Справа № 1-576/ 2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 24
травня 2007 року

Луцький міськрайонний суд
Волинської області під головуванням:

судці: Ющука О.С

за
участю секретаря : Політики
Н.А.

прокурора: Синюка О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні
кримінальну справу про обвинувачення: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженки с.Забороль, Луцького району, українки, гр-нки України, з
неповною - середньою освітою, непрацюючої, розлученої, мешканки АДРЕСА_1,
раніше не судимої, - у вчиненні злочину передбаченого ст. 191 ч.З КК України, -

встановив:

Підсудна ОСОБА_1 в липні 2005 року відповідно до
укладеного трудового договору від 15.04.2007 року, та договору про повну
індивідуальну матеріальну відповідальність від 15.04.2007 року, працюючи продавцем
взуття в торговому місці № 1125 на Цетральному ринку м.Луцька, керуючись
корисливими мотивами направленими на заволодіння чужим майном, яке було їй
ввірене, отримала кошти від покупців за проданий товар в сумі 2200 гривень.
ОСОБА_1 усвідомлюючи, що вказані кошти їй не належать, привласнила їх та
використала на власні потреби.

Вона ж, повторно, 11 серпня 2005 року, перебуваючи у вказаному торговому
місці на Центральному ринку м.Луцька, будучи матеріально відповідальною особою,
керуючись корисливими мотивами, направленими на заволодіння чужим майном, яке
було їй ввірене, отримала кошти від покупців за проданий товар в сумі 2399
гривень. Зазначені кошти ОСОБА_1 привласнила та використала на власні потреби.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину в
інкримінованому злочині визнала повністю та показала, що з квітня 2004 року по
серпень 2005 року вона працювала продавцем у приватного підприємця ОСОБА_2. Між
нею і останньою був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. В
липні 2005 року вона привласнила гроші в сумі 2200 гривень. При проведенні
ревізії дана сума недостачі була виявлена. З роботи її не звільнили, вона
пообіцяла, що поверне борг. В серпні 2005 року, вона знову привласнила гроші в
сумі 2399 гривень. Шкода не відшкодована. У вчиненому розкаюється, просить
суворо не карати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми умисними діями,
котрі виразились у привласненні та розтраті чужого майна, яке було ввірене
особі та перебувало у її віданні, вчиненими повторно, скоїла злочин,
передбачений ст. 191 ч.З КК України.

При обранні міри покарання суд враховує всі обставини справи та дані про
особу винної.

До обставин, що пом"якшують покарання, суд відносить щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що
обтяжують покарання, суд не вбачає.

Беручи до уваги, що підсудна щиро розкаялася, позитивно характеризується за
місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, тому суд вважає за
необхідне обрати їй покарання без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -засудив: ОСОБА_1 визнати
винною за ст. 191 ч.З КК України
та призначити покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади строком на 2 (два)
роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засуджену від
відбуття основного призначеного покарання, якщо протягом одного року іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки:

·
не виїзджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи, навчання;

·
періодично з"являтися для реєстрації в органи
кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженій залишити попередній - підписку про невиїзд до вступу вироку в
законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської
області протягом 15 діб з моменту його проголошення.