УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів за участю прокурора

Вус С.М., Глоса Л.Ф., Саленка І.В.

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 9 вересня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1
на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2006 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

вироком Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 30 червня 2006 року засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та мешканця с. Лобойковки

Петриківського району

Дніпропетровської області,

раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 358 КК України на 1 рік обмеження волі;

за ч. 2 ст. 358 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі;

за ч. 1 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки 6 місяців обмеження волі;

за ч. 1 ст. 366 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з веденням бухгалтерського обліку на 2 роки;

за ч. 3 ст. 191 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з веденням бухгалтерського обліку на 2 роки 6 місяців;

за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1 призначено остаточне покарання шляхом
часткового складання покарань у виді позбавлення волі на 5 років з позбавленням
права обіймати посади, пов'язані з веденням бухгалтерського обліку на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням
обов'язку, передбаченого ст. 76 КК України щомісячно з'являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2006 року
зазначений вирок змінено.

Виключено засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190 КК України. Призначено за ч. 4
ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України покарання у виді обмеження волі на 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді
5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з
веденням бухгалтерського обліку на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного
покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_1 обов'язок періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

В решті вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він будучи головним бухгалтером ЗАТ
“Петриківка-Агротехсервіс”, бухгалтером ФГ “Еліта” та вів без трудового
договору бухгалтерський облік приватного підприємця ОСОБА_2, шляхом обману і
підробки документів, які надавали право на відшкодування заробітної плати по
дотаційним робочим місцям, за період з квітня 2004 року по січень 2005 року
заволодів бюджетними коштами, які виділялись державою на відшкодування витрат
за дотаційні робочі місця ПП “Хоруженко” у сумі 12 056 грн. 86 коп.

Крім того, ОСОБА_1 шляхом підроблення, зловживаючи службовим становищем, за
період з липня 2004 року по січень 2005 року заволодів бюджетними коштами, які
виділялись державою на відшкодування
витрат за дотаційні робочі місця по ФГ “Еліта” у сумі 8 680 грн. 80 коп.

16 лютого 2005 року приблизно об 11 годині у приміщенні кафе “До Івана”,
розташованому по вул. Калініна, 62 смт. Петриківка Дніпропетровської області,
ОСОБА_1, будучи посадовою особою, шляхом обману, переконавши ОСОБА_2 в
необхідності передачі хабара директору Петриківського районного центру
зайнятості, отримав від неї в якості хабара 850 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 вказує на те, що його безпідставно
засуджено за вчинення злочинів, пов'язаних з діяльністю ПП “Хоруженко”,
оскільки він неофіційно працював у зазначеного приватного підприємця та вносив
інформацію до офіційних документів за вказівкою ОСОБА_2 Стверджує, що суд
першої інстанції безпідставно поклав в основу вироку показання ОСОБА_2, які
вона давала під час досудового слідства. Зазначає, що ОСОБА_2 передала йому
гроші в сумі 850 грн. за оплату його послуг, а не для передачі хабара директору
центру зайнятості. Просить судові рішення скасувати, а кримінальну справу
направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора про необгрунтованність
касаційної скарги засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши
наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 щодо необгрунтованості
засудження за інкриміновані йому злочини є непереконливими.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів грунтується на
доказах, які повно і об'єктивно досліджені судом першої інстанції та перевірені
при розгляді апеляцій апеляційним судом. Наявним доказам дана правильна
юридична оцінка.

Посилання засудженого ОСОБА_1 у скарзі на неправдивість
показань свідка ОСОБА_2 є
безпідставними, оскільки її показання послідовні, підтверджуються іншими
доказами, і даних про те, що вона обмовила ОСОБА_1 немає.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і твердження у
касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 передала йому кошти не
в якості хабара директору центра зайнятості, а як заробітну плату за послуги, пов'язані з
веденням бухгалтерського обліку, оскільки з огляду на матеріали справи
вбачається, що ОСОБА_1 підбурював ОСОБА_2 саме до дачі хабара, а отримавши від
неї кошти заволодів ними шляхом
обману.

Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є
необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових
злочинів.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за
собою скасування судових рішень, у справі не виявлено.

Таким чином, колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, не вбачає підстав для скасування чи зміни судових рішень.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями
394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити в задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1

с у д д і:

Кармазін Ю.М. Вус
С.М. Глос Л.Ф.