АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11/791/1412/13 р. Головуюча у 1-й інстанції Бочко Ю.І.
Категорія: додаткове розслідування Доповідач Бугрименко В.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця « 10» дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Бугрименка В.Г.
Суддів:Вороненко Т.В., Черствої Є.О.
З участю прокурораКоломійця В.С.
ПотерпілогоОСОБА_5
ЗахисниківОСОБА_6, ОСОБА_7
ОбвинуваченихОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді, на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 21 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою направлена прокурору на додаткове розслідування кримінальна справа щодо

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, раніше не судимого,

і

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 року

народження, громадянина України, раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.28, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 307 КК України.

Запобіжний захід щодо всіх обвинувачених - підписка про невиїзд.

Досудове розслідування по справі і її судовий розгляд проводився відповідно до кримінально-процесуального законодавства в редакції 1960 року. У відповідності до вказаного законодавства ця кримінальна справа підлягає розгляду і в суді апеляційної інстанції.

Органами досудового слідства ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_11 пред'явлено обвинувачення у тому, що вони, працюючи на посаді дільничних інспекторів міліції СДІМ Суворовського ВМ ХМУ УМВС України в Херсонській області та перебуваючи в адмінбудівлі вказаного відділу міліції, розташованого за адресою вул. Маяковського, 10 у м. Херсоні, 03 листопада 2009 року за попередньою змовою між собою умисно, використовуючи надані їм повноваження всупереч інтересам служби, з метою штучного нарощування показників розкриття злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів стали погрожувати неодноразово судимому ОСОБА_12 безпідставним притягненням до кримінальної відповідальності у разі невиконання їх вказівок збути будь-якій особі передану ними наркотичну речовину, на що той дав згоду. У цей же день близько п'ятнадцятої години обвинувачені передали ОСОБА_12 згорток з наркотичним засобом канабісом вагою 1, 734 г, які обвинувачені у невстановлений час та за невстановлених обставин придбали і зберігали в адмінбудівлі Суворовського відділу міліції м. Херсона. Через сорок хвилин ОСОБА_12, виконуючи незаконні вимоги обвинувачених, на бульварі Мирного в м. Херсоні передав наркотичні засоби ОСОБА_5 після чого обвинувачені затримали останнього, а ОСОБА_8 провів його огляд та склав протокол огляду, у який вніс завідомо неправдиві відомості про вилучення у ОСОБА_5 особливо-небезпечних наркотичних засобів. Надалі обвинувачені доставили ОСОБА_5 до Суворовського відділу міліції де ОСОБА_13 склав рапорт про вилучення у ОСОБА_5 наркотичних засобів, що стало підставою для реєстрації цього факту у журналі реєстрації заяв та повідомлень про злочини. Своїми діями обвинувачені спричинили істотну шкоду охоронюваним правам і інтересам ОСОБА_5, а також ними спричинена істотна шкоді державним інтересам.

Направляючи кримінальну справу на додаткове розслідування, суд першої інстанції вказав на неповноту та неправильність досудового слідства, зокрема відсутності даних щодо особи, у якої обвинувачені придбали наркотичні засоби, та обставини їх придбання. Крім того, на думку суду, не встановлено спричинення діями обвинувачених істотної шкоди так як ОСОБА_12 і ОСОБА_5 не були притягнуті до відповідальності. Не наведено доказів які б підтверджували вину обвинувачених і державним інтересам та вчинення ними злочину за попередньою змовою групою осіб. Запропоновано судом під час додаткового розслідування розширити коло доказів щодо придбання ними наркотичних засобів і заподіяння істотної шкоди та вчинення злочинів за попередньою змовою в групі осіб.

Прокурор, який приймав участь при розгляді справи в суді на постанову суду подав апеляцію, вказавши на її необґрунтованість. На думку прокурора досудове слідство по справі проведено повно і всебічно, а висновки суду щодо його неповноти не є вмотивованими. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

На апеляцію прокурора захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 подали заперечення, вказавши, що доводи прокурора про можливість розгляду справи судом суперечать фактичним обставинам справи. Просять постанову суду залишити без зміни, а апеляцію прокурора - без задоволення.

Заслухавши міркування прокурора і потерпілого про необхідність задоволення апеляції із наведених у ній підстав, захисників і обвинувачених, які просили постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо допущених слідчим порушень вимог ст.. 22 КПК України відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до положень ст. 281 КПК України повернення справи судом на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не можу бути усунута в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що під час досудового розслідування по справі допущена така неправильність і неповнота, яка не могла бути усунута під час розгляду справи в суді. У відповідності до вимог ст. 132 КПК України пред'явлене особі обвинувачення повинно бути конкретним. За змістом ст. 364 КК України, яка є злочином з матеріальним складом, кримінальна відповідальність за вказаною нормою матеріального права настає у випадку вчинення службовою особою діяння всупереч інтересам служби при умові, що від такого діяння настали певні наслідки, зокрема обов'язковою ознакою цього складу злочину є спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або громадським чи державним інтересам, або інтересам юридичних осіб. Вказане свідчить, що обов'язковою ознакою об'єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 364 КК України, є наявність спричинення злочином істотної шкоди, яка може проявлятися у вигляді матеріальних збитків ( п. 3 примітки до ст.. 364 КК України - коли заподіяні збитки у сто і більше разів перевищує розмір неоподаткованого мінімума доходів громадян) та нематеріальної шкоди. Кваліфікуючи дії ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 364 КК України, слідчий вказав, що вони умисно, з корисливих мотивів використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян і державним інтересам, вчинене працівниками правоохоронного органу за попередньою змовою групою осіб. Разом з тим, описуючи фактичні обставини справи, слідчий у постановах про притягнення як обвинувачених та в обвинувальному висновку не послався на спричинення істотної шкоди державним інтересам і вказав на спричинення обвинуваченими істотної шкоди лише правам громадянина ОСОБА_5 При цьому слідчим не конкретизовано яка саме істотна шкода спричинена вказаному громадянинові. Посилання у постанові на спричинення йому матеріальної шкоди відсутні. Якщо така шкода полягала у заподіянні суспільно небезпечних наслідків нематеріального характеру то необхідно було виписати у чому саме вона полягала - наприклад порушення таких конституційних прав як приниження честі і гідності, незаконне затримання, перенесені в результаті таких дій страждання і тому подібне. Відсутність посилань у постановах про притягнення як обвинувачених на одну із складових об'єктивної сторони злочину - спричинення істотної шкоди, її прояви в наслідках унеможливлювало постановлення судом законного і обґрунтованого рішення по справі. Під час розгляду справи в суді першої інстанції прокурор не виправив помилки слідчого шляхом зміни обвинувачення, а тому суд мав підстави у відповідності до кримінально-процесуального законодавства в редакції 1960 року повернути справу прокурору на додаткове розслідування.

Таким чином, постанову суду першої інстанції необхідно визнати законною, підстав для її скасування із наведених у апеляції прокурора доводів немає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України ( в редакції 1960 р.), колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді, залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 21 жовтня 2013 року про направлення прокурору на додаткове розслідування кримінальної справи щодо ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 - без зміни.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя