АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого-судді Романова О.В.,

суддів Зав'язу
на СМ. та Ляшука В.В.,

з участю
прокурора Воронухи
Д.С.

з участю обвинуваченого ОСОБА_1

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальну справу за апеляцією
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на
постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.02.2007 року, якою
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, не судимого,

за ч.І ст. 125,
ч.2 ст. 125 КК України направлено на додаткове розслідування.

В зазначеній постанові суду вказано, що кримінальна
справа по обвинуваченню ОСОБА_1. за ч.І ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України
порушена в ході досудового слідства - слідчим СВ Новоград-Волинського МРВ УМВС
України, який не є компетентоною особою на порушення такої справи. Оскільки,
згідно ч. 1 ст.27 КК України, справи про злочини передбачені статтею 125 КК
України, порушуються суддею і по них не проводиться досудове слідство. Крім
того, під час виконання в ході досудового слідства вимог ст.218 КПК України не
було вирішено у встановленому порядку клопотання обвинуваченого про закриття
кримінальної справи. В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про
перевірку законності постанови Новоград-Волинського МРВ про відмову в порушенні
кримінальної справи щодо ОСОБА_1. за ст.ст. 129,296 КК України.

В поданій апеляції прокурор просить постанову суду скасувати, а матеріали
кримінальної справи направити на новий судовий розгляд. На обгрунтування
доводів апеляції прокурор вказує, що кримінальна справа по обвинуваченню
ОСОБА_1. порушена виконуючим обов'язки Новоград-Волинського міжрайонного
прокурора з дотриманням вимог ст.27 КПК України. У відповідності до ст. 114 КПК
України при провадженні досудового

Справа
№11-348/2007 Головуючий
у суді 1 -ої інстанції Сусловець М.Г.

Категорія ч.І
ст.125, ч.2 ст.125 КК України Доповідач
у суді 2-ої інстанції Зав'язуй С.М.

слідства
всі рішення про спрямування слідства і провадження слідчих дій слідчий приймає
самостійно, а тому порушень норм кримінально-процесуального законодаства в ході
досудового слідства допущено не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого
ОСОБА_1., який заперечив проти задоволення апеляції, думку прокурора, який
апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції
підтримав, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365
КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст.281 КПК України, повернення кримінальної справи на
додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності попереднього
слідства можливо лише в тих випадках, коли ці недоліки не можуть бути усунуті в
судовому засіданні.

Згідно ст.4 КПК України, суд, прокурор і слідчий зобов'язані порушити
кримінальну справу в межах своєї компетенції.

Відповідно до ч.І ст.27 КПК України справи про злочини, передбачені ст. 125
КК України, порушуються не інакше як за скаргою потерпілого й дізнання та
попереднє слідство в цих справах не проводяться. Якщо справа про такий злочин
має особливе громадське значення, а також у виняткових випадках, коли
потерпілий з якихось причин не може захистити свої законні інтереси, справа
може бути порушена прокурором і за відсутності скарги потерпілого (ч.3 ст.27
КПК).

До того ж, частиною 3 статті 98 КПК України категорично вказано, що справи,
зазначені в ч. 1 ст.27 КПК України, у випадках передбачених ч.3 ст.27 КПК
України, порушуються тільки прокурором.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що
при порушенні справи щодо ОСОБА_1. цього порядку не було додержано. З матеріалів
справи видно, що 10.04.2006 року виконуючий обов'язки Новоград-Волинського
міжрайонного прокурора (далі - „прокурор") порушив справу по факту
заподіяння ОСОБА_2. та ОСОБА_3. тілесних ушкоджень за ознаками злочину,
передбаченого ч.І ст. 125 КК України. В ході досудового слідства по даній
справі слідчий СВ Новоград-Волинського МРВ УМВС України, виходячи за межі своєї
компетенції, 13.05.2006 року порушив щодо ОСОБА_1. кримінальну справу за ч.І
ст. 125 КК України, а 29.05.2006 року за ч.2 ст. 125 КК України.

Таким чином, справу щодо ОСОБА_1. було порушено неправомочною посадовою
особою, у зв'язку з чим подальше її розслідування було незаконним.

Згідно
роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.З постанови від
11.02.2005 р. №2 „Про практику застосування судами України

законодавства,
що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування",
кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до судового
розгляду, якщо вона була порушена некомпетентною особою.

Крім того, порушуючи 10.04.2006 року кримінальну справу, прокурор не дотримався
вимог ч.2 ст.98 КПК України, згідно якої, якщо на момент порушення справи
встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено
щодо цієї особи. Як вбачається зі змісту постанови прокурора від 10.04.2006
року та матеріалів справи, особа причетна до вчинення дій, які мають ознаки
злочину, прокурору на час порушення справи була відома.

Слід також звернути увагу на те, що постанова прокурора про порушення
справи є не достатньо мотивованою. З урахуванням положень ч.3 ст.27 КПК
України, в ній конкретно не зазначено, чому злочин має особливе громадське
значення, та чому потерпілі самостійно не можуть захистити свої законні
інтереси.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої
інстанції, є законною та обгрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись
ст.ст.365,366 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити
без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду
Житомирської області від 28.02.2007 року - без зміни.