Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/217/15-к
Провадження по справі № 1-кп/281/21/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 рокусмт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Лугини обвинувальний акт та угоди про примирення від 23 квітня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань № 0000067 від 08.04.2015, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна загальна середня, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не інваліда, не депутата, раніше не судимого, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Діброва, Лугинського району, Житомирської області, громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, розлученого, не працюючого, не військовозобов`язаного, не інваліда, не депутата, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

обох у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою вчинили крадіжку чужого майна при наступних обставинах.
Так, 12 березня 2015 року близько 15.00 години обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи біля нежилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_6 помітили на вказаному нежилому будинку листи шиферу.
ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 викрасти листи шиферу, на що останній погодився.
Реалізовуючи свій злочинний спільний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою між собою, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника будинку ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрали 18 листів шиферу та на кінній підводі з місця події з викраденим зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1800 грн.
Скоєний обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочин суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватість свою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнали повністю.

До суду подано угоди про примирення у кримінальному провадженні № 0000067 від 08.04.2015, між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначених угод від 23 квітня 2015 року, потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000067 за спільною ініціативою та обопільною згодою, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, та узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку терміном один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання.
А також потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000067 за спільною ініціативою та обопільною згодою, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, та узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку терміном один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання.
У даних угодах роз`яснено потерпілому та обвинуваченим наслідки укладення та затвердження угод, а також наслідки їх невиконання.

Перевіривши угоди про примирення на їх відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначені угоди у повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки вони містять всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

У судовому засіданні обвинувачені і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Укладені між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 угоди відповідають вимогам КПК України, дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачені можуть виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особи винних, які характеризуються позитивно, і обставини, що пом`якшують їх покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладені між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 та між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про примирення підлягають затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 473- 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду, укладену 23 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену з потерпілим ОСОБА_6 міру покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку терміном один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Затвердити угоду, укладену 23 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджену з потерпілим ОСОБА_6 міру покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку терміном один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, а саме: 18 листів шиферу, які передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому, як власнику; коня, кінну упряж та кінний віз, які передані під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя