Справа №1-555/2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 18
травня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Остапука
В .І.,

при
секретарі Раковець
A.M.,

з участю
прокурора Синюка
О.В.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м.Санкт-Петербург РФ,
громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої,
непрацюючої, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, мешканки АДРЕСА_1,
раніше не судимої,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки та
мешканки АДРЕСА_2, громадянки
України, з середньою
спеціальною освітою, одруженої, непрацюючої, раніше не судимої, -
за ст. 186
ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 10 березня 2007 року близько 01.30 год. за попередньою
змовою між собою та невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої
виділені в окреме провадження, знаходячись біля приміщення бару "Зоряний",
що по вул.Привокзальній, 15
м.Луцька, із застосуванням фізичного насильства, яке виразилось у нанесенні
ударів по обличчю та голові потерпілої ОСОБА_2, відкрито викрали в останньої
мобільний телефон "Самсунг Х481" вартістю 350 грн. з ваучером оператора
"УМС", що не має матеріальної цінності, ваучер оператора
"Білайн" вартістю 10
грн з грошима на рахунку в сумі 6
грн., ваучер оператора
"Лайф", що не має матеріальної цінності, срібну каблучку вартістю 20 грн., золоту
обручку вартістю 100 грн.,
щоденник, що не має матеріальної цінності для потерпілої, чим спричинили
ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 486 грн.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у
пред'явленому їм обвинуваченні визнали повністю та показали, що дійсно вони 10.03.Z007 року,
перебуваючи поблизу бару "Зоряний", разом з хлопцем на ім'я Дмитро
пограбували потерпілу ОСОБА_2, при цьому нанесли останній удари по обличчю та
забрали мобільний телефон, срібну і

2

золоту каблучки,
а також інші речі. У вчиненому щиро розкаялися та просили суворо їх не карати.

Крім повного визнання своєї вини самими підсудними, їх вина в
інкримінованому злочині також підтверджується зібраними на досудовому слідстві
та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не
оспорюються підсудними та учасниками судового розгляду, а саме:

·
показаннями потерпілої ОСОБА_2 в судовому засіданні, яка
підтвердила факт її пограбування підсудними, що мав місце 10.03.2007 року біля бару
"Зоряний";

·
висновком судово-медичної експертизи №651 від 11.04.2007 року, згідно
якого у потерпілої ОСОБА_2 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці
навколо правого та лівого ока, синець спинки носа, синець лівої виличної
діялнки. Дані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень (а.с.92-93). Таким чином, суд приходить до висновку,
що підсудні ОСОБА_3 та

ОСОБА_4
своїми умисними діями, спрямованими на відкрите викрадення чужого майна,
поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, вчиненими на попередньою змовою групою осіб, вчинили злочин,
передбачений ст. 186 ч.2 КК
України.

При обранні покарання суд враховує характер та ступінь
тяжкості вчиненого підсудними злочину, всі обставини справи та дані про особу
винних.

До
обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин,
що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вперше притягуються до кримінальної
відповідальності, свою вину визнали та розкаялися у вчиненому, збитки
потерпілій відшкодували, позитивно характеризуються, ОСОБА_3 має на утриманні
малолітню дитину, а тому суд вважає, що їх виправлення та перевиховання можливе
без ізоляції від суспільства.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні злочину,
передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 4-х (чотирьох) років
позбавлення волі кожній.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування
призначеного покарання, якщо вони протягом 1-го (одного) року іспитового строку не вчинять нового злочину
і виконають покладені на них обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання;

·
періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу
залишити попередній - підписку
про невиїзд.

3

Речовий доказ: щоденник червоного кольору - залишити за
належністю потерпілій ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом
15 діб з моменту
його проголошення.