24 грудня 2007 року
Дніпровський районний суд міста Києва в складі
головуючої судді Сітайло
при секретарі Возній
за участі прокурора Ткаченка
адвоката ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Поділля Баришівського
району Київської області, українки, громадянки України, освіта неповна середня,
інваліда 2-ї групи з дитинства, не працюючої, зареєстрованої: АДРЕСА_1,
судимої вироком Печерського районного
суду м. Києва твід 09.11.2006 року за ст. 186 ч. 2 із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік позбавлення волі, постановою
Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 червня 2007 року від відбування частини покарання звільнена
умовно-достроково на 2 місяці 29 днів
злочину, передбаченого ст.
186 ч. 2 КК України, -
Органом досудового слідства ОСОБА_3 пред'явлено обвинувачення у тому,
що вона своїми умисними діями
вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за
попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України за
Так, 11.07.2007 року близько
20.00 год. ОСОБА_3, знаходячись в ПкіВ ”Гідропарк” у м. Києві, повторно, за
попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами заволоділа
особистими речами ОСОБА_4, а саме: сумочкою вартістю 50 грн., грошима у сумі
150 грн., паспортом громадянина України на ім'я ОСОБА_4, мобільним телефоном
Самсунг вартістю 1000 грн., сім-картою
оператора мобільного зв'язку „Лайф” вартістю 55 грн., на рахунку якої
було 5 грн. Після цього ОСОБА_3 з невстановленими досудовим слідством особами з місця вчинення
злочину з викраденим зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд.
У судовому засіданні до початку
судового слідства адвокат ОСОБА_1 заявив клопотання про направлення справи по
обвинуваченню ОСОБА_3 органу досудового слідства для проведення додаткового
розслідування, оскільки під час досудового слідства було порушено право на
захист ОСОБА_3, оскільки вона є
інвалідом 2-ї групи з дитинства за
психічним захворюванням, про що слідчому було відомо, однак, у порушення вимог ст.ст. 45, 144 КПК України, ОСОБА_3 було пред'явлено
обвинувачення у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, у
відсутності адвоката. Крім того, неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 була допитана у
якості потерпілої у відсутності законного представника та не встановлено її
місце проживання, так як за вказаною нею адресою вона не проживає і місце її
проживання не відоме.
Підсудна ОСОБА_3 підтримала
клопотання адвоката і пояснила, що з приводу порушення слідчим її права на захист вона 25.11.2007 року
направила скаргу до прокуратури Дніпровського району.
Законний представник ОСОБА_2 підтримала клопотання адвоката.
Прокурор заперечував щодо
повернення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, для
додаткового розслідування, вважаючи, що право на захист ОСОБА_3 під час проведення досудового
слідства не було порушено, і підстав для повернення справи на додаткове
розслідування немає.
Постановою від 05.11.2007 року ОСОБА_3 призначено адвоката з числа Дарницької
колегії адвокатів, а постановою від
07.11.2007 року її сестру ОСОБА_2 визнано законним представником.
Вивчивши матеріали справи,
вислухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку щодо необхідності
повернення справи по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 186 ч. 2 КК України, органу досудового слідства для проведення додаткового
Положеннями ст. 20 КК України
передбачається, що підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом
обмежено осудною, тобто така, яка під
час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна
повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Згідно даних висновку комплексної психолого-психіатричної
експертизи №304 від 04.09.2007 року
ОСОБА_3 на даний час виявляє ознаки
легкої розумової відсталості з
поведінковими порушеннями і за своїм психічним станом не здатна в повній мірі усвідомлювати свої дії і
керувати ними; у період часу, до якого відноситься злочин, у вчиненні якого
вона обвинувачується, вона за своїм психічним станом не була здатною в повній
мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними; рівень її інтелектуального недорозвитку і індивідуально
психологічні особливості суттєво
вплинули на її здатність розуміти значення своїх дій і передбачувати їх наслідки; з урахуванням даних індивідуально - психологічних особливостей
ОСОБА_3 могла правильно сприймати обставини, що мають значення для справи
і давати відповідні показання.
Так, відповідно до положень ч. 1
п. 2 ст. 45 КПК України у справах про злочини осіб, які через свої
психічні вади не можуть самі реалізувати своє право на захист є обов'язковою
участь захисника з моменту затримання
особи чи. пред'явлення їй обвинувачення або з моменту встановлення цих вад.
Відповідно до ст. 144 КПК
України пред'явлення обвинувачення
особам, які визнані обмежено осудними, та їх допит провадяться за
правилами ст.ст. 140, 141, 142, 143 КПК України
в присутності захисника.
Як убачається із матеріалів
кримінальної справи, ОСОБА_5 - батько підсудної ОСОБА_3 - слідчому під час допиту у якості свідка 22.08.2007
року повідомив, що ОСОБА_3 є інвалідом 2-ї групи з дитинства за психічним
Згідно постанови від 23.07.2007 року ОСОБА_3 пред'явлено обвинувачення у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України у відсутність адвоката.
Постановою від 05.11.2007 року ОСОБА_3 призначено адвоката з числа
Дарницької колегії адвокатів, а
постановою від 07.11.2007 року її сестру ОСОБА_2 визнано законним
Однак, ОСОБА_3 органом досудового слідства, у порушення
вимог ст. ст. 45, 144 КПК України, не
було пред'явлено обвинувачення у присутності захисника після того, як за
висновками комплексної психолого-психіатричної експертизи №304 від 04.09.2007 року ОСОБА_3 визнано такою,
що виявляє ознаки легкої розумової
відсталості з поведінковими порушеннями
і за своїм психічним станом не здатна в
повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними.
Як убачається із протоколу ознайомлення обвинуваченого з висновком
експертизи від 07.11.2007 року із
висновками комплексної психолого-психіатричної експертизи №304 від 04.09.2007 року ознайомлений адвокат
ОСОБА_1та законний представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_2. Обвинувачену ОСОБА_3 з
висновком зазначеної експертизи не ознайомлювали.
Крім того, з протоколу
про оголошення адвокату про закінчення досудового слідства від
07.11.2007 року та протоколу пред'явлення адвокату матеріалів кримінальної
справи від 07.11.2007 року убачається, що оголошено про закінчення досудового
слідства та ознайомлено з матеріалами кримінальної справи лише адвоката ОСОБА_1
та законного представника ОСОБА_2, а обвинуваченій ОСОБА_3 у порушення вимог ст. ст. 218 КПК
України про закінчення слідства не
оголошувалось та матеріали справи для ознайомлення не пред'являлись.
В ході додаткового розслідування
слід усунути зазначені вище істотні
порушення кримінально-процесуального закону
і у відповідності до вимог чинного законодавства забезпечити ОСОБА_3
право на захист при провадженні досудового слідства, виконати вимоги ст. 218
КПК України, за наявності підстав в пред'явленні обвинувачення вжити заходи
стосовно відповідності обвинувального висновку вимогам ст.223 КПК України, а
також виконати інші дії зазначені в даній постанові.
підсудній ОСОБА_3 міри
запобіжного заходу суд не вбачає.
Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені
обставини є підставою для направлення
справи прокурору для проведення додаткового розслідування.
ст. 246, 273, КПК України, -
справу по обвинуваченню ОСОБА_3 у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, направити
прокурору для організації
проведення додаткового розслідування.
Міру запобіжного заходу
ОСОБА_3 виді тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного
департаменту України з питань виконання покарань залишити без зміни.
Постанова може бути
оскаржена до Апеляційного суду м.
Києва протягом 7 діб.

Суддя