Справа № 362/5761/13-к
Провадження № 1-кп/362/321/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2013 року
м.Васильків

Васильківський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді - А. А. Бабіша

при секретарі - Н. М. Яренко,

з участю прокурора- Л.А.Гетьман,

обвинуваченого- ОСОБА_2,

потерпілої - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження,
внесене в ЄРДР за №0002121 від 05.09.2013
року за обвинуваченням ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, має
середньо-спеціальну освіту,
одруженого, маючого на утриманні
малолітню дитину, не працюючого, раніше
не судимого,

- у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296
КК України,-

В С Т А Н О В И В :

29.10.2011 року близько 23 години 00
хвилин, перебуваючи в приміщенні кафе
«Оверкіль» (колишнє кафе «Кураж»),
розташованого за адресою: Київська
область, м. Васильків, вул.
Грушевського, 6, ОСОБА_2, маючи намір на
вчинення хуліганських дій та
реалізуючи свій злочинний намір, грубо
порушуючи громадський порядок та
виражаючи демонстративну зневагу до
встановлених в суспільстві норм та
правил поведінки, поводячи себе
агресивно, безпричинно почав чіплятися
до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка знаходилась
поблизу барної стійки в приміщенні
кафе, що виразилось у зухвалому
висловлюванні на підвищеному тоні та
виразами нецензурної лайки в її бік.
Після чого, ОСОБА_2 безпричинно кулаком
своєї правої руки завдав один удар в
обличчя, в область носу ОСОБА_3, від чого
остання відчула фізичний біль та впала
на підлогу поряд з барною стійкою, а
ОСОБА_2 з місця вчинення кримінального
правопорушення зник.

В результаті вищеописаних дій ОСОБА_2
було зірвано роботу кафе та порушено
спокій осіб, котрі там відпочивали,
оскільки працівники кафе та інші
присутні особи надавали першу медичну
допомогу ОСОБА_3 до приїзду швидкої
медичної допомоги. Окрім цього, в
результаті хуліганських дій ОСОБА_2, у
ОСОБА_3, згідно висновку
судово-медичної експертизи №137 м/д від
21.03.12 року, мали місце наступні
ушкодження: перелом кісток носа, струс
головного мозку. Вказані тілесні
ушкодження спричинені від дії тупого
предмета, яким могла бути і рука
людини, зібрана в кулак. Тілесні
ушкодження у ОСОБА_3 за ступенем
тяжкості відносяться до тілесних
ушкоджень середнього ступеня
тяжкості, оскільки викликали тривалий
розлад здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 вину свою у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296
КК України визнав повністю і показав,
що 29.10.2011 року близько 23 години він зі
своєю дружиною та друзями ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, прізвище якого він не
знає, зайшли в кафе «Кураж» в м.
Василькові, сіли за столик, замовили по
бокалу пива. Поруч з ними була ще одна
компанія в залі. Між хлопцями з іншої
компанії виник якийсь конфлікт, а
потім штовханина, в якій він вдарив
потерпілу ОСОБА_3. В штовханині вона
була поруч з хлопцями. Він її вдарив
кулаком в обличчя, від чого вона впала,
після чого всі вийшли надвір,
побалакали і розійшлися. Він встиг
випити лише пів-бокала пива.
Потерпіла знаходилась на проході біля
барної стійки. Між ним та потерпілою
виникла лайка. Потерпіла взяла його за
ліву руку і його тримала, а сама стояла
зліва. Після нанесення удару
потерпілій він не встиг їй надати
допомогу, бо було багато хлопців, і
вони не дали змоги йому це зробити.
Після цієї події з потерпілою він
зустрівся через 2 дні, і намагався
відшкодувати їй 10000 грн., але вона
відмовилася, сказавши, що мало.
Заявлений прокурором цивільний позов
про відшкодування завданих лікарням
збитків визнав повністю в сумі 6 610, 28
грн. Заявлений потерпілою цивільний
позов про відшкодування майнової шкоди
визнав повністю на суму 7080 грн., а про
відшкодування моральної шкоди визнав
частково, на суму 5000 грн. У вчиненому
щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому
засіданні показала, що 29.10.2011 року був
день народження її сестри. Вона
перебувала зі своєю компанією в кафе, в
той час вона випила трішки віскі з
колою. Через невеликий проміжок часу
прийшла друга компанія - хлопці з
дівчатами, які сіли біля них і пили
пиво. Потім чомусь ОСОБА_2 забрав
стільця у її подружки і з цього все
почалось. Після цього хлопець її
подружки підійшов до ОСОБА_2, і почалася
штовханина. Всі хлопці з обох
компаній вийшли на вулицю. Вона
підійшла до барної стійки і в той час
підійшов до неї ОСОБА_2, виразився
нецензурно та вдарив кулаком її в
обличчя, вона впала, а він зі своєю
дружиною пішов додому. Допомогу їй
надав бармен на ім'я ОСОБА_8, бо в залі
більше нікого не було. Після того її
забрала швидка допомога.
Обвинуваченого за руку вона не тримала.
Вона думає, що ініціатором конфлікту
був ОСОБА_2, але хто першим почав
штовханину, вона сказати не може.
Обвинувачений не пропонував їй грошей
- а саме 10000 грн. Заявлений цивільний
позов підтримала в повному обсязі.
Стосовно міри покарання вона вважає,
що якщо обвинувачений їй все
заплатить, то просить його суворо не
карати, а в іншому випадку вона
покладається на думку суду.

Головуючим у кримінальному
провадженні з'ясована думка учасників
судового провадження про те, які докази
треба дослідити та про порядок їх
дослідження.

Прокурор не заперечував проти
подальшого розгляду кримінального
провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК
України, обмежившись вивченням
доказів, які характеризують
обвинуваченого ОСОБА_2

Судом з'ясована думка всіх учасників
судового провадження стосовно
подальшого розгляду кримінального
провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК
України. При цьому судом з'ясовано, чи
правильно розуміють обвинувачений та
інші учасники кримінального
провадження зміст обставин, які ніким
не оспорюються, чи немає сумнівів у
добровільності їх позиції, а також
роз'яснив їм, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо
недоцільності дослідження доказів
щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, та можливості обмежитись
вивченням доказів, які характеризують
обвинуваченого ОСОБА_2 що містяться в
матеріалах кримінального провадження
внесене в ЄРДР за №0002121 від 05.09.2013
року відносно ОСОБА_2 за
обвинуваченням у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, що
були надані прокурором в судовому
засіданні.

Враховуючи вище вказане, суд приходить
до висновку про повну доведеність вини
ОСОБА_2 в хуліганстві, тобто грубому
порушенні громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувались особливою
зухвалістю, а його дії вірно
кваліфіковано за ч.1 ст. 296 КК України.

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_2
і обираючи йому міру покарання, суд
враховує характер і ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, що відноситься,
відповідно до ст. 12 КК України, до
злочинів невеликої тяжкості, також
повною мірою вивчена особа
обвинуваченого: відповідно до вимоги
ГІБ МВС України ОСОБА_2 раніше не
судимий (а.с.40), на обліку в лікаря
нарколога та психіатра не перебуває
(а.с. 38,39 ), характеризується позитивно
(а.с.42), має на утриманні малолітню
дитину.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК
України пом'якшує відповідальність
обвинуваченого ОСОБА_2 - судом
встановлено щире каяття.

Обставин, що обтяжують
відповідальність обвинуваченого
ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України -
судом не встановлено.

Підстав для застосування відносно
обвинуваченого ОСОБА_2 положень ст. 69
КК України судом не вбачається.

Враховуючи посередню характеристику
на ОСОБА_2 за місцем його проживання,
те, що він раніше не судимий, думку
потерпілої, суд вважає за можливе
призначити ОСОБА_2 покарання в межах
санкції ч. 1 ст. 296 КК України у виді
обмеження волі, але із застосуванням
ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України,
покарання має на меті не тільки кару, а
й виправлення засудженого, а також
запобігання вчиненню нових злочинів,
як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України,
особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів, а тому
призначене покарання ОСОБА_2 буде
відповідати його особі і вчиненому ним
кримінальному правопорушенню.

Прокуратурою в інтересах держави в
особі Комунального закладу Київської
обласної ради «Київська обласна
клінічна лікарня», Васильківської
районної державної адміністрації
«Центральна районна лікарня»
пред'явлено до ОСОБА_2 позов про
відшкодування вартості лікування
постраждалої ОСОБА_3 внаслідок
вчиненого ОСОБА_2 злочину. Так,
вартість лікування потерпілої в
отоларингічному відділенні КЗ КОР
«Київська обласна клінічна лікарня» з
03.11.2011 р. по 17.11.20211 року складає 3768,68
грн., у хірургічному відділенні з 01.11.2011
р. по 04.11.2011 р. складає 655,20 грн., у
неврологічному відділенні з 18.11.2011 року
по 28.11.2011 року - 2186, 40 грн., тобто
загальна вартість лікування в
Васильківській ЦРЛ склала 2841, 60 грн.,
яку прокурор просить стягнути на
користь зазначених закладів охорони
здоров'я.

Потерпілою ОСОБА_3 до ОСОБА_2
пред'явлено цивільний позов про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, в якій просить стягнути з на її
користь майнову шкоду в сумі 7080 грн.
та моральну шкоду в сумі 40000 грн., а
всього стягнути 47080 грн. Свою позовну
заяву вона обґрунтувала тим, що обсяг
завданих їй матеріальних збитків,
який складається з вартості лікування
- 6085 грн., пошкодження її одягу - плаття
вартістю 1000 грн. Заподіяна їй моральна
шкода полягає в душевних стражданнях
у зв'язку з спричиненими їй тілесними
ушкодженнями, відсутності можливості
працювати та утримувати сімю, у зв'язку
з поганим зовнішнім виглядом після
перенесеної травми, перебуванням в
затяжній депресії, а також
відсутності будь- якої допомоги на
лікування та вибачень від ОСОБА_2

Згідно з положеннями ст.ст. 1166, 1206 ЦК
України, особа, яка вчинила злочин,
зобов'язана відшкодувати витрати
закладові охорони здоров'я на
лікування потерпілого від цього
злочину. У разі, якщо лікування
проводилося закладом охорони здоров'я,
що є у державній власності, у власності
АР Крим або територіальної громади ,
кошти на відшкодування витрат на
лікування зараховуються до
відповідного бюджету.

У відповідності до вимог ст. 128 КПК
України, цивільний позов в
інтересах держави пред'являється
прокурором.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї, а
також у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна, завданої
внаслідок порушення її прав.

Судом встановлено, що потерпілій
ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням
було заподіяно матеріальної шкоди в
розмірі 7080 грн., на що вказує потерпіла
і підтверджує обвинувачений, а тому
позовні вимоги щодо стягнення
матеріальної шкоди на її користь з
обвинуваченого підлягають до
задоволення в повному обсязі.

Що стосується вимоги потерпілої про
стягнення моральної шкоди, яку вона
оцінює в розмірі 40000 грн., то враховуючи
глибину душевних, фізичних та
моральних страждань потерпілої,
ступінь вини обвинуваченого, який
своїми діями завдав потерпілій
моральної шкоди, враховуючи вимоги
розумності та справедливості, суд
оцінює завдану потерпілій моральну
шкоду в розмірі 15000 грн.

Також підлягають задоволенню вимоги
прокурора в інтересах держави в особі
Комунального закладу Київської
обласної ради «Київська обласна
клінічна лікарня», Васильківської
районної державної адміністрації
«Центральна районна лікарня» про
стягнення з ОСОБА_2 на їх користь 3768,68
грн. та 2841.60 грн. відповідно.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 1 ст. 296 КК
України і призначити йому покарання у
виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців
обмеження волі.

Застосувати до призначеного покарання
ОСОБА_2 ст. 75 КК України і звільнити його
від покарання з іспитовим строком в 1
(один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України,
покласти на ОСОБА_2 обов'язок
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Іспитовий строк ОСОБА_2
відраховувати з дня постановлення
вироку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 7080 грн. заподіяної
матеріальної шкоди, 15000 грн. заподіяної
моральної шкоди, а всього стягнути 22080
(двадцять дві тисячі вісімдесят)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Комунального закладу Київської
обласної ради «Київська обласна
клінічна лікарня» 3768 (три тисячі сімсот
шістдесят вісім) гривень 68 (шістдесят
вісім) копійок заподіяної матеріальної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Васильківської районної державної
адміністрації «Центральна районна
лікарня» 2841 (дві тисячі вісімсот сорок
одну) гривню 60 (шістдесят) копійок
заподіяної матеріальної шкоди.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30
днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення
вручити обвинуваченому, потерпілій та
прокурору.

Учасники судового розгляду мають право
отримати в суді копію вироку.

Суддя
А.А. Бабіш