Дата документу 20.02.2015

Справа № 334/569/15-к
Провадження № 1-кп/334/99/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

1) 21.12.2011 року Запорізьким районним судом Запорізької області, за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, згідно зі ст.75,76 КК України іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

2) 06.11.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 263 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України іспитовий строк 1 рік.

01.12.2014 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2014 року, знятий з обліку Ленінського РВ КВІ, у зв`язку з закінченням іспитового строку

за ч.2 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині грудня 2014 року, ОСОБА_4 , знаходячись біля мосту, який розташований по вул. Таганській в м. Запоріжжя, знайшов ніж, який згідно з висновком експерта № 23 від 19.01.2015 року, являється мисливською клинковою холодною зброєю колючої дії мисливський ніж загального призначення, виготовлений саморобним способом.

Вищевказаний предмет, ОСОБА_4 , діючи умисно, носив при собі по вулицям міста, без передбаченого законом дозволу до того, як 18.01.2015 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, був зупинений співробітниками міліції біля будинку № 42 по вул. Кияшко в м. Запоріжжі, які виявили та вилучили у ОСОБА_4 вказану холодну зброю.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з угодою про визнання винуватості від 26 січня 2015 року, укладеною між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000250, та обвинуваченим ОСОБА_4 , просив затвердити укладену угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву прокурора, просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного :

відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України в обсязі обвинувачення.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.2 ст. 263 КК України у вигляді громадських робіт на строк сто двадцять годин .

Під час судового засідання обвинувачений стверджує, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.263 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які ій роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватим укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Під час досудового розслідування він скарг на слідчого чи прокурора не подавала.

ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно знайшов ніж , але не здав його до міліції

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 може бути затверджена, оскільки кримінальне правопорушення, яке ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості , але внаслідок якого завдана шкода державним інтересам.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст.472 КПК України, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Під час судового засідання на підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 суд переконався, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження вищевказаної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе виним і вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердженням судом угоди, передбачені п.п.3-4 ч.4 ст.474 КПК України, а також що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбаченні в угоді.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність дітей згідно ст.66 КК України

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 469, 472, 473, 474 475 КПК України суд, -

З а с у д и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 січня 2015 року року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000250 від 18.01.2015 року, укладену між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Речовий доказ - ніж, переданий на відповідальне зберігання в камеру сховище Ленінського РВ-знищити .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30-ти днів з дня його проголошення:

- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1