ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії суддів:

ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_13,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 26 березня 2015 року касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянки України, не судимої,

за участю прокурора ОСОБА_14,

захисника ОСОБА_6,

встановив:

У касаційній скарзі прокурора викладено вимогу про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. Обґрунтовано тим, що судом неналежно досліджені та необґрунтовано відхилені докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_5 Вказав на те, що судами безпідставно відкинуті докази обвинувачення, необґрунтовано наголошено на наявності цивільно-правових відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Наголошував на неправильному застосуванні судом закону України про кримінальну відповідальність, оскільки ОСОБА_5, укладаючи невигідні угоди мала на меті з самого початку їх не виконувати. Зазначив про недотримання судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК України, оскільки доводи апеляційної скарги прокурора судом залишились не перевіреними.

В запереченнях на касаційну скаргу виправдана ОСОБА_5 наголошувала на законності судових рішень, постановлених щодо неї, тому скаргу прокурора просила залишити без задоволення.

Вироком Таращанського районного суду Київської області від 16 червня 2014 року ОСОБА_5 виправдано за недоведеністю в її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України. Цивільні позови СФГ «Обрій», ПСП АФ «Соснівська», СТОВ «Співдружність» до СПД ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди залишені без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 серпня 2014 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, вирок суду - без зміни.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувалась у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

2 березня 2005 року ОСОБА_5, будучи зареєстрованою як суб'єкт підприємницької діяльності, зловживаючи довірою голови СФГ «Обрій» ОСОБА_7, завідомо не маючи на меті виконати угоду у повному обсязі, уклала з останнім договір купівлі-продажу товарів, відповідно до якого купила зерно кукурудзи в кількості 294,725 т за ціною 400 грн за одну тонну на загальну суму 117892,36 грн, однак розрахунки провела лише частково, в подальшому всіляко ухилялася від зустрічей з ОСОБА_7, тобто незаконно заволоділа зерном кукурудзи в кількості 119,725 тонн на загальну суму 47 892,36 грн, яким розпорядилась у власних невстановлених органом розслідування цілях.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_5 2 червня 2008 року, зловживаючи довірою власника ПСП АФ «Соснівська» ОСОБА_8, шляхом обману щодо строків оплати за відпущене зерно, завідомо не маючи на меті виконувати угоду у повному обсязі, уклала договір купівлі-продажу зерна, на виконання якого ОСОБА_5 було відпущено 1116,4 т зерна ячменю на суму 1 451 320 грн. Втім, ОСОБА_5, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, маючи реальну можливість розрахуватись з ПСП АФ «Соснівська», перерахувала лише незначну частину загальної вартості отриманого зерна ячменю, а саме 670 000 грн, рештою грошових коштів розпорядилась на власний розсуд - сумою 718 320 грн, що у 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент скоєння злочину, що є вчиненим в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_5, діючи умисно, за аналогічних обставин, уклавши угоди з СТОВ «Співдружність», зловживаючи довірою директора вказаного товариства ОСОБА_9, незаконно заволоділа грошовими коштами на загальну суму 1 808 710,44 грн, що у 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент скоєння злочину, що є вчиненим в особливо великих розмірах.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу частково - в частині скасування ухвали апеляційного суду із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, пояснення захисника, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи наведені у скарзі, суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги частково з таких підстав.

Відповідно до вимог абз. 6 п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду зазначаються мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Разом з тим, ці вимоги закону при розгляді даного кримінального провадження апеляційним судом залишились не виконаними повною мірою.

Так, в апеляційній скарзі прокурора, що за змістом доводів аналогічна касаційній скарзі прокурора, підставами до скасування вироку суду вказувалось на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до безпідставного виправдання ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України. Стверджував, що при розгляді кримінального провадження в суді встановлено, що при укладенні ОСОБА_5 угод купівлі-продажу зернових остання не мала наміру їх повного виконання, так як повне виконання угод тягло б за собою понесення значних збитків, а отримання так званого «прибутку» можливе було лише за умови отримання повної передоплати чи отримання зернових в повному обсязі та подальшого часткового виконання угоди шляхом неповної сплати коштів чи поставки зернових в неповному обсязі. Всі укладені ОСОБА_5 угоди, про які йдеться в обвинуваченні, були заздалегідь збитковими і не мали на меті отримання «законного» прибутку. Суд дійшов висновку про відсутність в діях обвинуваченої умислу на вчинення шахрайства за тієї обставини, що представники потерпілих та свідки, допитані в судовому засіданні, вказували на те, що ОСОБА_5 неналежним чином виконувала взяті на себе зобов'язання, тобто несвоєчасно поставляла продукцію, несвоєчасно перераховувала кошти за отриману продукцію, у зв'язку з невиконанням іншими учасниками господарювання своїх зобов'язань. При цьому, суд взяв до уваги лише частину показань вказаних учасників процессу, а іншу частину показань проігнорував, в порушення вимог процессуального закону не навів мотивів свого рішення, з яких відкинув докази обвинувачення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд апеляційної інстанції, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, наведені у апеляційній скарзі доводи ретельно не перевірив, не проаналізував, не спростував.

Апеляційний суд постановив ухвалу про залишення без зміни вироку суду першої інстанції, однак рішення своє належним чином не мотивував, що позбавляє суд касаційної інстанції перевірити доводи касаційної скарги щодо правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, наявності/відсутності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні вироку судом першої інстанції.

При цьому, обґрунтування рішення суду апеляційної інстанції щодо наведених численних доводів апеляційної скарги прокурора звелись лише до загальних формулювань, що «вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що розгляд кримінальної справи судом першої інстанції проведений у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону»; «апелянт констатуючи в апеляції незаконність вироку у зв'язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінально-процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду, фактично слушних доводів, які б спростовували висновки суду першої та істотних порушень вимог КПК України, які допущені судом, не навів» та інші, аналогічні.

З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, за результатами проведення якого слід постановити судове рішення, мотивоване належним чином.

Керуючись ст.ст. 376, 428, 436 КПК України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 серпня 2014 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ __________________ ___________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12