У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Кузьменко О.Т.,
Пошви Б.М.

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 20 вересня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1. та захисника ОСОБА_2. на вирок апеляційного суду Донецької
області від 18 червня 2007 року.

Цим
вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженця м. Зугрес Донецької області , непрацюючий, судимості не має відповідно до ст.89 КК України,

за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, ч. 4 ст. 187 КК
України на 10 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його
власністю.

На
підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1. остаточно призначено - 13 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_1. на відшкодування матеріальної та моральної
шкоди на користь потерпілої ОСОБА_3. відповідно 1335 грн. 50 коп. та 10000
грн. та
в дохід держави судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи, в сумі 326 грн. 88 коп.

ОСОБА_1. засуджено за вчинення умисних
злочинів при наступних обставинах.

20 січня 2007 року приблизно о 22
годині ОСОБА_1., знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, маючи умисел на
протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу зайшов у квартиру
№ 30, розташовану в будинку № АДРЕСА_1у м. Зугрес Донецької області, де мешкав
знайомий йому ОСОБА_4., який, будучи паралізованим, перебував у безпорадному
стані, і, реалізуючи свій умисел, напав
на нього. Застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров'я ОСОБА_4., а далі, оскільки останній став
учиняти дії, направлені на утримання свого майна, із метою його вбивства з корисливих мотивів,
завдав ОСОБА_4. численні удари ногами по голові і тулубу, заподіявши йому
сполучену травму тіла з множинними
переломами ребер, органів грудної клітки, правої нирки, яка ускладнилась
розвитком шоку, від якої ОСОБА_4. помер.

Доводячи свій злочинний намір до
кінця, ОСОБА_1. викрав із квартири телевізор „Соні” вартістю 930 грн., яким у
подальшому розпорядився.

За змістом касаційних скарг:

захисник ОСОБА_2. вважає, що вирок відносно ОСОБА_1.
підлягає зміні у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону,
оскільки висновки суду про вчинення ОСОБА_1. розбійного нападу на ОСОБА_4. і
його подальшого вбивства не відповідають фактичним обставинам справи,
ґрунтуються на доказах, які між собою не
узгоджуються і не є достатніми для визнання ОСОБА_1. винним у скоєнні
інкримінованих йому дій. Оскільки засуджений не заперечує, що він таємно, без
застосування будь-якого насильства до
ОСОБА_4., викрав телевізор, просить вирок змінити й перекваліфікувати дії
ОСОБА_1. на ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому більш м'яке покарання;

засуджений ОСОБА_1. вказує, що досудове та судове слідство по справі
проведені однобічно і необ'єктивно, із порушенням вимог закону, внаслідок чого
він під час досудового слідства обмовив
себе щодо вчинення розбійного нападу на ОСОБА_4. та його вбивства. Стверджуючи
про відсутність об'єктивних доказів його винуватості у вчиненні зазначених
злочинів, просить вирок скасувати, а справу направити на нове розслідування.

Заслухавши
доповідача, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційних
скарг і вважала вирок законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали справи та
доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не
підлягають.

Висновок
суду про винуватість ОСОБА_1. у вчиненні інкримінованих злочинів відповідає фактичним обставинам справи і
підтверджується наявними доказами, які судом всебічно й повно досліджені та
правильно оцінені.

Доводи
касаційних скарг про відсутність достовірних доказів винуватості ОСОБА_1. у
вчиненні розбою та умисного вбивства ОСОБА_4. із корисливих мотивів є
безпідставними.

Так,
ОСОБА_1. при допитах 27.01.2007р. підозрюваним та 29.01.2007р. обвинуваченим,
проведенні 30.01.2007р. відтворення обстановки й обставин події визнав, що
20.01.2007р. після сварки із ОСОБА_4. він вирішив викрасти у нього телевізор, у
зв'язку з чим близько 21 години, знаходячись у стані сп'яніння, повернувся у квартиру, де в одній з кімнат
узяв телевізор “Соні”. Коли ж проходив повз ОСОБА_4., який лежав на дивані в
залі, останній став заперечувати проти таких його дій, схопив за полу плаща і
почав кричати. Щоб припинити дії ОСОБА_4., він, утримуючи телевізор, стягнув
потерпілого на підлогу і завдав кілька ударів взутими ногами по тулубу та
обличчю. Коли потерпілий перестав кричати, він залишив квартиру, а телевізор
продав мешканцю сусіднього гуртожитку за
100 грн.

Такі
показання ОСОБА_1. підтверджуються іншими дослідженими судом доказами.

Зокрема,
із показань родичів загиблого - потерпілої ОСОБА_3., свідків ОСОБА_5. та
ОСОБА_7. убачається, що вони вдень 20.01.2007р. знаходились у квартирі
ОСОБА_4., який був паралізований і не міг самостійно пересуватись, де разом із
ОСОБА_6. встановлювали замок на вхідні двері, який напередодні вночі виламали
сусіди щоб загасити пожежу, що почалась у квартирі. Приблизно о 17 годині в
квартиру прийшов у нетверезому стані ОСОБА_1., який деякий час співмешкав із
ОСОБА_5. у цій квартирі, затіяв скандал, у зв'язку з чим вони виштовхнули його
з квартири. Не бажаючи продовження конфлікту з ОСОБА_1., який міг повернутись,
вони, не закінчивши ремонт дверей, пішли з квартири, закривши замок викруткою.

Як далі
вказував ОСОБА_7., приблизно о 22 год. 30 хв. він повернувся у квартиру
ОСОБА_4. щоб переночувати. Двері квартири були відчинені. Зайшовши в коридор,
побачив, що на підлозі в залі лежав закривавлений ОСОБА_4. Він відразу побіг до
свого дядька ОСОБА_8. і повідомив його про
побачене.

Указані
особи підтвердили зникнення з квартири телевізора „Соні” сріблястого кольору.

Обставини
виявлення трупа ОСОБА_4. із слідами насильницької смерті підтверджуються
показаннями свідка ОСОБА_8. та даними протоколу огляду місця події.

За
висновками судово-медичних експертиз при дослідженні трупа ОСОБА_4. виявлені множинні переломи ребер із
правого боку, забої серця, правої легені, правої нирки, множинні садна обличчя,
живота, в області правого тазостегнового суглоба та гребня клубової кістки,
правої верхньої кінцівки, шиї, забита рана підборіддя, які в сукупності
відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент
заподіяння, які могли утворитись від не менше восьми ударів травмуючими
предметами. Смерть ОСОБА_4. настала від сполученої травми тіла з множинними
переломами ребер, забиттям органів грудної клітки і правої нирки, які
ускладнились розвитком шоку.

Свідок
ОСОБА_9. указував, що ввечері вказаного дня до гуртожитку, розташованого
в м. АДРЕСА_2, прийшов ОСОБА_1. і
запропонував купити телевізор марки «Соні» сріблястого кольору, на що
ОСОБА_9. погодився. Вони разом пішли до будинку, розташованому по вул. АДРЕСА_1, де ОСОБА_9. залишився
очікувати ОСОБА_1. біля під'їзду, а ОСОБА_1. через деякий час виніс телевізор,
після чого вони повернулись до гуртожитку, перевірили чи працює телевізор, і
ОСОБА_9. придбав його за 100 грн.

ОСОБА_1.
не заперечував, що саме ОСОБА_9. він продав телевізор “Соні”, викрадений із
квартири ОСОБА_4.

Допитаний
у судовому засіданні свідок ОСОБА_10. пояснив, що 20.01.2007р. приблизно о 22
год. 25 хв. він, працюючи водієм таксі, підвозив ОСОБА_1. до кафе „Гефест”.
Розраховуючись, ОСОБА_1. дав йому грошову купюру вартістю 100 грн.

Свідок
ОСОБА_11. стверджувала, що 20.01.2007р. приблизно о 22 год. 30 хв. у кафе
«Гефест», де вона працює барменом, зайшов ОСОБА_1., одягнутий у довгий плащ
коричневого кольору, на якому в області
спини вона бачила пляму, схожу на кров.

Відповідно
з протоколом огляду особистих речей ОСОБА_1. у нього 21.01.2007р. вилучені сорочка, а також джинси та куртка бежевого
кольору ( як у подальшому встановлено - плащ ) із слідами плям бурого
кольору, схожими на кров, у тому числі на куртці в області спини.

За
висновком судово- імунологічної експертизи на плащі та джинсах виявлені сліди крові, яка могла походити від
потерпілого ОСОБА_4.

Крім
того, відповідно з висновком судово-криміналістичної експертизи волокнистих
матеріалів серед волокон-накладень на джинсах ОСОБА_1. виявлені волокна, які мають загальну родову належність
із волокнами, які входять до складу сорочки, яка знаходилась на трупі ОСОБА_4.,
а на сорочці останнього виявлені волокна, які входять до складу сорочки,
вилученої в ОСОБА_1.

Засуджений
не оспорював, що саме у вилученому одязі він заходив увечері 20.01.2007р. до
квартири ОСОБА_4.

Свідки
ОСОБА_12. та ОСОБА_13., мати та вітчим ОСОБА_1., пояснили, що протягом дня
20.01.2007р. останній кілька разів приходив додому і переодягався. Останній раз
він одягнув довгий плащ коричневого кольору, повернувся близько 24 години в
нетверезому стані, на його обличчі були сліди крові, а на плащі помарки.

Твердження
засудженого про те, що він на початковому етапі досудового слідства обмовив
себе внаслідок застосування недозволених методів перевірялись прокурором під
час досудового слідства та судом при розгляді справи і не знайшли
підтвердження.

Як
указував засуджений, незаконні методи застосовували до нього працівники міліції
при відібранні пояснень 21.01.2007р.

Допитані судом свідки ОСОБА_14. та ОСОБА_15. пояснили, що
при прийомі 21.01.2007р. в ІТУ ОСОБА_1. тілесних ушкоджень не мав і з
будь-якими скаргами не звертався.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. визнавав вину не лише при відібранні
у нього пояснень, а і під час вищевказаних слідчих дій, які проводились слідчим
прокуратури вже після затримання його відповідно до ст. 115 КПК України
26.01.2007р. та обрання судом 29.01.2007р. запобіжного заходу у вигляді
тримання під вартою. При цьому при з'ясуванні слідчим причин зміни показань
ОСОБА_1. заперечував застосування до нього незаконного впливу з боку цього
слідчого.

Крім того, із змісту пояснень ОСОБА_1. вбачається, що в
них містяться факти, які не були відомі працівникам міліції. Зокрема,
саме ОСОБА_1. у своїх перших поясненнях указав про те, що він повернувся на
квартиру до ОСОБА_4. із метою заволодіти телевізором і, оскільки останній
намагався перешкодити таким його діям, застосував до нього насильство, після чого забрав телевізор і пішов із
квартири.

До пояснень ОСОБА_1. працівники міліції не мали
відомостей про викрадення з квартири ОСОБА_4. телевізора, оскільки його родичі
про це на той період досудового слідства не заявляли.

Зазначеним спростовуються показання ОСОБА_1. про те, що
ніяких свідчень він працівникам міліції не давав, а лише підписав виготовлені
ними від його імені пояснення.

Про характер застосованого до потерпілого насильства
ОСОБА_1. пояснив і продемонстрував при
відтворені обстановки і обставин події.

Ці його показання в подальшому підтвердились висновком
судово-медичної експертизи, яким установлено, що виявлені у ОСОБА_4. тілесні
ушкодження могли утворитись при обставинах, указаних ОСОБА_1. при відтворенні
обстановки й обставин події.

Таким
чином, показання ОСОБА_1., в яких він визнавав вину у вчиненні насильницьких
дій щодо ОСОБА_4. із метою заволодіння його майном, підтверджуються сукупністю
вищенаведених доказів, узгоджуються з ними, тому суд визнав їх достовірними, а
твердження засудженого про те, що він насильства до потерпілого не застосовував
і телевізором заволодів таємно, обґрунтовано розцінив як намагання уникнути
відповідальності за скоєні ним злочини.

Надуманим
є твердження в касаційних скаргах про суперечливість доказів, покладених в
основу висновку суду про винність засудженого у вчиненні інкримінованих дій.

Аналіз
показань потерпілої та свідків свідчить про те, що в них істотних
суперечностей, які б ставили під сумнів достовірність їх показань, не
міститься.

Та
обставина, що по справі не встановлено, яким чином потерпілий, який не міг
самостійно пересуватись, опинився в залі, тоді як родичі залишили його в
спальній кімнаті, не впливає на повноту дослідження обставин справи, оскільки,
як убачається з показань ОСОБА_1., коли він прийшов у квартиру до ОСОБА_4.,
останній уже лежав у залі на дивані, і
тілесних ушкоджень у нього не було. Не вказував він про наявність у
потерпілого слідів побоїв і після повернення через деякий час у квартиру з
метою заволодіння телевізором.

Не
спростовують висновків суду й показання свідків ОСОБА_10., ОСОБА_16.,
ОСОБА_17., які після 22 години
спілкувались з ОСОБА_1. і не бачили на його плащі слідів крові, оскільки, як
зазначали вказані свідки, на вулиці було темно і вони не звернули увагу на
наявність забруднень на верхньому одязі засудженого.

Враховуючи,
що ОСОБА_1. із метою заволодіння майном потерпілого, який завідомо для нього мав похилий вік,
знаходився у безпорадному через хворобу стані, завдав йому не менше восьми
ударів ногами в життєво важливі частини тіла, спричинивши йому тілесні
ушкодження, від яких настала смерть, суд обґрунтовано визнав, що засуджений мав
умисел на вбивство ОСОБА_4.

Таким
чином, обставини справи досліджені судом об'єктивно та з достатньою повнотою,
викладені у вироку висновки про винність ОСОБА_1. та кваліфікацію його дій
відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на доказах, здобутих в
установленому законом порядку. Призначене засудженому покарання відповідає
ступені тяжкості вчинених злочинів та його особі, є необхідним та достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Цивільний
позов потерпілої вирішено відповідно з вимогами закону.

Підстави
для скасування вироку й направлення справи на нове розслідування чи зміни
вироку з перекваліфікацією дій засудженого
на ч. 3 ст. 185 КК України, як про це ставиться питання в касаційних
скаргах, відсутні.

Враховуючи
наведене та керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційні
скарги захисника ОСОБА_2. та засудженого ОСОБА_1. залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду Донецької
області від 18 червня 2007 року щодо
ОСОБА_1- без зміни.

СУДДІ:

РЕДЬКА А.І. КУЗЬМЕНКО
О.Т. ПОШВА Б.М.