Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
в судовому засіданні в м. Києві 08 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Комсомольського міського суду
Полтавської області від 13 жовтня 2006 року і ухвалу колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області від 02
громадянин України, такий, що двічі судився:
17.11.1997 р. за ст. 140 ч. 2 КК України
на 1 рік позбавлення волі;
17.04.1998 р. за ст. 101 ч. 1 КК України
на 2 роки 9 місяців 12 днів позбавлення волі,
звільнений 14.11.2000 р. за відбуттям строку покарання,
засуджений
за ч. 3 ст. 186 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2007
року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.
Згідно з вироком ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він 24 жовтня
2003 року приблизно о 19-ій год. на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_1, діючи
за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, із застосуванням до
ОСОБА_2 насильства, яке не було небезпечним для її життя та здоров'я, відкрито
викрав її майно на загальну суму 2955 грн., завдавши потерпілій значної
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати, а
справу направити на нове розслідування. Стверджує, що грабежу не вчиняв, а
висновок суду про його винуватість ґрунтується на недостовірних доказах,
отриманих незаконним шляхом. Разом з тим, оспорює правильність кваліфікації
його дій за ст. 186 ч. 3 КК України, зазначаючи про завищення вартості
викраденого майна. Вказує на суворість призначеного покарання.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні необхідно
Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_1 у грабежі, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що
завдало значної шкоди потерпілій, підтверджується дослідженими і належно
оціненими судом доказами.
Доводи касаційної скарги засудженого
ОСОБА_1 про його непричетність до вчинення даного злочину є безпідставними.
Так, допитаний як підозрюваний ОСОБА_1
показував, що 24 жовтня 2003 року прослідував за ОСОБА_2 до будинку АДРЕСА_1,
де на четвертому поверсі відкрито викрав у неї сумку з речами, а також плеєр.
Потерпіла ОСОБА_2 впродовж досудового
слідства та в суді давала докладні показання про обставини відкритого
викрадення її майна ОСОБА_1, підтвердивши свої показання при проведенні очної
ставки з останнім. Зокрема, вона показувала, що поблизу бару “Вітерець”
помітила, як ОСОБА_1 з іншим чоловіком, якого вона не знала, її переслідують.
Вирішивши перечекати, зайти до знайомої, яка жила АДРЕСА_1. Коли через 20
хвилин вийшла від знайомої та стала спускатись східцями вниз, чоловік, який був
з ОСОБА_1, схопив її ззаду, поваливши на підлогу. В цей час ОСОБА_1 зірвав з
плеча її сумку з речами, а також сумку-чохол з СД-плеєром і дисками.
Свідок ОСОБА_3 підтвердила, що восени
2003 року до неї додому АДРЕСА_1
заходила ОСОБА_2. Згодом зі слів потерпілої стало відомо про те, що ОСОБА_1
відкрито викрав у неї сумку.
Свідок ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_1 з
незнайомим їй чоловіком зайшли за ОСОБА_2 в будинок АДРЕСА_1. Через деякий час
вона почула крик потерпілої та побачила, як ОСОБА_1 вирвав сумку у ОСОБА_2 та
вибіг з цим чоловіком з під'їзду. Зустрівши пізніше ОСОБА_1, той розповів їй
про викрадення сумки і грошей у ОСОБА_2
Суд з належною повнотою перевіряв
показання ОСОБА_1 про наявність у нього алібі та обгрунтовано визнав ці доводи
безпідставними, оскільки вони дослідженими у судовому засіданні доказами не
Також перевірялись прокуратурою м. Комсомольська доводи ОСОБА_1 про застосування до нього
незаконних методів досудового слідства. За результатами перевірки наведені
факти не підтвердились і постановою прокурора від 24.06.2005 року в порушенні
кримінальної справи щодо працівників міліції відмовлено (т. 1 а.с. 274-275).
Як вбачається з матеріалів справи, потерпіла
ОСОБА_2 давала послідовні показання про вартість викраденого у неї майна, яка
була визначена з урахуванням цін, що існували на момент вчинення злочину.
Підстав для сумніву у достовірності цих
показань перевіркою матеріалів справи не виявлено.
Отже, доводи засудженого ОСОБА_1 про
завищення розміру завданих потерпілій збитків є необгрунтованими.
Суд апеляційної
інстанції, розглядаючи кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1,
перевірив викладені в ній доводи, які за
змістом є аналогічними доводам його касаційної скарги, та з наведенням
відповідних мотивів визнав їх безпідставними, а вирок - законним і обгрунтованим.
Дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 186 КК України
кваліфіковані правильно.
Обираючи ОСОБА_1 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України і
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а також
конкретні обставини справи.
Таке покарання є необхідним для виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення
ним нових злочинів, а тому підстав для пом'якшення призначеного засудженому
покарання не вбачається.
Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень, у справі не виявлено.
Підстав для призначення кримінальної
справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням учасників процесу
Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів
у задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1 відмовити.
Присяжнюк В.Ф. Школяров Ю.М. Кармазін