справа № 208/8283/13-к
№ провадження 1-кп/208/376/13
ВИРОК

Іменем
України

15 листопада 2013 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого, судді Савранського Т.А.,

при секретарі Луценко Л.О.,

за участю прокурора Крен А.К.,

потерпілої ОСОБА_1, обвинуваченого
ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні
розглянувши матеріали кримінального
провадження № 0003398 відносно:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпродзержинська, громадянина
України, освіта середньо-технічна,
одружений, не працюючий,
зареєстрований: АДРЕСА_1, який фактично
мешкає: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні
кримінального правопорушення
передбаченого ст. 164 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, згідно рішення Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 07.05.2008 року зобов'язаний до сплати
аліментів на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітної плати, але не менш 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця до його
повноліття, на користь матері ОСОБА_1,
починаючи з 11.02.2008 року.

Однак ОСОБА_2, знаючи про обов'язок
сплачувати аліменти, став на шлях
злісного ухилення від їх сплати з метою
уникнути утримань по виконавчому
листу, не бажаючи виконувати
покладений на нього обов'язок
утримання дитини, хоча і був
попереджений державним виконавцем про
кримінальну відповідальність за такі
дії.

В період часу з 06.08.2009 року по 01.10.2013
року, ОСОБА_2 ніде не працював і не
надавав зусиль до пошуку роботи,
аліменти сплачував єпізодично,
матеріальної допомоги на утримання
дитини не оказував, в службу зайнятості
населення м. Дніпродзержинська з
питання працевлаштування не звертався,
та допустив заборгованість зі сплати
аліментів за даний період часу.

Таким чином, ОСОБА_2 злісно ухилився від
сплати аліментів за період часу з 06.08.2009
року по 15.10.2013 року і допустив
заборгованість зі сплати аліментів 29
місяців, або у твердій грошовій сумі 21
184 гривні.

У судовому засіданні обвинувачений
вважав недоцільним дослідження
доказів щодо його винуватості, так як
свою вину у скоєнні вищезазначеного
кримінального правопорушення,
обставини його скоєння, визнає у
повному обсязі. Ці обставини він
розуміє вірно, це його добровільна та
достеменна позиція. Розуміє, що буде
позбавлений права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Пояснив суду, що з потерпілою по справі
він перебуває у зареєстрованому шлюбі
з 2002 року. Разом вони не мешкають з 2006
року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_5. Йому відомо, що рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська він зобов'язаний до
сплати аліментів на утримання сина. В
нього зараз інша сім'я, двоє дітей,
внаслідок чого аліменти на Максима
сплачував епізодично, не у повному
обсязі. З останнім спілкується мало.

Свою вину визнає повністю, щиро
кається, просить його суворо не карати.
Він сплатить борг, буде сплачувати
поточні виплати.

Потерпіла у судовому засіданні
підтвердила пояснення обвинуваченого.
Просила суд наказати ОСОБА_2 суворо, з
реальним обмеженням волі.

Враховуючи клопотання обвинуваченого
про недоцільність дослідження у
судовому засіданні доказів його
винуватості, позицію прокурора та
потерпілої, які не заперечували, при
з'ясуванні обставин справи та доказів
на їх підтвердження, обмежитись
допитом підсудного, суд вважає
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що винність обвинуваченого
у судовому засіданні встановлена та
підтверджена, а його умисні дії у
скоєнні кримінального правопорушення
правильно кваліфіковані за ст. 164 ч.1 КК
України як злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів)

Обставиною, що пом'якшує покарання
обвинуваченого, суд вважає визнання
ним своєї вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення
обвинуваченому міри покарання, суд,
враховує характер скоєного ним
кримінального правопорушення, особу
обвинуваченого, який раніше не судимий,
вину визнав, враховує обставини що
пом'якшують покарання та відсутність
обставин, що його обтяжують.

Суд вважає, що подальше перевиховання
та виправлення обвинуваченого можливо
шляхом призначення йому покарання у
вигляді обмеження волі з встановленням
терміну випробування.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у
скоєнні пред'явленного обвинувачення
за ст. 164 ч.1 КК України та призначити
йому покарання у вигляді 1 року 6
місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити
ОСОБА_2 від призначеного покарання з
випробуванням, встановивши
випробувальний термін строком на 1 рік 6
місяців.

Згідно ст. 76 КК України, зобов'язати
засудженого протягом випробувального
строку:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи;

- періодично з'являтись для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію.

Вирок суду може бути оскаржений до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області, через Заводський районний суд
м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з
дня його проголошення. Законної сили
вирок суду набирає після закінчення
строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Савранський Т. А.