Справа № 127/290/15-к
Провадження №11-кп/772/217/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судової справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі, -

В С Т А Н О В И В:
До Вінницького райсуду Вінницької області надійшло подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі засудженому, -
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянина України,
українця, освіта середня, розлученого, раніше судимого:
- 18.08.1993 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 81 ч. 3, 140 ч. 3, 42, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- 09.06.1994 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 140 ч. 2, 206 ч. 2, 42, 43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 24.09.1999 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 196-1 ч. 1 КК України до 1 року виправних робіт з утриманням 20% заробітку;
- 06.12.2000 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 140 ч. 2, 43 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.09.2003 року по амністії,;
- 29.09.2004 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 16.02.2005 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 25.04.2007 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці;
- 12.12.2007 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 16.04.2008 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 08.07.2011 року умовно-достроково на 11 місяців 7 днів.
По даній справі засуджений: 30.09.2013 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70, 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі.
Дане подання мотивовано тим, що мотивоване тим, що засуджений за час відбування покарання один раз був притягнений до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався.
Працевлаштований різноробочим на ділянці виготовлення цегли, поставленні завдання виконує вчасно та у повному обсязі, дбайливо поводиться з довіреним інструментом та обладнанням. Характеризується позитивно. Режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінну поведінку та ставлення до праці двічі був заохочений адміністрацією установи. Відбув більше 2/3 строку покарання (початок строку - 18.01.2012 року, БМ 2/3 строку 08.12.2014 року, кінець строку - 18.05.2016 року).
Також, засуджений ОСОБА_7 подав заяву до суду, в якій просив розглянути подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86), щодо застосування ст. 82 КК України до нього, а саме: заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі без його участі. Адвоката не потребує. У вирішенні заявленого подання покладається на розсуд суду.
Відмовляючи в задоволенні вказаного подання Вінницький міський суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому заміна невідбутої частини строку покарання на більш м`який у вигляді обмеження волі є необґрунтованим.
В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду І інстанції та постановити нову, якою задовольнити подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі,пояснюючи це тим, що дана ухвала суджу є необґрунтованою і незаконною.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляції засудженого, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів судової справи, суд повністю дотримався вимог ст. 370 КПК України при постановленні зазначеної ухвали.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 82 КК заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Так, відмовляючи у задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі, суд у своїй ухвалі вірно послався на те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який йому призначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі, з яких він відбув лише 2/3 частини покарання.
З характеристики ОСОБА_7 вбачається, що він один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності та не має жодного заохочення, лише оголошенні подяки. Крім того, останній на дільниці по виготовленню цегли не працює так як дільниця не функціонує, та зарплатню не отримує, про що свідчить надана суду довідка про нарахування та утримання заробітної плати засудженим ОСОБА_7 (а.с.7).
А тому, з огляду на поведінку засудженого за весь період відбутого покарання та особу засудженого, який неодноразово судимий за корисливі злочини, умовно-достроково звільнився і знову вчинив злочини, суд І інстанції вірно зазначив, що така його поведінка є ситуативною, направленою на уникнення відбування покарання в місцях позбавлення волі та отримання додаткових пільг і не свідчить про те, що останній став на шлях виправлення.
Окрім того, вирішуючи питання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому судом І інстанції враховано значний термін невідбутої засудженим частини покарання, який становить 1 рік 3 місяців 27 днів.
Тому, з огляду на вищенаведене, Вінницький міський суд вірно прийшов до висновку про відмову в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі засудженомуОСОБА_7 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407,419 КПК України, Апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2015 року, якою було відмовлено у поданні начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№ 86) про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі засудженому ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з часу отримання копії ухвали.

Судді:
З оригіналом згідно: