В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого
2008
року Київський районний суд м.Полтави у складi:

головуючого - Шияна В.М.

при секретарi - Терновій Н.В.

за участю прокурора - Чічіль М.В.

та захисників
- адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в м. Полтавi
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця смт.Диканька Полтавської області, громадянина України,
освiта середня-спеціальна, одруженого, працюючого по договорах, ранiше несудимого, проживаючого в АДРЕСА_1, у скоєннi злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, уродженця с.Іванівка Кобеляцького району Полтавської області,
громадянина України, освiта середня-технічна, одруженого,
непрацюючого інваліда 3 групи, ранiше несудимого,
проживаючого в АДРЕСА_2, у скоєннi злочину, передбаченого
ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2007 року в період часу з 2 до 3 години ночі ОСОБА_1, працюючи
трактористом ТОВ «АТП «Укрространс», що розтановано на території ВАТ «ПТМЗ», та
ОСОБА_2, працюючи слюсарем ВАТ «ПТМЗ», за попередньою змовою між собою, з
корисливою метою заволодіння чужим майном, таємно викрали з охоронюваної
території ВАТ «ПТМЗ», що по АДРЕСА_3, чотири компресорні станції, а саме: одну
компресорну станцію ПКС-5,25А вартістю 13900 грн. та три компресорні станції
ПКС-10,5АМ вартістю по 23000 грн. кожна, чим завдали ВАТ «ПТМЗ» матеріальних
збитків на загальну суму 82900 грн.

Допитані в суді підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вину свою у вчиненні злочинів
визнали повністю та розповіли обставини їх вчинення.

Так, ОСОБА_1 розповів, що він з ОСОБА_2 домовився викрасти з території
заводу компресорні станції. ОСОБА_2 знайшов людину, яка погодилася їх придбати
і 12 жовтня 2007 року ОСОБА_1 після закінчення робочого часу залишився на
території заводу та зателефонував ОСОБА_2, щоб той вночі підходив на завод. Тим
часом ОСОБА_1 проник до складу, де викрав документи на компресорні станції.
Близько другої години ночі прийшов ОСОБА_2 і вони за допомогою автопідіймача
загрузили на КамАЗ чотири компресорні станції. Потім ОСОБА_1 зателефонував
водію КамАЗу ОСОБА_5 (якому заздалегідь повідомив про те, що у ночі буде відрядження),
щоб той під'їжджав. ОСОБА_1 сам сів за кермо КамАЗу та виїхав з території
заводу, пред'явивши на прохідній викрадені зі складу документи на компресорні
станції. Потім на території Павленківського парку в м. Полтаві за кермо сів
ОСОБА_5 і вони поїхали до племінної станції, що поблизу траси «Київ-Харків», де
розвантажили компресорні станції та віддали документи на них. Потім поїхали до
заводу. Висадивши ОСОБА_5 в районі площі Зигіна ОСОБА_1 сам поставив автомобіль
на місце і поїхав додому. Щиро розкаюється у вчиненому. Просить суворо не
карати та не позбавляти його волі, оскільки на його утриманні перебуває вагітна
дружина, малолітній син, а також мати похилого віку. В рахунок відшкодування
завданих збитків ним сплачено 2000 грн. Позов ВАТ «ПТМЗ» визнає частково, а
саме на суму прямих завданих збитків.

Допитаний в суді ОСОБА_2 розповів, що дійсно він із ОСОБА_1 вирішили скоїти крадіжку компресорних станцій. ОСОБА_2
домовився з малознайомим підприємцем ОСОБА_6про придбання останнім компресорних
станцій. Близько 2 години ночі 13 жовтня 2007 року він на своєму автомобілі
під'їхав до заводу, таємно переліз через паркан та зустрівся з ОСОБА_1. Вони
разом завантажили компресорні станції на КамАЗ після чого ОСОБА_2 тим же шляхом
повернувся до свого автомобіля та весь шлях до місця розвантаження компресорних
станцій їхав попереду автомобіля КамАЗ. Після того, як розвантажили станції та
віддали документи на станції водію крана-маніпулятора «МАН», вони роз'їхалися. За викрадені компресорні станції від ОСОБА_6 він отримав спочатку
20000 грн., а потім ще 27300 грн. Наполягає на тому, що з цих грошей 12000 грн.
він віддав ОСОБА_1, а 17500 грн. його дружині. Також після затримання він
добровільно віддав працівникам міліції 17000 грн. Крім того, в рахунок
відшкодування шкоди ним сплачено на рахунок заводу 3000 грн. Щиро розкаюється у
вчиненому просить не позбавляти його волі та врахувати його похилий вік і те,
що він є інвалідом 3 групи. Цивільний позов визнає частково на суму завданих та
невідшкодованих заводу реальних збитків.

Представник цивільного позивача в суді змінив свої позовні вимоги,
зменшивши їх до 153753,78 грн. В цьому розмірі позов підтримав в повному
обсязі.

Крім показань підсудних, їх вина також підтверджується показаннями
допитаних в суді свідків:

ОСОБА_6, який розповів, що ОСОБА_2 запропонував йому придбати компресорні
станції. Він через інтернет знайшов покупця і домовився з ОСОБА_2 про день
продажу станцій. Також ОСОБА_6 через «Жовту газету» замовив кран спрямував його
до с.Сусідки Полтавського району, куди також приїхав ОСОБА_2 та КамАЗ з
компресорними станціями. На подвір'ї у знайомого ОСОБА_6 вони розвантажили станції
і роз'їхались. В подальшому ОСОБА_6 передав ОСОБА_2 за компресорні станції 47300
грн. Про те, що компресорні станції крадені він не знав і нічого не підозрював,
оскільки на них були документи;

ОСОБА_7, яка розповіла, що коли її чоловіка затримали, вона на його
прохання забрала та принесла до райвідділу міліції пакунок з грошима, які
знаходилися в їх машині. В райвідділі
кошти перерахували. В пакунку було 17000 грн. Про існування цих грошей
вона нічого не знала. Як потім з'ясувалося, це були гроші, які отримав її
чоловік за продаж викрадених компресорних станцій.

Також вина підсудних підтверджується оголошеними та дослідженими в суді:

Даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_5 С.С., згідно яких останній
повідомив, що він працює водієм ТОВ «АТП «Укрространс» на ВАТ «ПТМЗ» на
автомобілі КамАЗ. 12.102007 року до нього підійшов ОСОБА_1 і пояснив, що вночі
буде відрядження. Також ОСОБА_1 попросив, щоб він залишив ключі від машини для
того, щоб ОСОБА_1 сам завантажив автомобіль, а коли треба буде їхати ОСОБА_1
йому зателефонує. ОСОБА_1 йому зателефонував і він у третій годині ночі приїхав
до Павленківського парку, де сів за кермо та вони вдвох поїхали за автомобілем
ВАЗ-2109 до місця розвантажування товару. Про те, що вчиняється крадіжка він не
здагадувався, оскільки на товар були документи (а.с.52);

Даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_8, згідно яких останній
пояснив, що на початку жовтня 2007 року до нього підійшов його знайомий ОСОБА_6
та попросив дозволу на зберігання на його подвір'ї в с.Ступки Полтавського
району (де він три роки тому придбав приватний будинок, де зробив загін та
займається розведенням баранів) свого товару. Він дозволив. А 25.10.2007 року до нього на подвір'я прийшли працівники міліції і вилучили 7 двигунів, пояснивши при цьому що
вони крадені (а.с.53);

Даними протоколу огляду від 25.10.2007 року, згідно яких було оглянуто та
вилучено 7 двигунів від компресорних станцій (а.с.24);

Даними протоколу огляду від 26.10.2007 року, згідно яких оглянуто та
вилучено добровільно видані гр.-кою ОСОБА_2 В.М. гроші в сумі 17000 грн.
(а.с.29-31);

Іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як
таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в особливо великих розмірах
за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

При обраннi мiри покарання пiдсудним, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу пiдсудних, які характеризуються позитивно, раніше не судимі, а також
наявність пом'якшуючих та обтяжуючих вину обставин.

Обставини, що пом'якшують покарання пiдсудного ОСОБА_1: щире
каяття, наявність на утриманні кількох осіб.

Обставини, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2: щире каяття,
часткове відшкодування заподіяної шкоди, похилий вік, а також те, що він є
ветераном праці та інвалідом 3 групи.

Обставини, що обтяжують
покарання пiдсудних вiдсутнi.

Згiдно медичного висновку пiдсудні примусового
лікування не потребують.

Враховуючи наявнiсть
обставин, що пом'якшують покарання винних, те що вони характеризуються позитивно, ОСОБА_2 до кримінальної
притягається вперше, ОСОБА_1 вважається таким, що раніше не судимий, з
врахуванням їх негативного ставлення до скоєного та позитивних поглячдівв на
майбутнє життя, суд
приходить до висновку про можливiсть призначення
ОСОБА_2 покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.4 ст.185 КК
України, а ОСОБА_1 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК
України. При цьому з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про
можливість їх
виправлення без відбування покарання.

Позов ВАТ «ПТМЗ» підлягає задоволенню частково, а саме в частині завданих
заводу та невідшкодованих фактичних збитків. Щодо нарахувань згідно постанови
КМУ від 22.11.1996 року № 116, суд в цій частині позовні вимоги залишає без
розгляду, оскільки не зрозуміло з чого саме виходив цивільний позивач при
розрахунку завданих йому збитків. І хоча частина викраденого обладнання
позивачу повернута, розрахунок проводився виходячи із загальної вартості
викраденого обладнання.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185
КК України i призначити йому покарання п'ять
років
позбавлення волi.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього вироком суду зобов'язання.

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4
ст.185
КК України i призначити йому покарання із застосуванням
ст.69 КК України три
роки позбавлення волi.

На підставі ст.75 КК
України звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом одного року шести місяців не вчинить
нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду зобов'язання.

Зобов'язати
засуджених протягом іспитового строку періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти зазначені органи про зміну
місця проживання та роботи.

Запобiжний захiд ОСОБА_1 та ОСОБА_2
до набрання вироком законної сили залишити у вигляді підписки про
невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ «Полтавський
турбо-механічний завод» - 23915 грн. 54 коп. В іншій частині позовні вимоги ВАТ
«ПТМЗ» залишити без розгляду.

Зобов'язати Київський РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області грошові
кошти в розмірі 16831,68 грн., на які накладено арешт постановою ст. слідчого
ОСОБА_9 від 09.11.2007 року та зберігаються на депозиті Київського РВ ПМУ: рр
0031, МФО 831019 ГУ ДКУ у Полтавській області УДК у м. Полтаві,
перерахувати на рахунок ВАТ «ПТМЗ» в рахунок відшкодування завданих збитків.

Речові докази у вигляді двигунів повернути ВАТ «ПТМЗ».

Вирок може бути
оскарженого до апеляцiйного суду Полтавської областi протягом 15 дiб з моменту
його проголошення.

Головуючий
Шиян В.М.