Справа № 750/1516/15-к
Провадження № 1-кп/750/136/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0005041 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернігова, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, працює мерчендайзером у ТОВ Компанія Континент, раніше не судимий, проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , 12.09.2014 року, приблизно о 18.00, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , внаслідок конфлікту, який виник на побутовому ґрунті, наніс приблизно 4 удари ногою по ногам ОСОБА_4 , внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді: забиття лівого колінного суглобу, синців лівої нижньої кінцівки, синців лівої верхньої та правої нижньої кінцівок, які, відповідно до висновку експерта № 904 від 19.09.2014 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені у обвинуваченні. Щиро каявся у скоєному, просив пробачення у потерпілої.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що вчинений злочин є злочином невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину та його наслідки, відношення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілої та її представника щодо призначення обвинуваченому максимального покарання, особу обвинуваченого - його вік, сімейний стан, освіту, стан його здоров`я, що він працює, строк його роботи, на вказаному ним товаристві, матеріальний стан обвинуваченого, його формально позитивну характеристику за місцем проживання, що обвинувачений раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, перш за все, думку потерпілої та її представника про призначення покарання у вигляді обмеження волі, вищевказані дані, що характеризують обвинуваченого, прохання обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді штрафу, оскільки відбування покарання у вигляді громадських робіт може вплинути на його роботу, на яку він нещодавно влаштувався, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі відповідно до мінімальної межі санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений обвинуваченим злочин.

Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, інші дані, що характеризують його особу, зокрема вік, відсутність негативних даних на нього, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши йому мінімальний іспитовий строк, передбачений ст.75 КК України.

Саме таке покарання, з врахуванням обставин вчинення злочину, його наслідків, думки потерпілої та її представника щодо призначення покарання, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обов`язок, передбачений ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього обов`язок.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такий обов`язок:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1