Провадження № 11-кп/792/111/15 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 680/1235/14-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0000241 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року, -

В с т а н о в и л а:
Вироком Новоушицького районного суду від 03 грудня 2014 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою- спеціальною освітою, приватного підприємця, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді шести місяців арешту з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 787,33 гривень матеріальної шкоди та 30000 гривень моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області судові витрати в сумі 294,84 гривень.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_10 відмовлено.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 5155,50 гривень та моральну шкоду в сумі 257,80 гривень.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» витрати на лікування потерпілої ОСОБА_7 на користь Новоушицької центральної районної лікарні - 1325,65 гривень, на користь Хмельницької обласної лікарні - 3052,48 гривень.

За вироком суду, 14 серпня 2014 року близько 19:55 години ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «HAZ-2705» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в межах населеного пункту с. Струга, на 51 км. + 90 м. автомобільної дороги Гуків - Дунаївці - Могилів Подільський, в напрямку с. Мала Стружка Новоушицького району, проявив безпечність та неуважність, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, стану дорожнього покриття, не переконався в безпечності свого маневру, що він не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку по правій смузі руху в напрямку смт. Нова Ушиця.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В діях обвинуваченого ОСОБА_9 встановлені порушення правил безпеки руху, передбачені пунктами п.1.5, 2.3 (б), п.2.9 (а), п. 10.1, п.11.2, п.12.1, 12.2, 13.1 Правил дорожнього руху України, вимог горизонтальної лінії дорожньої розмітки 1.1, де вказано:

п.1.5. - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу;

п.2.9. - водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

п. 10.1. - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 11.2. - нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини;

п. 12.1. - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 12.2. - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п. 13.1. - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

горизонтальна дорожня розмітка 1.1. «вузька суцільна лінія» - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; лінію 1.1 перетинати забороняється.

Вищевказані порушення правил безпеки дорожнього руху водія автомобіля «НАZ-2705» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, в частині призначеного покарання та розміру задоволеного цивільного позову, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити, пом`якшити покарання за ч.1 ст.286 КК України до штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання з випробуванням з іспитовим строком без позбавлення права керування транспортними засобами.

Зменшити суму відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 з нього до 12 000 грн.; з ПАТ НАСК «Оранта» до 5 000 грн.

Свої вимоги аргументує невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості, суспільній небезпечності вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок надмірної суворості.

Звертає увагу на те, що він публічно вибачився перед потерпілою і частково відшкодував завдану їй шкоду, що є, на його думку, пом`якшуючими покарання обставинами.

Стверджує, що суд, в порушення ст.61 Конституції України, призначив йому додаткове покарання за правопорушення, за яке його уже притягнуто до адміністративної відповідальності 18.09.2014 року, з призначенням покарання у виді штрафу.

Зазначає, що суд при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди потерпілій, не врахував його скрутного фінансового становища, оскільки його дохід складає 2 365 грн. на місяць.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого, потерпіла та прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, вважають вирок місцевого суду законним та належним чином обґрунтованим, а апеляційну скаргу процесуального опонента безпідставною.

Вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , а також розмір відшкодування моральної та матеріальної шкоди, на переконання потерпілої та прокурора, є справедливим, обґрунтованим та необхідним для перевиховання обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку прокурора та потерпілої про законність і обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З врахуванням того, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження за обставин, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.286 КК України, в поданій апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а саме пом`якшення обвинуваченому покарання, оскільки покарання ОСОБА_9 належним чином судом мотивоване, з врахуванням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру, як основного так і додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , врахував конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер і ступінь його суспільної небезпеки, позицію потерпілої, сукупність всіх даних, які характеризують його особу, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачений у поданій апеляційній скарзі, та призначив покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Посилання обвинуваченого на порушення місцевим судом при призначенні додаткового покарання вимог ст.61 Конституції України, є безпідставними, так як притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначення за цією статтею стягнення у виді штрафу, не виключає можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_9 визнано винним і притягнуто до кримінальної відповідальності за порушення правил дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У відповідності до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що місцевий суд належним чином умотивував своє рішення щодо часткового задоволення цивільного позову у даній справі, обґрунтовано зазначив у вироку, чому дійшов саме такого висновку, а тому підстав для зміни вироку в частині відшкодування моральної та матеріальної шкоди, в сторону її зменшення, не вбачає.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_7 завдано травми середньої тяжкості, що в свою чергу призвело до необхідності подальшого хірургічного втручання, а отже і фізичних та психологічних страждань останньої, змін у її житті та інших вагомих незручностей.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_9 та безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості та неправильним стягненням моральної і матеріальної шкоди з нього.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_9 , в апеляційному порядку не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

П о с т а н о в и л а:
Вирок Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .