Справа № 583/2408/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" липня 2015 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в м. Охтирка Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора

військової прокуратури Сумського гарнізону ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 22 липня 2015 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ромни Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 31 липня 2014 року, старшого солдата за призовом у зв`язку з мобілізацією, підсобного робітника 3-го інженерно будівельного відділення 3-го інженерно будівельного взводу 4-ї інженерно будівельної роти військової частини польової пошти НОМЕР_1 , раніше не судимого,

по Ст. 407 ч. 4 Кримінального кодексу України, суд

Встановив :
Обвинувачений старший солдат ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України від 21 липня 2014 року за № 607/2014 «Про часткову мобілізацію» 31 липня 2014 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі у зв`язку із створенням в АДРЕСА_2 нового військового формування старший солдат ОСОБА_4 був переведений для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), наказом командира якої за № 20 від 27 січня 2015 року останній зарахований до списків особового складу та призначений на посаду робітника підсобного 3-го інженерно будівельного відділення 3-го інженерно - будівельного взводу 4-ої інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог Ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старший солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до вимог Ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 Ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

У такий спосіб з моменту видання першого у вказаній сфері Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно з вимогами Ст. ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду старший солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та Ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

17 травня 2015 року за дозволом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 старший солдат ОСОБА_4 вибув з розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 у короткочасну відпустку за сімейними обставинами до АДРЕСА_3 . До розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 повинен був прибути 20 травня 2015 року.

Однак, 20 травня 2015 року у порушенні вимог вищезазначеного законодавства, старший солдат ОСОБА_4 після закінчення терміну короткочасної відпустки, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, маючи об`єктивні причини для проходження військової служби, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби. Крім того, під час незаконної відсутності у військовій частині старший солдат ОСОБА_4 постійно перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , нікуди не відлучався та допомагав своїй вагітній дружині, яка знаходилася на стаціонарному лікуванні у Роменській центральній районній лікарні.

В подальшому старший солдат ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо незаконного нез`явлення до місця служби, прибув до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 до АДРЕСА_2 , що по АДРЕСА_4 , лише 02 червня 2015 року, де продовжив виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з чим наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 129 від 02 червня 2015 року останній відданий як такий, що повернувся у розташування військової частини, 02 червня 2015 року відновлений у раніше займаній посаді, зарахований у розпорядження командира вказаної військової частини, на всі види матеріального забезпечення та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 в період з 20 травня 2015 року до 01 червня 2015 року включно, тобто протягом 13 діб.

Таким чином, робітник підсобного 3-го інженерно будівельного відділення 3-го інженерно - будівельного взводу 4-ої інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта В НОМЕР_3 старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення вимог Ст. ст. 17, 65 Конституції України, Ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, Ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період з 20 травня 2015 року по 01 червня 2015 року включно, тобто протягом 13 діб, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, припинив виконувати свій конституційний обов`язок із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не з`явившись вчасно на службу без поважних причин після закінчення терміну короткочасної відпустки до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 Ст. 407 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду, що він з 31 липня 2014 року проходив військову службу в військовій частині польова пошта В НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . 17 травня 2015 року він вибув з розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 у короткочасну відпустку за сімейними обставинами до міста Ромни Сумської області. Але після закінчення короткотривалої відпустки 20 травня 2015 року до розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , він не прибув вчасно, так як його дружина на той час була вагітна та перебувала на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, вона потребувала його допомоги. У зв`язку з цим він залишився за місцем свого проживання у місті Ромни Сумської області допомагати дружині, та 01 червня 2015 року повернувся у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_2 . На даний час він проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 . Він щиро розкаюється у скоєному.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим вина ОСОБА_4 в скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана доказами, зібраними під час досудового слідства і перевіреними в суді.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3 Ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Суд, вислухавши обвинуваченого, проаналізувавши матеріали справи, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 Ст. 407 Кримінального кодексу України, так як він після закінчення короткочасної відпустки вчасно не з`явився до військової частини польова пошта НОМЕР_1 на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, окрім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем за призовом під час мобілізації.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 Ст. 407 Кримінального кодексу України, визнає повністю.

При обранні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні вагітну дружину, скоїв вищеописане кримінальне правопорушення під час перебування своєї вагітної дружини на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я, брав участь Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.
Відповідно до Ст. 66 Кримінального кодексу України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, безпосередня участь у проведенні антитерористичної операції, наявність на утриманні вагітної дружини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до Ст. 67 Кримінального кодексу України, не встановлено.

Таким чином, суд вважає за необхідне із застосуванням Ст. 69 Кримінального кодексу України, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні вагітну дружину, перебував службовому у відрядженні у складі сил Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 Ст. 407 Кримінгального кодексу України, а саме арешту.

Відповідно до ч. 2 Ст. 60 КК України військовослужбовці відбувають арешт на гауптвахті.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судових витрат по справі немає. Речові докази по справі відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись Ст. ст. 370 376, Кримінального процесуального кодексу України, суд -

Засудив :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого Ст. 407 ч. 4 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання по цьому закону з застосуванням Ст. 69 Кимінального кодексу України покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

Відповідно до ч. 2 Ст. 60 Кримінального кодексу України відбування арешту здійснювати на гауптвахті.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного його поміщення на гауптвахту.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для засудженого в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_1