засудженого
потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1,
потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_5
на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2008 року,
вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель с. Рівчак
-Степанівка Носівського району Чернігівської області, громадянин України, з базовою спеціальною
освітою, який перебуває у цивільному шлюбі, має сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, працює трактористом на ПП „Агропрогрес”, раніше не судимий.

Засуджений за ст. 121 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
п'ять років позбавлення волі.

Як встановив суд, 21 червня 2008 року, близько 12 години, на подвір'ї власного господарства, в с. Рівчак -Степанівка Носівського району
Чернігівської області, по АДРЕСА_1, ОСОБА_1 навмисно, завдав не менше шести
ударів ногами по тулубу лежачому ОСОБА_8, який перебував у стані алкогольного
сп'яніння, заподіявши тому тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті
потерпілого.

В апеляціях:

- засуджений ОСОБА_1 просить вирок
суду змінити. Звільнити його від покарання з випробуванням, мотивуючи тим, що
він розкаявся у вчиненому, шкодує за загиблим братом, його цивільна дружина
хвора на алкоголізм, у разі його
ув'язнення - малолітній син залишиться без догляду.

- потерпіла ОСОБА_3 - дочка загиблого ОСОБА_8 просить пом'якшити своєму
дядькові ОСОБА_1 покарання, застосувавши
ст. 75 КК України. Свої доводи вона обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 все своє життя зловживав спиртним, споював співмешканку
ОСОБА_1 Засуджений на відміну від загиблого,
весь час працює, виховує сина, боровся з алкоголізмом. Своєю
поведінкою ОСОБА_8
змусив засудженого застосувати насильство .

- представник потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати за
м'якістю призначеного покарання, вказуючи, що суд не мав жодних підстав
застосовувати ст. 69 КК України. Співмешканка засудженого ОСОБА_9 зловживає
спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя не з вини ОСОБА_8, від того,
що засуджений вбив потерпілого, вона не
змінила свою поведінку на кращу. Вчинений ОСОБА_1 злочин відноситься до
категорії тяжких. Потерпілий ОСОБА_8 лежав і не чинив опору, а тому у
засудженого не було жодних причин
завдавати тому багаточисельних
ударів з великою силою, від яких були поламані ребра, розірвалася печінка.
Відсутність компрометуючих даних з боку сільської ради на засудженого та спосіб
життя потерпілого, не є підставами для
призначення покарання нижчого від найнижчої межі. Злочин вчинений тяжкий, а тому і покарання має бути суворим та
справедливим.

- потерпіла ОСОБА_4 також вважає покарання, призначене засудженому
несправедливим, оскільки ОСОБА_1
жорстоко побив безпорадного
ОСОБА_8, який помер від побоїв.
Загиблий за місцем проживання характеризувався позитивно, проживав з матір'ю
похилого віку, якій допомагав по господарству. Засуджений ОСОБА_1 в минулому притягувався до
кримінальної відповідальності, вчинив навмисний тяжкий злочин і повинен нести
покарання, як передбачено санкцією ст. 121 ч.2 КК України.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію та
просив звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, потерпілу
ОСОБА_3, яка підтримала свою апеляцію та просила пом'якшити покарання
засудженому, потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4, представника потерпілої ОСОБА_5, які
наполягали на призначенні засудженому більш суворого покарання, без
застосування ст. 69 КК України,
захисника - адвоката ОСОБА_6, який просив бути поблажливим до засудженого та звільнити його від
покарання з випробуванням, прокурора, який вважав вирок суду законним та
обґрунтованим, а покарання призначене засудженому справедливим, дослідивши матеріали кримінальної справи та перевіривши
доводи апеляцій, колегія суддів, вважає, що апеляції засудженого, потерпілих, представника
потерпілої задоволенню не підлягають.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в навмисному завданні ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, які
спричинили смерть потерпілого, відповідають фактичним обставинам справи,
підтверджуються зібраними доказами, є
правильними, і в апеляціях засудженого
та потерпілих не оспорюються.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди зобов'язані
враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що
пом'якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й
достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Злочин, передбачений ст. 121 ч. 2 КК України, відноситься до категорії
тяжких. Проте, зважаючи на мотивацію
побиття засудженим потерпілого, обставини справи, призначення покарання в межах
санкції статті 121 ч.2 КК України не відповідатиме суспільній небезпеці
скоєного та особі винного.

Зокрема, загиблий ОСОБА_8,
незважаючи на попередження свого брата ОСОБА_1, під час його відсутності на
роботі, приходив до співмешканки брата
ОСОБА_9, з якою вживав спиртні напої. Остання після вживання алкоголю, спала,
не працювала по господарству та на
городі, не готувала їжі і не дбала
про малолітнього сина.

Засуджений ОСОБА_1, пояснював, що він працює зранку до вечора. Того
дня, 21 червня 2008 року, його відправили з роботи по причині спекотної
погоди. Вдома, близько 12 години він виявив у себе на подвір'ї, лежачого в
п'яному стані ОСОБА_8, у будинку лежала п'яна співмешканка. Будучи обуреним
поведінкою брата, якого він раніше просив не ходити та не споювати ОСОБА_9,
втратив над собою контроль та побив його ногами.

При судовому - токсикологічному дослідженні
у крові, взятій від загиблого
ОСОБА_8, був виявлений етиловий спирт в
кількості 4,5%, що по відношенню до
живої людини відповідає тяжкому ступеню отруєння, при якому не виключається
можливість настання смерті і при відсутності тілесних ушкоджень.

Обставин, які обтяжують покарання засудженого ОСОБА_1, по справі не
виявлено.

Призначаючи більш м'яке покарання, ніж передбачене законом, на підставі ст.
69 КК України, районний суд врахував, особу засудженого, який раніше до кримінальної відповідальності не
притягувався, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно,
зайнятий суспільно - корисною працею, утримує
малолітнього сина, просив пробачення у матері загиблого, шкодує за вчиненим, а також обставини справи, поведінку загиблого, і призначив покарання, яке відповідає
принципам законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Доводи апеляції засудженого та потерпілої ОСОБА_3 про застосування звільнення від відбуття
покарання з випробуванням, були враховані судом першої інстанції при
призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті 121
ч.2 КК України.

Зважаючи на характер злочину, який
посягає на здоров'я людини, суперечить принципам людського співжиття, навмисну
форму вини, на наслідки злочину, колегія суддів вважає неприпустимим застосування ст. 75 КК України
та звільнення засудженого від покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів,

У Х
В А Л
И Л А :

Апеляції засудженого ОСОБА_1,
потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника потерпілої ОСОБА_2 - ОСОБА_5
залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду Чернігівської
області від 16 жовтня 2008 року щодо
ОСОБА_1 без змін.

СУДДІ:

АКУЛЕНКО
С. О. АНТИПЕЦЬ В. М. БАГЛАЙ І. П.