справа № 1 - 272 / 07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007
року

Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі
головуючої судді Кушнір
Н.В.

при
секретарі Данчук
Л.А.

з участю
прокурора Чернеги Ю.П.

потерпілого ОСОБА_1

представників
ССН Нагорнюк Н.П.

ВКСМН Довгальця
О.В.

законного
представника ОСОБА_2

захисника
адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівному
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с.Тайкури
Рівненського району Рівненської області, українця, громадянина України,
непрацюючого, неодруженого, з повною середньою освітою, проживаючого поАДРЕСА_1
раніше не судимого,

у скоєні
злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 22.06.2007 року біля 2 години шляхом вільного доступу пройшов на
земельну ділянку ПП ОСОБА_1., що поАДРЕСА_2 де вирішив викрасти 16 мішків
цементу, тому скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав 16 мішків
цементу марки М 500 вартістю 50 грн. кожен на загальну суму 800 гривень, що належитьОСОБА_1,
після чого з місця події зник.

Підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч. 1 ст.
185 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини, встановлені судом.

По суті справи показав, що протягом останніх двох років
він працював в ПП ОСОБА_1., який займається виготовленням піноблоків в
с.Порозово Рівненського району. Приблизно на початку другої декади червня 2007
року він зустрів жителя с.Порозово Рівненського району ОСОБА_5, який запитав,
чи не може він виписати на себе в ПП ОСОБА_1 цемент для нього. Він сказав йому,
що взнає точну ціну та, при можливості, випише цемент для нього.

20.06.2007 року ОСОБА_1. привіз на виробничу площадку, де
виготовляв блоки, в АДРЕСА_2цемент в мішках, які склав під навісом на вказаній
території. 21.07.2007 року він працював в ПП ОСОБА_1 цілий день до 17 години.
Після закінчення робочого дня пішов додому, де цілий вечір возив сіно.
22.06.2007 року біля 00 години він згадав, що забув на роботі на піноблоках, що
біля

піднавісу
свій мобільний телефон, тому він пішов до виробничої площадки ПП ОСОБА_1, де
через незакриту браму зайшов на територію та підійшовши до піноблоків, що
складені біля під навісу, знайшов свій мобільний телефон та забрав його. Після
цього, проходячи біля під навісу, він побачив там складений цемент та згадав,
що ОСОБА_5 просив дістати для нього цементу. В той час він вирішив викрасти 16
мішків цементу, щоб 12 продати ОСОБА_5., а 4 забрати собі. В зв"язку з цим
він по одному виніс з території виробничої площадки на дорогу 16 мішків
цементу. В той час коли він стояв біля даних мішків та думав, яким чином
перевезти цемент, по дорозі їхала підвода, якою керував якийсь незнайомий
чоловік.ОСОБА_4попросив даного чоловіка перевести вказаний цемент, на що той
погодився. З їздовим вже біля 2 години ночі він приїхав доОСОБА_5, якому
запропонував купити даний цемент по 37 гривень за мішок. Він запитав в нього,
чому він так пізно привіз даний цемент та чи не крадений він, на що той
відповів, що цемент він виписав, а так пізно привіз, так як раніше не мав часу
та йому терміново потрібні гроші. Після цього ОСОБА_5 погодився на його
пропозицію. Він скинув 12 мішків цементу з підводи ОСОБА_5. на подвір"я,
за що той дав йому по 37 грн. за мішок, всього 444 гривні. Решту цементу в
кількості 4 мішки він завіз до себе додому, який заховав в кладовці
господарського приміщення. Чоловіку, що керував підводою, він заплатив 20
гривень. Про скоєну крадіжку нікому не розповідав. Наступного дня зранку в
м.Рівному він програв вказані гроші на ігрових автоматах, після чого біля 11
години повернувся додому. Того ж дня в обідній час до нього додому прийшли
працівники міліції, яким він зізнався в скоєнні крадіжки цементу в ПП ОСОБА_1.
та добровільно видав для працівників міліції 4 мішки цементу, що залишилось в нього.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина
підсудного у скоєному повністю доведена.

У зв"язку з тим, що учасники судового розгляду не
оспорюють фактичні обставини справи, суд вважає за можливе визнати дослідження
доказів щодо цих обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються
дослідженими та встановленими в судовому засіданні, оскільки сторони вважають,
що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не
потребують дослідження у ході судового розгляду справи. При цьому суд
переконався у тому, що підсудний правильно розуміє зміст всіх обставин справи,
які б підлягали б доказуванню і ним не заперечуються і сумнівів у
добровільності та істинності його позиції немає. Підсудному роз"яснено, що
він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи буде
позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це,
підсудний настояв на істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених
обставинах справи.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєному
підтверджується зібраними по справі доказами, дослідженими судом, зокрема
потерпілий ОСОБА_1. показав, що 20.06.2007 року в магазині будівельних
матеріалів ВАТ «Укрторгбудматеріали», що по АДРЕСА_3мішків цементу марки М 500,
при цьому вартість 1 мішка цементу марки М 500 вагою 50 кг. становила 50.00
грн. Даний цемент він відвіз на свою земельну ділянку наАДРЕСА_2 та склав під
навіс підсобного приміщення, після чого того ж дня поїхав додому в м.Рівне.

Наступного разу приїхав в с.Порозово 22.06.2007 року приблизно о 08.00 год. та виявив
відсутність 16 мішків цементу марки М 500. Сума нанесеного йому збитку
становить 800 грн. Про даний факт повідомив працівників міліції, які приїхали
на місце події та того ж дня приблизно о 13.30 год. йому під розписку повернули 9 мішків цементу марки М 500.

Показання підсудного по суті справи підтверджуються явкою
з повинною / а.с.17 /, допитом свідкаОСОБА_5/ а.с.23 /, протоколом відтворення
обстановки та обставин події / а.с.47 /, речовими доказами / а.с.26 /,
протоколом їх огляду / а.с.14 /, протоколами огляду місць події / а.с.9-11,
12-13 /, довідками про вартість / а.с.18, 19 /.

Таким чином, судом встановлено,
що ОСОБА_4 умисно скоїв таємне викрадення чужого майна, тому його дії суд кваліфікує
за ч.1 ст.185 КК України.

При обранні виду і визначенні міри покарання підсудному суд враховує, що
злочин, в якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України є злочином
середньої тяжкості, особу підсудного, який непрацюючий, раніше не судимий, за
місцем проживання характеризуються позитивно, має погіршений стан здоров»я.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

Обставинами, що пом"якшують його покарання, є його явка з повинною,
щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих
збитків, скоєння злочину у неповнолітньому віці.

Вищевказане свідчить про відсутність у підсудного стійкої
установки на антигромадське життя, а таку сукупність обставин суд вважає
підставою для застосування відносно підсудного ст.75 КК України з покладенням
на нього певних обов'язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу
винного, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без відбування
покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої
системи.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує
характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного
основного покарання, обставин, що характеризують особу підсудного, середовище,
в якому він перебуває.

Керуючись
ст.ст.323, 324, 335 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого
ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі
строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

Зобов'язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з"являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, публічно попросити
пробачення у потерпілого.

Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну силу залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі: 9 мішків цементу, які передані
на зберігання потерпіломуОСОБА_1, залишити йому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.