Справа № 448/38/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/381/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
законних представників потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
обвинуваченого ОСОБА_14 ,
та захисника ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 23 лютого 2015 року, -

встановила:
Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 23 лютого 2015 року:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого згідно ст.89 КК України,

визнано винним і засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_14 покарання - 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_14 залишено попередній особисте зобов`язання.

Стягнуто з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_10 17 781 гривень 87 коп. майнової шкоди та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди, а всього 32 781 (тридцять дві тисячі сімсот вісімдесят одну) грн. 87 коп.

Стягнуто з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_8 13 344 гривень 19 коп. майнової шкоди та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди, а всього 28 344 (двадцять вісім тисяч триста сорок чотири) грн. 19 коп.

Стягнуто з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_9 11 458 гривень 98 коп. майнової шкоди та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди, а всього 26 458 (двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн. 98 коп.

Процесуальні витрати в сумі 737 (сімсот тридцять сім) гривень 10 коп. за проведення по справі експертиз стягнуто з ОСОБА_14 , які перераховано в користь держави.

Вирішено питання з речовими доказами по справі.

Згідно вироку суду, ОСОБА_14 засуджений за те, що він 03.11.2014 року близько 20 год. з метою вчинення крадіжки проник в господарство ОСОБА_7 , що в с. Нагірне Мостиського району Львівської області, де з підсобного приміщення таємно викрав бензопилу марки «SHIHL MS180» вартістю 600 грн., заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Він же, 09.11.2014 року близько 19 год. в порушення вимог п.п. 2.1 «а», 2.3 «а» та 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, зокрема не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно несправним автомобілем марки «ВАЗ-2101», реєстр. № НОМЕР_1 , несправності якого водій міг виявити перед експлуатацією транспортного засобу, та рухаючись дорогою «Мостиська-Самбір» у напрямку м. Самбір Львівської області, при проїзді ділянки дороги в межах с. Буховичі Мостиського району Львівської області, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразились у тому, що не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на трьох пішоходів - потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які рухалися по правому узбіччі, тобто в попутному із ним напрямку, після чого в порушення вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України не зупинив транспортний засіб, а втік з місця дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті наїзду потерпілій ОСОБА_8 заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, - у виді закритого перелому верхньої третини лівої стегнової кістки, закритого перелому обох кісток нижньої третини лівої гомілки, закритого перелому нижньої третини правої плечової кістки, перелому акроміального кінця правої ключиці, струсу головного мозку, саден лобної ділянки в центрі, на спинці носа, підборідді, синяка задньої поверхні лівого стегна, а потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння. Зокрема, ОСОБА_10 отримала забій головного мозку важкого ступеня, ускладнений коматозним станом, закритий перелом обох кісток нижньої третини лівої гомілки, а ОСОБА_9 - закритий перелом лобної кістки зліва, забій головного мозку легкого ступеня, рану лобної ділянки голови зліва, закритий перелом нижньої третини правої стегнової кістки, ускладнені травматичним шоком 2-го ступеня.

Порушення вищевказаних вимог правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_14 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками вчиненої ним дорожньо-транспортної пригоди - наїзду на пішоходів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і спричиненню їм відповідних тілесних ушкоджень (потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, а потерпілій ОСОБА_8 - середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я).

Адвокат ОСОБА_15 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що обране ОСОБА_14 покарання є занадто суворим. Суд першої інстанції призначаючи покарання у вигляді реального позбавлення волі не врахував ряд обставин, зокрема те, що потерпілі рухалися по узбіччю в одному напрямку з транспортним засобом, що також є порушенням правил дорожнього руху для пішоходів, що видимість на дорозі була обмеженою.

Також суд не врахував, що ОСОБА_14 повністю визнав вину, сприяв слідству, цивільні позови потерпілих визнані в повному обсязі. Як пом`якшуючі вину обставини суд визнав лише щире розкаяння обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочинів, однак суд не врахував те, що ОСОБА_14 має на утриманні двоє малолітніх дітей та непрацюючу дружину. Позбавлення волі ОСОБА_14 поставить в скрутне матеріальне становище дружину та двох малолітніх дітей. Також судом не враховано, що потерпілий ОСОБА_7 жодних претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_14 не висловлював, а навпаки просив не застосовувати до нього суворого покарання.

За таких обставин просить вирок суду відносно ОСОБА_14 змінити та звільнити його від відбування покарання із випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх законних представників, які підтримали позицію прокурора, обвинуваченого ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_15 на підтримку поданої апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_7 , підтримавшого апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчинених обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 286 КК України. Висновки суду про доведеність його вини ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, які детально викладені у вироку і яким суд дав належну оцінку, зокрема:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_14 , який свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю та по епізоду крадіжки пояснив, що 03.11.2014 року за домовленістю з потерпілим ОСОБА_7 перебував в господарстві останнього, де виконував господарські роботи, після чого повернувся додому близько 18 год. Вдома у нього виник намір вчинити крадіжку бензопили, яку попередньо зауважив в господарстві потерпілого в одному з підсобних приміщень, що в той день не було зачинене на ключ. З цією метою власним автомобілем марки «ВАЗ-2101», реєстр. № НОМЕР_1 , під`їхав до господарства ОСОБА_7 та викрав звідти бензопилу марки «SHIHL MS180». По епізоду дорожньо-транспортної пригоди пояснив, що не має та ніколи не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, однак близько двох років має в користуванні автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстр. № НОМЕР_1 , який придбав в односельчанина. Знав, що даний автомобіль є технічно-несправним, однак продовжував їздити таким. 09.11.2014 року близько обіду повертався вказаним автомобілем з м. Мостиська додому. По дорозі зайшов в магазин с. Нагірне, де придбав та випив пляшку пива. Далі повернувся додому, а близько 15 год. поїхав до магазину в с. Буховичі, де купив пляшку горілки та сигарети. З придбаним в черговий раз повернувся додому. Біля 18 год. тим же автомобілем поїхав в напрямку місцевої школи, де зупинив керований ним автомобіль та сам випив пляшку горілки. Подальших подій за його участю не пригадує, оскільки перебував в стані сп`яніння. Пригадує лиш те, що повертався автомобілем додому. Зі слів сестри йому стало відомо, що в той день перебував в гостях у свого хресного батька ОСОБА_16 , який проживає в с. Буховичі при центральній дорозі села, та що перед вчиненням даної дорожньо-транспортної пригоди виїжджав саме з господарства його хресного батька;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 03.11.2014 року ОСОБА_14 в його господарстві працював, використовував бензопилу марки «SHIHL MS180», яка зберігається в одному з підсобних приміщень господарства. Дане приміщення закривається на ключ, однак 03.11.2014 року таке було відчинене. Коли виявив крадіжку бензопили, то з відповідною заявою звернувся в Мостиський райвідділ міліції, працівники якого віднайшли викрадене та повернули таке йому, не має до обвинуваченого будь-яких претензій;

- протоколом огляду вищевказаної бензопили з участю спеціаліста ОСОБА_17 , де зазначено, що така була вже у використанні, знаходиться в робочому стані, її вартість станом на листопад 2014 року становить 600 грн.;

- заявою потерпілого ОСОБА_7 про факт вчинення крадіжки бензопили з його господарства в с. Нагірне Мостиського району;

- показаннями потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_9 , яка пояснила, що в той день разом з іншими потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_8 перебувала у її бабці. Близько 18 год. разом з ОСОБА_8 вирішили провести ОСОБА_10 додому. Утрьох рухались по узбіччі центральної дороги села Буховичі в напрямку села Пнікут. Прямували шеренгою: ОСОБА_9 рухалась ближче до проїзної частини, посередині йшла ОСОБА_8 , а далі ОСОБА_10 . Назустріч їм не рухались жодні транспортні засоби. Пройшовши від початку слідування близько 5м, почула звук автомобіля та побачила яскраве світло фар. Повернулась і побачила автомобіль, що рухався по тій же смузі руху, по якій вони слідували. Жодного сигналу автомобіля не чула. Далі відчула удар та більше нічого не пригадує;

- аналогічними показаннями потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_8 ;

- показаннями законного представника потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_9 її матері ОСОБА_12 , яка пояснила, що в той день у вечірній час разом з сусідкою перебувала на вулиці та почула звук автомобіля, який рухався з великою швидкістю. Далі почула крики, в тому числі голос її сина ОСОБА_12 , який викрикував ім`я її доньки. Відразу побігла на дорогу і за кілька хвилин прибігла на місце дорожньо-транспортної пригоди. Першою побачила потерпілу ОСОБА_10 , далі потерпілу ОСОБА_8 , а свою дочку ОСОБА_9 - непритомною знайшла у рові. Обвинувачений ОСОБА_14 після наїзду на потерпілих не зупинився, а поїхав з місця пригоди в напрямку с. Пнікут Мостиського району. Через кілька хвилин такий слідував автомобілем у зворотному напрямку, рухаючись «від одного краю дороги до іншого». В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди її дочка ОСОБА_9 отримала ряд травм та тривалий період часу перебувала на стаціонарному лікуванні у Львівській дитячій комунальній лікарні, перенесла декілька операцій;

- показаннями законного представника потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_8 - її батька ОСОБА_11 , який пояснив, що в той день у вечірній час проводжав родича та вийшов з бічної вулиці на центральну дорогу с. Буховичі. На дорозі біля господарства ОСОБА_16 побачив автомобіль марки «ВАЗ-2101», що належить ОСОБА_14 , який сідав за кермо. Зауважив, що ОСОБА_14 перебував в стані сп`яніння, бо по дорозі від брами господарства до автомобіля той впав, далі піднявся і сів за кермо. Автомобіль передньою частиною стояв в напрямку м. Мостиська. Обвинувачений поїхав в напрямку с. Пнікут. Далі почув крики людей та зі слів ОСОБА_18 дізнався, що сталася дорожньо-транспортна пригода, побіг туди та побачив як обвинувачений вже слідував автомобілем у зворотному напрямку. На місці дорожньо-транспортної пригоди побачив потерпілих, в тому числі свою доньку ОСОБА_8 , яка плакала та скаржилася на різкий біль руки та ноги. В подальшому дочка була доставлена в Мостиську районну лікарню, де отримала першу медичну допомогу та з приводу отриманих травм перебувала на стаціонарному лікуванні;

- показаннями законного представника потерпілої, цивільного позивача ОСОБА_10 - її матері ОСОБА_13 , яка пояснила, що не була очевидцем даної дорожньо-транспортної пригоди. Зі слів інших дізналася про обставини такої та що її вчинив обвинувачений ОСОБА_14 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди її донька ОСОБА_10 отримала ряд травм та два тижні перебувала в коматозному стані, перенесла декілька операцій;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що 09.11.2014 року у вечірній час перебував за місцем свого проживання та разом з ним були його брат ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . Попередньо бачили на дорозі автомобіль марки «ВАЗ-2101» білого кольору. Знали, що такий належить обвинуваченому ОСОБА_14 . Коли почули, що даний автомобіль «завівся», то вибігли на дорогу. Обвинувачений зробив автомобілем кілька кругів на дорозі та поїхав в напрямку с. Пнікут. Після цього почули крики. ОСОБА_20 побіг повідомити своїх батьків, а вони з ОСОБА_22 побігли на місце дорожньо-транспортної пригоди. Там побачили потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 лежала без свідомості у рові. Після приїзду працівників міліції разом з ними ходили до місця проживання обвинуваченого ОСОБА_14 , де на подвір`ї господарства бачили належний йому автомобіль з механічними пошкодженнями та розбитим лобовим склом;

- аналогічними показаннями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що 09.11.2014 року обвинувачений перебував у них вдома та пішов від них близько 19 год. Почувши звук заведеного автомобіля, вийшла до обвинуваченого ОСОБА_14 на дорогу. Бачила, що той перебуває в стані сп`яніння та намагалася його стримати, однак він її не послухав та поїхав власним автомобілем в напрямку с. Пнікут;

- протоколом огляду місця події (автомобільної дороги «Мостиська-Самбір» у напрямку м. Самбір Львівської області, зокрема ділянки дороги в межах с. Буховичі Мостиського району) від 09.11.2014 року, схемою і фототаблицею до цього протоколу, де зафіксовано місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, стан дорожнього покриття, погодні умови;

- висновком експерта №3629/2014-т від 14.11.2014 року, де вказано, що при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - крові ОСОБА_14 виявлено етиловий спирт в кількості 1,70 проміле, не виявлено метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів;

- довідками начальника ВДАІ з обслуговування Мостиського району від 21.01.2015 року та від 20.02.2015 року, з яких вбачається, що згідно бази «ДАІ 2000» та бази «НАІС» посвідчення водія на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не видавалось;

- заявою гр-ки ОСОБА_23 про надання дозволу на огляд належного їй господарства та протоколом огляду місця події (господарства ОСОБА_23 , в якому проживає обвинувачений ОСОБА_14 в с. Буховичі Мостиського району) від 09.11.2014 року, де зафіксовано знаходження автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстр. № НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями на ньому та фототаблицею до цього протоколу;

- постановою про залучення автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстр. № НОМЕР_1 , до справи в якості речового доказу;

- висновком судово-медичного експерта №445/2014 від 27.11.2014 року, з якого слідує, що у ОСОБА_10 є такі ушкодження: забій головного мозку важкого ступеня, ускладнений коматозним станом, закритий перелом обох кісток нижньої третини лівої гомілки, які утворились від контакту з тупими предметами, могли бути спричинені 09.11.2014 року під час ДТП - автонаїзду легкового автомобіля зліва, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння;

- висновком судово-медичного експерта №434/2014 від 21.11.2014 року, де вказано, що у ОСОБА_8 є такі ушкодження: закритий перелом верхньої третини лівої стегнової кістки, закритий перелом обох кісток нижньої третини лівої гомілки, закритий перелом нижньої третини правої плечової кістки, перелом акроміального кінця правої ключиці, струс головного мозку, садна лобної ділянки в центрі, на спинці носа, підборідді, синяк задньої поверхні лівого стегна, які утворились від контакту з тупими предметами, могли бути спричинені 09.11.2014 року під час ДТП - автонаїзду легкового автомобіля з первинним ударом в задньо-зовнішню поверхню лівого стегна та гомілки з наступним падінням, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

- висновком судово-медичного експерта №438/2014 від 21.11.2014 року, з якого слідує, що у ОСОБА_9 є такі ушкодження: закритий перелом лобної кістки зліва, забій головного мозку легкого ступеня, рана лобної ділянки голови зліва, закритий перелом нижньої третини правої стегнової кістки, ускладнені травматичним шоком 2-го ступеня, які утворились від контакту з тупими твердими предметами, могли бути спричинені 09.11.2014 року під час автонаїзду та удару виступаючими частинами автомобіля в ділянку правого стегна з наступним падінням та ударом лобною ділянкою до твердого тупого предмету з широкою поверхнею, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння;

- висновком експерта №1/1074 від 16.12.2014 року, де зазначається, що на момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстр. № НОМЕР_1 , знаходилась в працездатному стані та могла виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було. До ДТП система рульового управління знаходилась в працездатному стані. Робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстр. № НОМЕР_1 , знаходилась в стані часткової відмови. Несправність, що призвела до такого стану системи полягає у розриві (роз`єднанні) магістральної трубки приводу гальмівних механізмів контуру задніх коліс, а вільний кінець фрагменту (із сторони головного гальмівного циліндру) сплющений та зігнутий під гострим кутом до штуцера («заглушений»). Вищевказані конструктивні зміни були внесені в робочу гальмівну систему ще задовго до настання дорожньо-транспортної пригоди. Система освітлення досліджуваного автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстр. № НОМЕР_1 , на момент огляду знаходилась в працездатному стані та могла виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було. До ДТП система освітлення знаходилась в працездатному стані;

- висновком експерта №1/1075 від 29.12.2014 року, із якого слідує, що наїзд автомобілем марки «ВАЗ-2101», реєстр. № НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_14 , на пішоходів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відбувся на правій смузі руху відносно напрямку до м. Самбір на ділянці, що дещо передує початку ділянки із осипом уламків скла;

- протоколом огляду місця події - місця дорожньо-транспортної пригоди (автомобільної дороги «Мостиська-Самбір» у напрямку м. Самбір Львівської області, зокрема ділянки дороги в межах с. Буховичі Мостиського району), схемою і фототаблицею до цього протоколу, чим стверджується час і місце вчинення злочину.

Апеляційні доводи сторони захисту щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_14 від відбування покарання з випробуванням колегія суддів розцінює як необ`єктивні та такі, що направлені на уникнення реальної відповідальності за скоєне.

Згідно положень ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення особи без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням усіх обставин справи (в тому числі і тих, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому), особи обвинуваченого ОСОБА_14 , його сімейного стану, а також те, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини колегія суддів приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а відповідно і неможливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для застосування ОСОБА_14 положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає, а тому у задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 - залишити без задоволення.

Вирок Мостиського районного суду Львівської області від 23 лютого 2015 року щодо ОСОБА_14 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали, а засудженим, який тримається під вартою, протягом трьох місяців з дня її отримання.

Головуючий
Судді