Справа № 1-54/ 2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“19 ”
травня 2008 р.

Менського району
суд Чернігівської області

в
складі:

головуючого - судді -
Чепурко В.О.

при секретарі - Корюковець П.Д.

за участю прокурора -
Михайлової О.О

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі в місті
Мена_ кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження , уродженця та
житель АДРЕСА_1гр. України, освіта
середня базова, не одруженого , працюючого ПП КФ
«Прометей» філії «Менський сир» водієм -експедитором, не судимого
, звинуваченого у вчиненні злочину
, передбаченого ст. 122
ч. 1 КК України ,

В С
Т А Н
О В И В:

Підсудний ОСОБА_1
14 січня 2008 р. біля 20 - ї години, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння і знаходячись біля
кафе «Пельменна» в районі автовокзалу
м. Мени , на ґрунті неприязних відносин, які виникли під
час сварки , умисно штовхнув потерпілого
ОСОБА_2 та наніс удари
ногами в область тулуба , спричинивши
умисні тілесні ушкодження у
вигляді : закритих переломів кісток
правого передпліччя в середній
третині зі зміщенням уламків , які відносяться
згідно висновку судово-медичної експертизи до категорії
середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в
судовому засіданні в якості
підсудного ОСОБА_1 винним себе
визнав частково та показав , що 14 січня 2008 року біля 19-ї години повертався з роботи додому і вечором
зайшов із знайомими в кафе
«Пельменная» м. Мени , де пив пиво. За сусіднім столом знаходився
потерпілий ОСОБА_2 і вживав спиртні напої із своїми знайомими. У нього
виник конфлікт з відпочиваючими . Він вийшов
із кафе на вулицю і хтось
наніс йому удари
по голові , від чого він впав ,
а його
продовжили бити ногами. Коли його
перестали бити , до нього підійшли знайомі ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Він побачив , що біля
кафе стоїть потерпілий
ОСОБА_2 , який був присутній
, як його били , а тому він
штовхнув ОСОБА_2 і він
впав . Не заперечує , що наносив удари
ногами по тулубу потерпілого
ОСОБА_2 і міг спричинити йому
тілесні ушкодження. В
скоєному кається. Заявлені позови
прокурором , про відшкодування витрат понесених лікарнями на лікування
потерпілого ОСОБА_2 визнає і згоден
відшкодовувати. Позов ОСОБА_2 ,
про відшкодування майнової шкоди - визнає повністю , про відшкодування моральної
шкоди визнає частково.

Крім
часткового визнання вини самим
підсудним , в
інкримінованому йому злочині , його вина підтверджується показами
потерпілого та свідків.

Потерпілий та
цивільний позивач ОСОБА_2
показав , що вечором 14
січня 2008р. разом
із знайомим ОСОБА_5
знаходився в кафе
«Пельменная» м. Мени , де пили пиво . За сусіднім столом
знаходився ОСОБА_1 та
був в стані алкогольного сп'яніння. Біля 20-ї
години він вийшов з кафе . Біля
кафе знаходився ОСОБА_1 і
вказав на нього своїм знайомим :
«Він був з ними». Хтось наніс йому удар
ззаду по голові і він впав. До
нього підбіг ОСОБА_1 і почав
бити ногами по тулубу. Він
захищався від ударів руками . Від
удару ОСОБА_1 ногою ,
відчув сильну біль в
правому передпліччі та зрозумів , що
зламано кістки правої руки. Із кафе вийшла продавець і стала кричати , погрожуючи викликати міліцію, а
тому його перестали бити. Просить стягнути з підсудного
матеріальну шкоду в сумі
826 грн. - витрат понесених на
придбання ліків , моральне
відшкодування в сумі 20000 грн.

Свідок ОСОБА_3
показав , що разом з братом ОСОБА_4. вечором 14 січня 2008 р. приїхав до
кафе «Пельменная» м. Мени .
Біля входу в
кафе зустрів знайомого ОСОБА_1
у якого були тілесні ушкодження
в області голови. Між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка , в ході
якої ОСОБА_2 впав. Вони забрали ОСОБА_1 і відвезли додому. Потерпілий
ОСОБА_2 знаходився в стані
алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_4.
підтвердив показання свідка
ОСОБА_3

Із
перевірених в судовому
засіданні показів свідка
ОСОБА_5 встановлено , що
вечором 14 січня
2008р. разом із
знайомим ОСОБА_2 знаходився
в кафе «Пельменная»
м. Мени де пили пиво . За
сусіднім столом знаходився
ОСОБА_1 та був в
стані алкогольного сп'яніння. Біля 20-ї
години ОСОБА_2 вийшов з кафе
. Він бачив , що біля кафе знаходився
ОСОБА_1 і його знайомі , які почали бити ОСОБА_2 Коли ОСОБА_2 впав , ОСОБА_1 продовжував бити ногами в різні частини тіла.
Із кафе вийшла продавець ОСОБА_6
і стала кричати , погрожуючи викликати
міліцію, а тому ОСОБА_2 перестали бити та
пішли від кафе. (а.с.28 ).

Крім визнання
вини частково самим
підсудним ОСОБА_1 , його
вина в інкримінованому йому злочині повністю доведена іншими доказами ,
дослідженими в ході судового
слідства :

-
заявами ОСОБА_7 та ОСОБА_2 до Менського
РВ УМВС України в Чернігівській області
, в яких просять притягнути
ОСОБА_1 за умисне спричинення
тілесних ушкоджень 14.01.2008
р. біля
кафе «Пельменная» ОСОБА_2
(а.с.4-5);

-
протоколами ставок віч-на-віч
проведеними між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 , в ході якої потерпілий ОСОБА_2 підтвердив про обставини заподіяння йому
тілесних ушкоджень ОСОБА_1 ,
а ОСОБА_1 не заперечував , про можливість нанесення
тілесних ушкоджень ногами по тілу
ОСОБА_2 , коли його брати ОСОБА_4. і
ОСОБА_3 відтягували ( а.с. 46-47,
66 - 67 ) ;

-
протоколами відтворення обстановки
та обставин події ,
фототаблицями до них в ході яких потерпілий ОСОБА_2 та підсудний
ОСОБА_1 показали , при яких обставинах були спричинені умисні
тілесні ушкодження ОСОБА_2
підсудним ОСОБА_1 ( а.с. 48-55 ;

- висновком
судово-медичної експертизи , що у
ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження у
вигляді: закритих переломів кісток
правого передпліччя в середній
третині зі зміщенням уламків , що могли утворитись від дії
тупих предметів та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.
Тілесні ушкодження потерпілого могли утворитись в
час та при обставинах
указаних в постанові. Дані тілесні
ушкодження могли утворитись
в наслідок нанесення удару ногою
в ділянку середньої третини правого передпліччя
потерпілого . Для утворення даного тілесного ушкодження
достатньо нанести один
концентрований удар в ділянку
правого передпліччя потерпілого з достатньою силою . Дані
тілесні ушкодження не
могли утворитись при
падінні потерпілого з висоти
власного зросту на тверду
поверхню . ( а.с. 84-85 ).

Аналіз
досліджених в судовому
засіданні доказів в їх сукупності
дають підстави суду
зробити висновок , що вина підсудного ОСОБА_1
, в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості
тілесних ушкоджень доведена ,
його дії правильно кваліфіковані
за ст. 122 ч.1
КК України , що
підтверджується доказами , дослідженими в
судовому засіданні , і суд
кваліфікує його дії за цією нормою закону.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання підсудному , суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого
ним злочину , особу
винного і обставини , що
пом"якшують та
обтяжують відповідальність.

При
призначенні покарання підсудному
ОСОБА_1 суд враховує , що злочин вчинив в стані алкогольного
сп”яніння , за місцем роботи та
проживання характеризується позитивно ,
в скоєному кається , суд
враховує думку потерпілого , який не наполягає
на суворій мірі покарання
підсудного і просить обрати міру покарання не повязану з
позбавленням волі і
приходить до висновку
, що виправлення та перевиховання підсудного
можливе без ізоляції
від суспільства , а міру покарання
слід обрати у вигляді виправних робіт за
місцем роботи , з
відрахуванням на користь
держави частини його
заробітку .

Заявлені по справі цивільні позови прокурором
у відшкодування витрат
понесених Менською районною
лікарнею в сумі 411
грн. 03 коп. , КЛПЗ «Чернігівською обласною лікарнею в сумі 747 грн. 60 коп. , на
лікування потерпілого ОСОБА_2 підтверджується матеріалами
справи і тому відповідно до
вимог ст. 93-1 КПК України , підлягають задоволенню
в повному обсязі
і стягненню даних сум з підсудного.

Цивільний позов потерпілого та цивільного позивача
ОСОБА_2 , про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди в
сумі 826 грн. , підлягає
задоволенню повністю . Позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 20000
грн. , підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні
доведено , що злочинними діями
підсудного ОСОБА_1 потерпілому та
цивільному позивачу ОСОБА_2 завдано моральних страждань , шляхом умисного
заподіяння сильного фізичного болю та умисних тілесних ушкоджень , з
приводу чого він тривалий час знаходиться
на лікуванні, не має можливості працювати. Враховуючи
матеріальний та сімейний
стан підсудного ОСОБА_1 , з урахуванням
принципу об'єктивності , справедливості та розумності
при визначенні розміру
морального відшкодування ,
суд вважає за
можливе зменшити суму морального
відшкодування до 10000 грн. , яка
буде адекватною спричиненим
моральним стражданням потерпілого .

Речових доказів ,
судових витрат по справі
не має .

На підставі викладеного , керуючись ст. 323-324 КПК України , суд

З А С
У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 122
ч.1 КК України
і призначити йому
покарання 1 ( один) рік 6 (шість) місяців виправних
робіт за місцем
роботи з відрахуванням на
користь держави 20 % з його
заробітку .

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1- підписку
про невиїзд залишити
без змін , до набрання
вироком законної сили

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь
Менської ЦРЛ - 411 грн. 03 коп.; КЛПЗ «Чернігівської
обласної лікарні - 747 грн. 60 коп.; на користь
ОСОБА_210826 грн. 18 коп.

Вирок суду може
бути оскаржений на
протязі 15 днів до Чернігівського апеляційного
суду.

Головуючий В.О.Чепурко.