Справа №1-кп/638/317/15, 638/276/14
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого, судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участі прокурора ОСОБА_3

За участі потерпілої ОСОБА_4

За участі захисників, адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

За участі обвинуваченого ОСОБА_7 .

За участі представника потерпілої, адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0006143 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прудянка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого , зареєстрованого та такого , що мешкає: в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

УСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи на стажуванні шиномонтажником на СТО "Парк" по вул. Динамівській 8 у м. Харкові, знаходячись в приміщенні гаражного боксу на СТО 12.11.13 року поставив на мийку автомобіль "Mitsubishi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , після чого приблизно о 19 годині виникло бажання скористатися тим, що ключі від вказаного авто знаходяться у нього та покататися. Обвинувачений ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що автомобіль "Mitsubishi Lancer" , реєстраційний номер НОМЕР_1 йому не належить, діючи умисно та безпідставно, запропонував знайомому ОСОБА_12 , який знаходився у нього в приміщенні, покататися на цьому автомобілі, попередньо повідомивши, що ця машина належить йому, ввів останнього в оману щодо своїх намірів. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, обвинувачений ОСОБА_10 за допомогою ключа, відкрив водійські дверцята автомобіля "Mitsubishi Lancer" і сів за кермо. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії за допомогою ключів запалювання, завів автомобіль та здійснив на ньому разом з ОСОБА_12 поїздку по місту, а саме, поїхав до магазину "Білла", який розташований по вул. 23 Серпня 33 у м. Харкові, в якому вони придбали спиртні напої. Після вказаних дій, обвинувачений ОСОБА_10 повернувся на автомобілі до гаражного боксу на СТО "Парк" на вул. Динамівську 8 м. Харкова, та поставив транспортний засіб на місце, а сам почав розпивати спиртні напої разом зі ОСОБА_12 .. Після сумісного вживання спиртних напоїв, у ОСОБА_10 знову виникло бажання скористатися тим, що ключі від вказаного автомобіля знаходяться у нього та покататися. Реалізуючи свій злочинний намір, подовжуючи діяти з умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений ОСОБА_10 разом зі ОСОБА_12 , за допомогою ключа, відкрив водійські двері вказаного транспортного засобу і сів за кермо. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії за допомогою ключів запалювання, ОСОБА_10 завів автомобіль та здійснив на ньому поїздку по місту, заїхавши до свого знайомого ОСОБА_13 , який працював на авто мийці розташованій в м. Харкові по вул..Сокольники №12 . Повертаючись ,під час руху по вул. Білої Акації в м. Харкові, не впоравшись з керуванням, на викраденому їм автомобілі "Mitsubishi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду та пошкодив вказаний автомобіль, чим заподіяв матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_11 , згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №10960 від 25.11.13 року - на загальну суму 89333,12 гривень.

У відповідності з ч 1 ст.349 КПК України після оголошення обвинувального акту головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те ,які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження .

У відповідності з ч 3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує ,чи правильно зрозуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши позицію обвинуваченого, який оспорює обставини події, які викладені в обвинувальному акті, ознайомившись з позицією прокурора , захисника, потерпілої , її представника, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження події та обставин, які мали місце 12.11.2013 року на СТО "Парк" по вул. Динамівській 8 у м. Харкові, суд прийшов до висновку про доцільність дослідження доказів в повному обсязі.

В досудовому слідстві обвинувачений ОСОБА_10 визнавав себе винуватим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав частково, показав суду, що знаходився 12.11.13 року на СТО "Парк" по вул. Динамівській 8 в м. Харкові, в якому проходив стажування шиномонтажником та на прохання знайомого на ім'я ОСОБА_14 о 17 годині 00 хвилин збирався помити його автомобіль "Mitsubishi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зі знайомим та його жінкою розпивали спиртні напої, після чого ОСОБА_14 віддав ключі від автомобіля та пішли додому. Тоді він запропонував другу ОСОБА_15 випити горілки, після чого сів за кермо авто "Mitsubishi Lancer" та разом з другом поїхали за напоями на вул. 23 Серпня у м. Харкові. Повертаючись заїхали ще до знайомого ОСОБА_16 у район ОСОБА_17 , після чого направлялися на СТО, але не впоравшись з керуванням скоїв ДТП, та розбив авто, після чого повідомив друга ОСОБА_15 про те, що цей транспортний засіб йому не належить. Через деякий час в телефонному режимі повідомив ОСОБА_14 про викрадення його автомобіля. Вважає себе винним за те, що розбив автомобіль потерпілого. Також наполягає на дружніх стосунках з потерпілої стороною до цього випадку та неодноразовий дозвіл з боку ОСОБА_14 щодо керування його автомобілем. Цивільний позов визнає, але за відсутністю матеріальної можливості вимоги не має можливості його сплатити. Вважає, що скоїв не злочин, а адміністративне правопорушення та винен відповідати в межах КУПАП.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_10 , його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, здобутими досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні ,а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 в судовому засіданні 12.03.2015 року, яка показала, що мешкають з обвинуваченим на одній вулиці, знайомі, перебували до викрадення автомашини з ОСОБА_10 в дружніх стосунках. Перед цією подією разом їздили на екскурсію, її чоловік працевлаштував ОСОБА_10 до СТО «Парк» 12.11.13 року вона з чоловіком у другій половині дня доставили свій автомобіль "Mitsubishi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на СТО "Парк" на мийку в приміщення гаражного боксу СТО "Парк", що знаходиться по вул. Динамівській 8 в м. Харкові. З салону авто забрали всі документи, чоловік залишив ключі ОСОБА_10 з метою безпосереднього переміщення транспортного засобу в бокс на мийку. Наполягає на тому, що її чоловік ОСОБА_18 нікому та ніколи не дозволяв керувати своїм автомобілем. Автомобіль придбали до цієї події, взяли в борг 12 000,00 доларів США. Ніякі спиртні напої з обвинуваченим не розпивали. Про подію їм зателефонували серед ночі, коли вони спали в бабусиній квартирі. Цивільний позов підтримує та наполягає на його задоволенні;

- показаннями свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні 09.04.2015року вбачається його знаходження з ОСОБА_10 в дружніх відносинах. 12.11.13 року о 17 годині доставив автомобіль "Mitsubishi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на СТО "Парк" на мийку та хімчистку салону в приміщення гаражного боксу СТО "Парк", що знаходиться по вул. Динамівській 8 в м. Харкові. Залишив ключі від авто, оскільки сама мийка була зайнята, забрав техпаспорт на авто. Направляючись додому купив собі та жінці слабоалкогольні напої. О першій годині ночі в телефонному режимі ОСОБА_10 повідомив про викрадення автомобіля. Зі слів останнього, помив машину, завів її, двері залишив відкритими, в той час як закривав ворота, транспортний засіб викрали. Наполягає на тому, що свій автомобіль доставив на СТО з метою зробити хімчистку салону та помити. Дозволу на пересування нікому не давав. Документи на свій транспортний засіб в автомобілі не залишав, ніколи не давав керувати машиною нікому, бо тільки незадовго до події вони купили цю машину. Також свідок показав, що протягом восьми років займається шиномонтажем, вчив обвинуваченого ,знайшов йому роботу і ніколи не звертався до нього з проханням змонтувати колесо, бо робить це кваліфікованіше. Також показав, що якби він дозволив керувати їхнім автомобілем, то залишив би документи на нього, а він знав, що у ОСОБА_19 не має права управління.

- показаннями свідка ОСОБА_20 в досудовому слідстві 27.11.2013 року та в судовому засіданні 24.04.2015 року , який суду показав, що приятелював з обвинуваченим певний час. 12 .11.2013 року свідок знаходився на своєму робочому місці на автомийці по вул. 12. Ввечері , після 20 або 21 години(точний час свідок не пам`ятає, бо минуло багато часу) обвинувачений приїхав до нього на роботу на автомобілі "Mitsubishi Lancer"на його запитання «Що за автомобіль?» ОСОБА_19 йому сказав, що це автомобіль його знайомого і він хоче його купити. З ОСОБА_19 був іще якийсь чоловік, але він з цим чоловіком знайомий не був. Після чого вони побалакали, ОСОБА_19 сів за кермо, а чоловік рядом і вони поїхали. Більше йому про подію нічого не відомо.

- протоколом огляду місця події від 13.11.13 року за участю потерпілої, де на дорозі по вул. Новгородській біля будинку № 87 в м. Харкові оглянуто автомобіль "Mitsubishi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який там знаходився з механічними ушкодженнями (а.7);
- протоколом огляду автомобіля «Mitsubishi Lancer" , реєстраційний номер НОМЕР_1 від 18.11.2013 року, яким виявлено наявність пошкоджень (том 2 арк.45-54)

- висновками судової автотоварознавчої експертизи №10960 від 25.11.13 року, згідно якої матеріальна шкода, спричинена володільцю авто "Mitsubisi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на час скоєння злочину складає 89333,12 гривень. (т.2а. 58-66);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 6.12.13 року за участю ОСОБА_10 , в ході якого останній розповів та показав за яких обставинах скоїв злочин (а.110-115).

- оглядом в судовому засіданні 09.04.2015 року речових доказів- дисків з камер відеоспостереження з місця події за 12.11.2013 року в період часу з 17 години до 00 годин 00 хвилин 13.11.2015 року(том справи 2 арк .справи 85,86), на яких зафіксовано виїзд автомобіля «Mitsubishi Lancer" , реєстраційний номер НОМЕР_1 з обвинуваченим за кермом та з особою без визначеного місця перебування ОСОБА_12 з території СТО після 20-00 годин 12.11.2013 року та біля 00 годин 00 хвилин 13.11.2013 року. Також з відеозапису видно, що автомобіль«Mitsubishi Lancer" , реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_21 не запустив двигун в автомобілі, бо після миття водою було залито акумуляторну батарею. Для того щоб другий раз виїхати з території СТО , обвинувачений ОСОБА_10 разом зі ОСОБА_12 на руках винесли з приміщення акумуляторну батарею та приєднували до автомобіля«Mitsubishi Lancer" з метою запустити двигун і тільки після цього біля 00 годин 00 хвилин виїхали з території СТО, що свідчить про умисні дії ОСОБА_10 ,

- протоколом огляду речових доказів та постановою про визнання дисків з камер відеоспоостереження речовими доказами та про доручення їх до матеріалів справи(том справи 2 арк.87-89),

Суд виключає з доказів по справі показання свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_12 за клопотанням сторони обвинувачення , не зважаючи на те, що ці показання здобуті в досудовому слідстві , бо згідно з вимогами ст.352 КПК України суд зобов`язаний допитати свідка в судовому засіданні і суд позбавлений можливості оголосити його показання, навіть у випадку тих обставин, що свідки неодноразово не з`явилися в судове засідання. Крім того суд погоджується з доводами обвинувачення стосовно тих обставин, що показання вищевказаних свідків не мають доказової бази щодо наявності чи відсутності дозволу з боку потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_23 відносно надання ОСОБА_10 права керування автомобілем «Mitsubishi Lancer" , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ретельно проаналізувавши твердження обвинуваченого про наявність дозволу з боку володільця автомобіля «Mitsubishi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на знаходження за кермом та пересування по місту, , суд приходить до висновку, що ці твердження в повному обсязі спростовані показаннями власника автомобіля ОСОБА_11 та свідка по справі ОСОБА_18 , а також відсутністю відповідних документів, які давали би право ОСОБА_10 в законному порядку здійснювати експлуатацію вищевказаного транспортного засобу.

Суд приходить до висновку, що позиція обвинуваченого спрямована на уникнення від відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, має мету ввести суд в оману та розцінена судом як лінія захисту.

Проаналізувавши виступ в судових дебатах адвоката ОСОБА_24 , який вважає неправильним формулювання диспозиції ст.289 КК України та вважає, що між діями його підзахисного та чоловіком потерпілої мали місце виключно цивільно- правові відносини, суд критично відноситься до думки адвоката з цього питання, бо вона спростована не тільки показаннями потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_18 , а й нормами цивільного права ,якими чітко передбачено підстави користування чужим майном, суд вважає, що позиція адвоката передбачає собою розроблену лінію захисту і має мету надати обвинуваченому можливість уникнути відповідальності за скоєння злочину.

Вислухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає вказане формулювання обвинувачення доведеним та визнає ОСОБА_25 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч 2 ст.289 КК України , тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, яке завдало значної матеріальної шкоди.
Згідно з відомостями щодо особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він раніше засудженим не був , не перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, не перебуває на обліку в наркологічному диспансері , має постійне місце проживання, щирого каяття у скоєному кримінальному правопорушенні не проявив, не працював, не має утриманців.

Обставин , що пом`якшують покарання судом не встановлено.

У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому покарання за скоєне, ураховуючи відомості про його особу, суд приходить до висновку, що подальше виправлення та перевиховання ОСОБА_25 є можливим з застосуванням до нього покарання, пов`язанного з позбавленням волі , з застосуванням додаткового покарання, в вигляді часткової конфіскації майна. Перешкод для застосування додаткового покарання конфіскації майна суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 на суму 100853,12 гривень вважає частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Суд вважає недоведеними належними доказами у порядку ст.128 КПК України, ст.ст.10,60 ЦПК України необхідність витрат на користування таксі на суму 520,00 гривень , бо обґрунтованість в необхідності цих поїздок, саме на таксі й неможливість використання міським транспортом загального користування суду не доведена.

З урахуванням проведеного ОСОБА_10 27.08.14 року часткового відшкодування збитків в сумі 1500,00 гривень, сума збитків ,завданих кримінальним правопорушенням ( злочином) складає 89 333,12 гривень за ушкодження автомобіля «Mitsubishi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 +1000,00 гривень витрат на послуги евакуатора, -1500,00 гривень (відшкодованих обвинуваченим поштовим переказом (т.1арк.62)=88 833,12гривень.

Що стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 10 000,00 гривень, суд виходить з наступного: згідно вимог ст.. 1167 ЦК України 2003 року моральна (немайнова)шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини.

На підставі п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 з змінами , що внесені Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5 Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні права власності(в тому числі інтелектуальної) прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ.

Суд вважає, що кримінальним правопорушенням (злочином) дійсно заподіяно шкоду власності позивачки за цивільним позовом в кримінальному провадженні , що привело її до моральних страждань , але суд вважає ,що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме : в сумі 5 000,00 гривень.

В іншій частини в задоволенні цивільного позову слід відмовити.

Доля речових доказів по провадженню - автомобіля «Mitsubishi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає вирішенню у порядку вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 10960 від 22.11.2013 року суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_10 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 375-376 КПК України,

СУД ПРИСУДИВ :
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання в вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією ? частини всього йому належного майна.

Обраний ОСОБА_26 запобіжний захід тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі Департаменту пенітенціарної системи України залишити без змін , до набуття вироком суду чинності , зарахувавши в термін перебування під вартою строк утримання під вартою в ІВС з часу фактичного затримання , в СІЗО №27 м. Харкова з 10 жовтня 2014 року.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріального збитку, заподіяного кримінальним правопорушенням (злочином) 88 833,12 гривень ( тисяч вісімдесят вісім вісімсот тридцять три гривень 12 копійок), стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 гривень (тисяч п`ять копійок 00).
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_11 -відмовити.
Речовий доказ по справі автомобіль Mitsubishi Lancer" 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_11 передати в повне розпорядження власника.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи № 10960 від 22.11.2013 року в сумі 245,00 гривень.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів (тридцяти) з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку, який не набув чинності негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Головуючий, суддя ОСОБА_27

Вирок виготовлено головуючим власноруч в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_27