Провадження № 606/2763/14-к

і м е н е м У к р а ї н и
27 січня 2015 року м.Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, несудимого
за ч.1 ст.296 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 з метою придбання алкогольних напоїв 1 листопада 2014 року біля 23.30 год. разом із своїм рідним братом ОСОБА_8 зайшли у приміщення торгового павільйону, який розташований у АДРЕСА_2 та власником якого є потерпілий ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаному торговому павільйоні, в якому на той час не здійснювалась торгівля у зв`язку із проведенням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ревізії і переоцінки товару, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 продати йому пляшку коньяку, у чому йому останній відмовив, пославшись на заборону торгівлі алкогольними напоями після 21 год. Крім того, потерпілий ОСОБА_6 попросив ОСОБА_4 та ОСОБА_8 покинути приміщення торгового павільйону. Будучи розгніваним на вказані дії потерпілого, обвинувачений почав словесно ображати потерпілого, висловлюючись до нього нецензурними словами. Далі, ОСОБА_4 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, бажаючи показати свою зверхність над потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , принизити їх, без дозволу останніх взяв із прилавка павільйону печиво та жуйки, розпочав їх їсти, кидаючи на підлогу. На зауваження потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покинути торговий павільйон ОСОБА_4 не відреагував, а вдарив рукою по пластиковій кришці холодильної вітрини, тим самим розбивши її. Після того, як потерпілий ОСОБА_6 вказав ОСОБА_4 про те, що повідомить працівників правоохоронних органів про його неправомірні дії, останній взяв із прилавка мобільний телефон ОСОБА_6 , кинув його у вертикальну вітрину, пошкодивши полицю, внаслідок чого товар, який стояв на полиці вітрини впав на підлогу, де знаходились алкогольні напої та розбив дві пляшки коньяку. В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 та пошкодження майна потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 501.25 грн.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та суду показав, що 1 листопада 2014 року біля 23 год.30 хв. він разом із своїм рідним братом ОСОБА_8 зайшов у приміщення торгового павільйону, що в АДРЕСА_2 з метою придбати чи взяти у борг пляшку коньяку, однак власник павільйону ОСОБА_6 , який знаходився в той час разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 у павільйоні, відмовився його продати, посилаючись на заборону торгівлі алкогольними напоями після 21 год. В той час між ним та потерпілим ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого він ображав останнього нецензурною лайкою. На зауваження потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 припинити хуліганські дії він не реагував, а вирішив їх продовжити. З цією метою, він без дозволу потерпілих взяв із прилавка магазину печиво та жуйки та почав їх їсти, кидаючи на підлогу, після чого вдарив рукою по кришці холодильної вітрини. Далі, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно взяв із прилавка мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 та кинув ним у вертикальну вітрину, пошкодивши при цьому полицю. Також підтвердив, що внаслідок вчинення ним хуліганських дій було розбито дві пляшки коньяку.
У вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ч.1 ст.296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.50,65,69 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, обвинуваченого є те, що він щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, добровільно відшкодував заподіяну правопорушенням шкоду.
Відповідно до ч.2 ст.66 КК України, суд визнає такою, що пом`якшує покарання обставину, а саме: наявність на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Аналізуючи в сукупності наведені обставини, що помякшують покарання, враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, думку потерпілих, які просять призначити обвинуваченому несу воре покарання, суд визнає ці обставини та дані про його особу такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на помякшення покарання, а тому із урахуванням вимог ст.69 КК України вважає призначити йому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини першої статті 296 КК України, у виді штрафу.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, і призначити йому покарання:
за ч.1 ст.296 КК України із застосуванням ст.69 цього Кодексу штраф у розмірі 3400 грн.
Речовий доказ у провадженні: мобільний телефон марки «NOKIA Х2», який передано для зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у розпорядженні останнього.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.