Справа №333/5273/13-к
провадження 1-кп/333/418/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Стоматова Е.Г.,

при секретарі - Кабановій К.О.,

за участю прокурора Кравець С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, має середню освіту, одруженого, працюючого водієм маршрутного таксі ТОВ «Вега-авто», проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_1 вчинив злочин за таких обставин. Так, ОСОБА_1, маючи намір на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, будучи заздалегідь попередженим дільничним інспектором міліції СДІМ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_2 про кримінальну відповідальність, передбачену ст..383 КК України, під особистий підпис, знаходячись в стані алкогольного спяніння, у звязку з неприязненими відносинами, що склалися у нього на побутовому ґрунті з його зятем ОСОБА_3, 12.05.2013 року звернувся з заявою до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, з заявою, в якій він просить притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_3, який 12.05.2013 року, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав особисте майно ОСОБА_1, а саме його мобільний телефон, чим спричинив останньому матеріальний збиток на суму 200грн.

Вказане повідомлення 12 травня 2013 року було внесено до Єдиного рєстру досудових розслідувань за номером 0001836, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Крім цього, 12.05.2013 в період часу з 20 години 00 хвилин до 20 години 20 хвилин ОСОБА_1, маючи умисел на завідомо неправдиве показання в якості потерпілого під час провадження досудового слідства, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384 КК України, про що поставив свій особистий підпис в протоколі допиту, чим підтвердив своє ознайомлення, у в'язку з неприязними відносинами, що склалися між ним та його зятем - ОСОБА_3 знаходячись в службовому кабінеті №33 Комуунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Космічна, буд.40, - надав уповноваженій на те особі - старшому слідчому СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4, - завідомо неправдиві відомості про факти, які підлягали встановленню у кримінальному провадженні за №0001836 і мали важливе значення для правильного вирішення справи, а саме: 12.05.2013 приблизно о 05 годині, він знаходячись в себе вдома, поклав свій мобільний телефон на журнальний столик в своїй кімнаті. Марку телефону він не знає. Корпус телефону чорного кольору. В цей час в кімнаті знаходився його зять - ОСОБА_3, якого він особисто попередив, щоб той не чіпав його мобільний телефон. Прокинувшись вранці, приблизно о 06.00 годині, він виявив відсутність свого мобільного телефону на попередньому місці, після одразу ж оглянув квартир, проте ніде його не виявив. Крім того він виявив відсутність свого зятя вдома. Він запитав у своєї дружини та доньки, чи не брали вони його мобільний телефон, на що ті відповіли, що не брали. У звязку з цим він зрозумів, що мобільний телефон взяв його зять ОСОБА_5 Викрадений телефон він придбав в грудні 2012 року в магазині, що розташований біля зупинки міського транспорту «АТК» по вул. Космічній в м. Запоріжжя за грошові кошти в сумі 200 гривень, в телефоні була встановлена сім-карта мобільного оператора «Білайн» № НОМЕР_1, на рахунку, якої знаходилися грошові кошти в сумі 10 гривень. Насправді ж, ОСОБА_1, 12.05.2013 приблизно о 03.00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, залишив телефон в своїй кімнаті, після чого ліг спати. Прокинувшись вранці, він не знайшов свого телефону та вирішив, що його викрав його зять - ОСОБА_3, у зв'язку з чим, не розібравшись в ситуації, яка виникла, відразу звернувся до Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області з заявою, в якій він прямо вказав на особу, яка підозрюється у вчиненні крадіжки його мобільного телефону - ОСОБА_3 Проте, повернувшись додому, він виявив свій мобільний телефон в своїй кімнаті, про що в правоохоронні органи не повідомив.

Умисні дії ОСОБА_1 кваліфіковані:

- за ч.1 ст.383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення органу дізнання про вчинення злочину;

- за ч.1 ст.384 КК України, як завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_1 27 червня 2013 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_1 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_1 буде призначене покарання:

- за ч.1 ст.383 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;

- за ч.1 ст.384 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 рік.

Згідно з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 наступні обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему о зміні місця проживання, періодично зявлятися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_1 визнав себе винуватим, віднесені до злочинів невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 цілком розуміє положення ч.ч.4,5 ст.474 КПК України, і укладена угода сторонами є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.53,70 КК України, та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачений ОСОБА_1 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_1

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вкладеного, керуючись ст.ст.373,374,475 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 27 червня 2013 року по кримінальному провадженню №0001836 про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя Кравець ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_1.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України та ч.1 ст.384 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.383 КК України у вигляді 1 року обмеження волі,

- за ч.1 ст.384 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш мякого покарання більш тяжким у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 наступні обовязки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання, періодично зявлятися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 на досудовому розслідуванні не обирався.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung» (імей 78946) який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_1 залишити у користуванні останнього.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя Е.Г. Стоматов