ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участю секретаря ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/8630/15-к щодо:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайську Миколаївської області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця 1 відділення окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 , солдата,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст.4 ч.8, ст.5 ч.1, ст.10, 11, ст.22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Верховною Радою України № 1126-VII, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у квітні 2014 року Первомайським РВК Миколаївської області ОСОБА_5 було призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією.

04 квітня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 68 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (мобілізаційного ресурсу) та призначено на посаду стрільця 1 відділення окремого стрілецького взводу військової частини НОМЕР_1 , 1 окремого стрілецького взводу, яка тимчасово дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 частина НОМЕР_2 (мобілізаційного ресурсу) передана в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з цим особовий склад військової частини НОМЕР_2 був поставлений на всі види забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99. № 548- XIV та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99. № 551-XIV, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, солдат ОСОБА_5 відповідно до ст. ст. 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.99 № 548-ХIV зобов`язаний у мирний і воєнний час відповідати за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна; зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Проте, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_5 15 листопада 2014 року без поважних причин не з`явився вчасно на службу зі звільнення до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де був відсутній до 24 квітня 2015 року, тобто тривалістю понад один місяць.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченому ст. 407 ч.3 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд визнає достовірними.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Оскільки ОСОБА_5 , являючись віськовослужбовцем, призваним у зв`язку із мобілізацією, нез`явился вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, суд кваліфікує його дії як злочин, передбачений ст. 407 ч.3 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_5 суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності вперше, приймає до уваги позитивні дані, які характеризують обвинуваченого за місцем проживання та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за можливе застосувати до нього умовне покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органі кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в органі кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль над поведінкою ОСОБА_6 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання обвинуваченого.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_7