Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/339/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників-адвокатів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду м.Кіровограда матеріали кримінального провадження № 0000467 за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2015 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матусів, Маловисківського райну Кіровоградської області, жителя: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, з освітою повною загальною середньою, не працюючого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, являється інвалідом ІІІ групи, в силу ст.89 КК України не судимого;

засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, у відповідності до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

За ч.2 ст.187 КК України ОСОБА_7 виправдано.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено особисте зобов`язання.

Стягнено з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 606 (шістсот шість) грн.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_3 , одруженого, не працюючого, маючого на утриманні дитину, освіта неповна загальна середня, в силу ст.89 КК України не судимого;

засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, у відповідності до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

За ч.2 ст.187 КК України ОСОБА_8 виправдано.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено заставу.

Стягнено з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 606 (шістсот шість) грн.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Мар`янівка, Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_4 , одруженого, маючого на утриманні дитину-інваліда, не працюючого, з освітою повною загальною середньою, в силу ст.89 КК України не судимого;

засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, у відповідності до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

За ч.2 ст.187 КК України ОСОБА_9 виправдано.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено заставу.

Стягнено з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 606 (шістсот шість) грн.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Подзь, Сисольського району АССР Комі, зареєстрованого та жителя: в АДРЕСА_5 , не одруженого, працюючого ТОВ «Транс Сервіс» з 01.08.2014 року, з освітою повною загальною середньою, раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 28.07.2004 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.5 ст.185, ч. 4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263, ст.357, ч.3 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок частково було змінено апеляційним судом Кіровоградської області від 26.10.2004 року та призначено покарання за ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.5 ст.185, ч.3 ст.357 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить на праві особистої власності засуджено;

- 14.06.2010 року постановою Крижопольського районного суду Вінницької області від 08.06.2010 року звільнено за ст. 81 КК України, умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців 24 (двадцять чотири) дні. Судимість не знята та не погашена.

засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2004 року, вирок частково було змінено апеляційним судом Кіровоградської області від 26.10.2004 року, остаточну міру покарання призначено позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислюється з моменту вступу вироку в законну силу.

Зарахувано в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 11 квітня 2012 року по 28 лютого 2014 року.

За ч.2 ст.187 КК України ОСОБА_10 виправдано.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено заставу.

Стягнено з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 606 (шістсот шість) грн.

Доля речових доказів по справі вирішена.

Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.186 КК України за наступних обставин.

10.04.2012 року близько 11 години 45 хвилин обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_7 , на автомобілі останнього, який належить йому на праві власності «Мерседес 210» державний номер НОМЕР_1 , приїхали до магазину «Максима», що знаходиться за адресою: вул. Кірова в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, біля якого знаходився автомобіль «Нісан Максіма» державний номер НОМЕР_2 , на якому прибув потерпілий ОСОБА_13 , разом з ОСОБА_14 .

ОСОБА_7 маючи умисел на відкрите вилучення чужого майна вийшов з свого автомобіля підійшов до потерпілого ОСОБА_13 , та почав вести з ним розмову мову про борг. Після чого, ОСОБА_13 , разом з ОСОБА_7 , відійшли в сторону автозаправочної станції метрів на десять і потерпілий пояснив, ОСОБА_7 , що вони вже вели з ним розмову про борг і він пояснював йому, що він нічого невинен, а винна ОСОБА_15 і за неї борг віддавати він не збирається. Після цих слів, ОСОБА_7 , образився і запропонував зайти за магазин «Максима» і поговорити по чоловічі, гукнувши при цьому своїх друзів, які приїхали разом з ним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 . Першим йшов ОСОБА_8 , потім ОСОБА_9 , за ними ОСОБА_10 . Вони всі в чотирьох обступивши потерпілого ОСОБА_13 , почали наносити йому удари, при цьому вони кричали, щоб потерпілий знімав з себе всі золоті вироби та почали зривати з нього золото. Зняли браслет з руки, ланцюжок з хрестиком, розірвавши його при цьому та з руки перстень з каблучкою. Наносили удари всі кулаками в область голови та тулубу, скільки і хто саме наносив удари судом не встановлено, також було нанесено два удари ножем в ліве стегно. Обвинувачені ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , в руках тримали ножі, яким нанесли потерпілому ОСОБА_13 , два удари в ліве стегно.

Потім всі, крім ОСОБА_10 , почали заштовхувати ОСОБА_13 , до салону його автомобіля «Нісан», посадивши на заднє сидіння з ліва. В цей момент він зрозумів, що існує реальна загроза його життю та здоров`ю, потерпілий крикнув ОСОБА_16 , щоб вона гукала на допомогу. Після його слів вона остання побігла до магазину «Максима», але її наздогнав ОСОБА_7 , і схопивши за волосся потяг до автомобіля «Нісан». У потерпілої ОСОБА_14 , були також одягнуті золоті прикраси, які забрав обвинувачений ОСОБА_7 , зірвавши ланцюжок, а перстень, на його вимогу, вона зняла сама.

Коли потерпілий ОСОБА_13 , знаходився в салоні свого автомобіля, біля нього постійно стояв ОСОБА_8 , щоб він не міг вийти. Після чого, за кермо автомобіля «Нісан» сів ОСОБА_9 , біля нього ОСОБА_10 , які почали повністю обшукувати автомобіль. Всі речі, що вони знайшли, забрав ОСОБА_7 , який в свою чергу передав їх ОСОБА_9 , і останній поклав всі ці речі до автомобіля «Мерседес».

Після вказаних дій, обвинувачені повідомили потерпілим, що їх зараз будуть везти до міста Кіровограда. ОСОБА_13 , зрозумів, що їм загрожує небезпека для їх життя з ОСОБА_14 , нахилився до керма, щоб забрати ключі, в цей час йому було нанесено два удари ножем в ліве стегно, які були нанесені ОСОБА_8 .

ОСОБА_13 , пояснив обвинуваченим, що за кермом буде їхати він особисто, так як боїться за життя і що вони можуть їх вбити по дорозі. Потерпілому ОСОБА_13 , сказали їхати за автомобілем «Мерседес». Приблизно через один кілометр їх зупинили працівники міліції, які в подальшому затримала обвинувачених та викликали швидку медичну допомогу, яка надала допомогу потерпілому ОСОБА_13 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 879 від 21.06.2012 року ОСОБА_13 , були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: двох підшкірних гематом в області лоба, трьох садин в області лоба, двох садин в області яремної ямки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У апеляціях:

- прокурор просить вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2015 стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема безпідставне виправдання обвинувачених за ч. 2 ст. 187 КК України та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та осіб обвинувачених. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 та ч. 2 ст. 355 КК України винними та призначити покарання:

ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого; за ч. 2 ст. 355 КК України 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого; за ч. 2 ст. 355 КК України 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого; за ч. 2 ст. 355 КК України 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого; за ч. 2 ст. 355 КК України 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого. за ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком 10 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке є власністю засудженого.

Вважає, що вирок є незаконним і необґрунтованим з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема безпідставне виправдання обвинувачених за ч. 2 ст. 187 КК України та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та осіб обвинувачених, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Під час винесення вироку в мотивувальній частині судом виправдано підсудних за ч. 2 ст. 355 КК України, однак належним чином не зазначено підстав прийняття такого рішення.

Так, злочин передбачений ст. 355 КК України вважається закінченим з моменту пред`явлення вимоги виконати чи не виконати договір, угоду чи інше цивільно-правове зобов`язання, поєднаної із погрозою, незалежно від досягнення винною особою поставленої мети. При виправдуванні підсудних судом належним чином не взято до уваги покази потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також покази свідка ОСОБА_17 . Крім того, судом в описовій частині при відсутності в діях підсудних складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України не спростовано покази свідка ОСОБА_17 , яка надала в судовому засіданні. Також судом не надано оцінку угодам про примирення потерпілих з обвинуваченими за ч. 2 ст. 355 КК України.

Вищевказані докази в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Крім того, судом в мотивувальній частині безпідставно перекваліфіковано дії підсудних з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно абз. 2 п. 3 ППВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 за № 10 грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

При перекваліфікації дій підсудних з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України судом не враховано той факт, що потерпілому ОСОБА_13 було нанесено тілесні ушкодження у вигляді 4 ножових поранення.

Також судом належним чином не надано підтвердження, які саме дії обвинувачених не були несподіваними для потерпілих.

Крім того, просить скасувати ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2015, якою внесено виправлення у резолютивну частину вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2015 року.

Свої доводи мотивує тим, що відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.

Вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Виправлення допущених у вироку описок допускається , якщо при цьому не зачіпається суть судових рішень, однак, у порушення вимог ч. 1 ст. 379 КПК України, суд першої інстанції своєю ухвалою вніс виправлення до резолютивної частини вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2015 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Вважає, що суд першої інстанції не вправі змінювати зміст судового рішення та при винесенні вказаної ухвали перевищив свої повноваження в частині виправлення описки в резолютивній частині вироку, оскільки це є прерогатива апеляційного суду під час перегляду судових рішень;

- обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду

як незаконний, постановити ухвала суду, якою закрити кримінальне провадження відносно нього відповідно до ст. 284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що суд самостійно кваліфікував його дії за ч.2 ст.186 КК України, вважаючи, що дана кваліфікація покращує його становище, як особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження. Тобто, суд самостійно перекваліфікував його дії з ч.2 ст. 187 КК України на ч.2 ст. 186 КК України, тобто самостійно надав кваліфікацію його діям у злочині, який він взагалі не скоював, а при цьому за ст. 355 КК України виправдав, при тому, що він повністю визнав свою вину за ч.2 ст. 355 КК України і уклав угоду про примирення з потерпілим саме в межах вчинення цього злочину.

Тобто, фактично відбулася не зміна правової кваліфікації, а фактично висунуто нове обвинувачення в суді з ініціативи суду без надання йому права на захист, також без забезпечення прав потерпілого у разі, коли ставиться питання про застосування норми кримінального права, яка передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення чи про зменшення обсягу обвинувачення. Суд при цьому мав би роз`яснити потерпілим їх право підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, викладеному в обвинувальному акті, що надійшов до суду.

Крім того, 04.02.2015 року була постановлена ухвала про внесення виправлення у резолютивну частину вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2015 року по кримінальному провадженню (яке саме не зазначено) про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу суду як незаконну.

Вважає дану ухвалу незаконною та такою, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки не будучи повідомленим належним чином про час та дату судового засідання, він отримав копію ухвали суду поштою лише 13.02.2015 року, тому у визначений в ухвалі строк не мав можливості подати апеляційну скаргу на ухвалу суду;

- захисник-адвокат ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10

просить провести по справі судове слідство із переглядом відеозаписів, долучених до матеріалів провадження та прослуховування звукозапису судового процесу, скасувати вирок районного суду як незаконний, винести ухвалу, якою закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 відповідно до ст. 284 КПК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що суд самостійно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 186 КК України, вважаючи, що дана кваліфікація покращує його становище, як особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження. Тобто, суд самостійно перекваліфікував його дії з ч.2 ст. 187 КК України на ч.2 ст. 186 КК України, тобто самостійно надав кваліфікацію моїм діям у злочині, який він взагалі не скоював, а при цьому за ст. 355 КК України виправдав, при тому, що він повністю визнав свою вину за ч.2 ст. 355 КК України і уклав угоду про примирення з потерпілим саме в межах вчинення цього злочину.

Тобто, фактично відбулася не зміна правової кваліфікації, а фактично висунуто нове обвинувачення в суді з ініціативи суду без надання йому права на захист, також без забезпечення прав потерпілого у разі, коли ставиться питання про застосування норми кримінального права, яка передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення чи про зменшення обсягу обвинувачення. Суд при цьому мав би роз`яснити потерпілим їх право підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, викладеному в обвинувальному акті, що надійшов до суду.

Крім того, 04.02.2015 року була постановлена ухвала про внесення виправлення у резолютивну частину вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2015 року по кримінальному провадженню (яке саме не зазначено) про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу суду як незаконну.

Вважає дану ухвалу незаконною та такою, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки не будучи повідомленим належним чином про час та дату судового засідання, він отримав копію ухвали суду поштою лише 13.02.2015 року, тому у визначений в ухвалі строк не мав можливості подати апеляційну скаргу на ухвалу суду.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив вирок суду скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників-адвокатів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , котрі просили скасувати вирок та ухвалу районного суду як незаконні, постановити ухвалу, якою закрити кримінальне провадження відповідно до ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає за необхідне апеляції частково задовольнити, а вирок та ухвалу місцевого суду скасувати, виходячи із такого.

Відповідно до вимог ст.369 КПК судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Викладені вимоги кримінально-процесуального закону судом не дотримано, більш того порушено.

Із змісту вироку суду вбачається, що у фабулі справи викладені обставини, які пред`явлені обвинуваченим, та інкриміновані як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Однак, відповідно змісту резолютивної частини, обвинувачені за ч.2 ст. 187 КК України виправдані, суд визнав винними обвинувачених та засудив за ч.2ст.186 КК України, тобто за злочин, який обвинуваченим не інкримінувався. Таким чином зміст вироку суду є суперечливим, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, та вимогам процесуального закону. Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків , передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Виходячи із змісту викладеного закону, суд повинен був змінити кваліфікацію дій обвинувачених, перекваліфікувавши їх із ч. 2 ст. 187 КК України на інше обвинувачення, якщо воно не суперечить вимогам закону, а саме, якщо це покращує становище обвинувачених.

Також місцевий суд при постановленні вироку допустився помилки та не прийняв рішення у частині обвинувачення за ч.2 ст. 355 КК України. З метою виправлення даної помилки, судом згідно ст. 379 КПК України винесено ухвалу, якою виправлені помилки, допущені при ухваленні вироку суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Під описками законодавець розуміє неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.

Вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Виправлення допущених у вироку описок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судових рішень.

Однак, у порушення вимог ч. 1 ст. 379 КПК України, суд першої інстанції своєю ухвалою вніс виправлення до резолютивної частини вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2015 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , тим самим змінивши суть прийнятого рішення.

У той же час, згідно змісту ст.379 КПК України , ухвалою про внесення виправлень у судове рішення можуть бути виправлені допущені у судовому рішенні описки, очевидні арифметичні помилки, які не впливають на зміст та суть судового рішення. Викладені в ухвалі зміни є суттєвими, змінюють суть резолютивної частини вироку суду, а отже такою ухвалою внесені зміни у резолютивну частину вироку суду, що змінюють суть вироку, що є недопустимим, та не може бути визнано законним.

Викладені порушення кримінально-процесуального закону є істотними і такими, що перешкодили або могли перешкодити суду забезпечити права і законні інтереси учасників процесу і винести законний, обґрунтований та справедливий вирок чи ухвалу, а тому відповідно до вимог ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів не входить в обговорення доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки апеляційний суд позбавлений такої можливості, і вважає, що вирок суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд для розгляду по суті.

Під час нового судового розгляду слід належно оцінити фактичні обставини справи, дані про особу кожного та всі обставини, які мають юридичне значення, перевірити доводи обвинувачених та захисників, а також апеляцій прокурора та інших апелянтів та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За наявності викладених недоліків вирок суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду у тому ж суді у іншому складі суду, у ході якого необхідно усунути викладені порушення у визначений процесуальним законом спосіб.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2015 року та ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 скасувати.

Кримінальну справу призначити на новий судовий розгляд у суді, який постановив вирок, але в іншому складі зі стадії судового розгляду.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити заставу, а обвинуваченому ОСОБА_7 особисте зобов`язання.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2