Справа № 1716/1886/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2013 року Заставнівський
районний суд Чернівецької області у
складі: головуючого судді -
Угриновської Л.Я.

при секретарі - Вікторівській Д.Я.

за участю сторін кримінального
провадження: прокурора - Кисельова К.Л.,
захисника ОСОБА_1, обвинуваченого
ОСОБА_2, законного представника
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Заставна
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні, внесеному в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за №000285
від 23.07.2013 року відносно ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1 Заставнівського району
Чернівецької області, українця, із
середньо-спеціальною освітою, не
одруженого, не працюючого, не судженого
за підозрою в скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3
КК України,

В С Т А
Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_2 на початку червня
місяця 2013 року біля 12 год., переслідуючи
корисливу мету, направлену на особисте
збагачення за рахунок чужого майна,
діючи умисно, усвідомлюючи
протиправність своїх дій, зайшов в
господарство , що належить ОСОБА_4, що в
АДРЕСА_2, де через вікно проник до
житлового будинку, звідки викрав майно
, що належить останній: алюмінієву
каструлю -1 шт., вартістю 50 грн.; чугунну
кастрюлю - 1шт., вартістю 30 грн.;
алюмінієву ложку -1 шт., вартістю 5 грн.;
металічну терку-1 шт., вартістю 10 грн.;
емальовані чашки - 5 шт., вартістю 10 грн.
за штуку; відкривачу для банок - 1шт.,
вартістю 10 грн.; дерев»яні качалки та
толочки - 5 шт., вартістю 10 грн. за штуку;
настільні електролампи -2 шт., вартістю
по 35 грн.; металічний черпак -1 шт.,
вартістю 15 грн.; сувенірні статуетки -2
шт., вартістю 20 грн. за штуку, а всього
майна на загальну суму 325 грн.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому
засіданні повністю визнав свою вину в
скоєнні крадіжки майна потерпілої
ОСОБА_4. Суду пояснив, що на початку
червня місяця цього року, викошуючи на
присадибній ділянці бур»ян, він
побачив, що в житловому будинку, що
належить ОСОБА_4 відчинено вікно, а
тому, знаючи, що там тривалий час ніхто
не проживає, вирішив скоїти крадіжку.
Повернувшись додому і взявши мішок,
обвинувачений пішов до будинку
потерпілої, де через вікно проник
всередину. Обвинувачений визнав, що
майно, яке перераховане в
обвинувальному акті знаходилось у
шафі, він склав його до мішка і відніс
до свого господарства, де заховав і мав
намір використати для власних потреб. В
скоєному розкаюється.

Крім визнання вини самим
обвинуваченим його вина
підтверджується матеріалами
кримінального провадження: протоколом
огляду господарства, в якому проживає
обвинувачений, згідно якого в бур»янах
на подвір»ї виявлено поліетиленовий
мішок із краденими речами ( а.с.29-31),
протоколом огляду майна, вилученого
під час огляду місця події ,
фототаблицями (а.с.38), протоколом
прилучення виявлених речей в якості
речових доказів ( а.с.41).

Враховуючи наведені судом докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що вина обвинуваченого ОСОБА_2
доведена, його дії слід кваліфікувати
за ст. 185 ч.3 КК України, оскільки він
скоїв крадіжку чужого майна, за
кваліфікуючою ознакою проникнення в
приміщення.

При обранні виду та міри покарання
обвинуваченому суд враховує ступінь
суспільної небезпечності скоєного,
дані, що характеризують особу
обвинуваченого, те, що раніше він скоїв
злочин проти особи, проте за станом
здоров»я потребував примусового
медичного лікування, яке йому було
призначено судом. Відповідно до
висновку психіатричної експертизи
від 06.09.2013 року на період часу, до якого
відноситься інкриміноване діяння
ОСОБА_2 ознак хронічного чи будь -якого
іншого хворобливого розладу психічної
діяльності не виявляв, а виявляв ознаки
легкої розумової відсталості і міг
віддавати звіт у своїх діях та керувати
ними. За своїм психічним станом
застосування примусових заходів
медичного характеру не потребує.

За місцем проживання обвинувачений
характеризується позитивно, повністю
визнав свою вину, розкаявся в скоєному,
реальних збитків від злочину не
наступило. Потерпіла в заяві до суду
просить його суворо не карати.
Обтяжуючих вину обставин судовим та
досудовим слідством не встановлено.
Крім наведеного при призначенні
покарання суд враховує молодий вік
обвинуваченого. Враховуючи наведені
обставини в їх сукупності, суд вважає,
що виправлення та перевиховання ОСОБА_2
можливе без ізоляції від суспільства,
проте в умовах контролю та нагляду за
його поведінкою.

Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 393 КПК України,
суд

З А С У Д И
В:

Визнати ОСОБА_2 винним за ст. 185 ч.3 КК
України і призначити йому покарання у
виді позбавлення волі строком на три
роки та шість місяців.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити
засудженого від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом визначеного судом
однорічного іспитового строку не
вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього обов»язки.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов»язати засудженого не виїжджати
межі України без дозволу кримінально -
виконавчої інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання; проходити
періодичну реєстрацію в органах
кримінально - виконавчої інспекції.

Речові докази по справі: алюмінієву
каструлю -1 шт., чугунну кастрюлю - 1шт.,
алюмінієву ложку -1 шт., металічну
терку-1 шт., емальовані чашки - 5 шт.,
відкривачку для банок - 1шт., дерев»яні
качалки та толочки - 5 шт., настільні
електролампи -2 шт., металічний черпак -1
шт., сувенірні статуетки -2 шт., передані
на зберігання в камеру речових доказів
Заставнівського РВ УМВС повернути
потерпілій ОСОБА_4..

Вирок може бути оскаржена до
Чернівецького апеляційного суду через
Заставнівський районний суд протягом 30
днів з часу проголошення.

Суддя