Справа № 175/58/13
Ухвала

Іменем України

17 грудня 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бровченка В.В.,

суддів - Алтуніна О.В., Воздвиженського
О.Л.,

при секретарі Гончаровій Я.О.,

за участю: прокурора Деркача М.А.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейне кримінальне
провадження відносно

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Дніпропетровська,

громадянина України, зареєстрованого
по АДРЕСА_1,

раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів,
передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.146, ч.2 ст.263
КК України,

встановив:

У судових дебатах прокурор заявив
клопотання про відновлення стадії
з'ясування обставин справи та
перевірки їх доказами та вирішення
питання про продовження строку
тримання обвинуваченого під вартою,
який спливає 23 грудня 2013 року, вказуючи,
що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК
України не зменшилися, а судові дебати
можуть тривати значний проміжок часу і
до спливу строку дії попередньої
ухвали про продовження запобіжного
заходу неможливо забезпечити
дотримання права учасників процесу на
участь у судових дебатах, а
обвинуваченого - на останнє слово, при
цьому не обмежуючи колегію суддів у
часі перебування у нарадчій кімнаті.
Також просив долучити до матеріалів
справи заяву свідка ОСОБА_8 від 26.11.2013
року про застосування до нього
психічного насильства з боку захисника
ОСОБА_5 і невідомої йому жінки.

Захисники, потерпілі та обвинувачений
заперечували проти клопотання
прокурора, посилаючись на
безпідставність обвинувачення і
недоведеність того, що ОСОБА_7 може
переховуватись від суду чи
перешкоджати кримінальному
провадженню іншим шляхом.

Вислухавши думку сторін, колегія
суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під
час судового розгляду суд за
клопотанням сторони обвинувачення або
захисту має право своєю ухвалою
змінити, скасувати або обрати
запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другої цієї статті
передбачено, що вирішення питання
судом щодо запобіжного заходу
відбувається в порядку, передбаченому
главою 18 цього Кодексу.

До спливу продовженого строку суд
зобов'язаний повторно розглянути
питання доцільності продовження
тримання обвинуваченого під вартою,
якщо судове провадження не було
завершене до його спливу (ч.3 ст.331 КПК
України).

За приписом ч.1 ст.177 КПК України метою
застосування запобіжного заходу є
забезпечення виконання підозрюваним,
обвинуваченим покладених на нього
процесуальних обов'язків, а також
запобігання спробам: переховуватися
від органів дізнання та/або суду;
знищити, сховати або спотворити
будь-яку із речей чи документів, які
мають істотне значення для
встановлення обставин кримінального
правопорушення; незаконно впливати на
потерпілого, свідка, іншого
підозрюваного, обвинуваченого,
експерта, спеціаліста у цьому ж
кримінальному проваджені;
перешкоджати кримінальному
провадженню іншим чином; вчинити інше
кримінальне правопорушення чи
продовжити кримінальне
правопорушення, у якому підозрюється,
обвинувачується.

Відповідно до частини другої цієї
статті підставою запобіжного заходу є
наявність обґрунтованої підозри у
вчинені особою кримінального
правопорушення, а також наявність
ризиків, які дають достатні підстави
слідчому судді, суду вважати, що
підозрюваний, обвинувачений,
засуджений може здійснити дії,
передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що в
ході досудового розслідування судом до
ОСОБА_7 було застосовано запобіжний
захід у вигляді тримання під вартою в
порядку, передбаченому КПК України 1960
року. При вирішенні цього питання
встановлені ризики того, що
обвинувачений може переховуватися від
суду, незаконно впливати на свідків і
потерпілих. У подальшому
зазначені обставини неодноразово були
підставою продовження строку тримання
обвинуваченого під вартою.

До теперішнього часу ризики, з якими
пов'язаний такий запобіжний захід не
відпали і не зменшилися, а розгляд
справи з об'єктивних причин не може
бути закінчений до спливу строку
тримання ОСОБА_7 під вартою, у зв'язку з
чим суд вважає необхідним продовжити
дію цього запобіжного заходу ще на 60
днів. Ступень ризиків, встановлених у
даному кримінальному провадженні,
унеможливлює застосування більш
м'якого запобіжного заходу.

Посилання сторони захисту на
безпідставність обвинувачення, як на
підставу відмови у продовженні строку
дії запобіжного заходу, не можуть бути
прийняті судом до уваги на даній стадії
процесу, оскільки надані сторонами
докази підлягають оцінці під час
ухвалення судового рішення відповідно
до ст.ст.89 ч.1, 94 КПК України.

Виходячи зі стадії судового розгляду,
суд відновлює з'ясування обставин
справи та продовжує строк дії
запобіжного заходу.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для
долучення до матеріалів справи заяви
свідка ОСОБА_8 про застосування до
нього психічного насильства, оскільки
зі змісту цієї заяви вбачається, що
насильство до свідка було застосовано
уже після його допиту у судовому
засіданні, а отже вона не впливає на
достовірність показань цього свідка.
Крім того, таку заяву не було внесено до
ЄРДР у порядку ст.214 КПК України.

Керуючись ст.ст.331, 364, 369 КПК України,
суд -

ухвалив:

Відновити з'ясування обставин,
встановлених під час кримінального
провадження та перевірки їх доказами.

Клопотання прокурора про
продовження тримання обвинуваченого
під вартою - задовольнити, а клопотання
про долучення письмового доказу -
залишити без задоволення.

Запобіжний захід, обраний
обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді
тримання під вартою - продовжити до
16 години 30 хвилин 15 лютого 2014 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому,
прокурору і направити начальнику
Дніпропетровського слідчого
ізолятора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В.
Бровченко

Суддя О.В. Алтунін

Суддя О.Л.
Воздвиженський