Справа № 755/1328/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні питання продовження запобіжного заходу обвинуваченим у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0016251 від 24 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :
На розгляді у Дніпровського районного суду м. Києва перебуває дане провадження.

На виконання вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 331 КПК України, судом на обговорення учасників кримінального провадження було поставлено питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

У судовому засіданні прокурор вважав за можливе продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , кожен окремо, у судовому засіданні зазначили, що вказані ризики, визначені ст. 177 КПК України, у даному випадку відсутні, а особи обвинувачених, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такими, що мають стійкі соціальні зв`язки та допустимі репутації, а тому підстави для продовження даного заходу забезпечення кримінального провадження відсутні. Вважали за доцільне визначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали думку своїх захисників у повному обсязі.

Потерпілий підтримав думку сторони захисту.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З бази автоматизованого документообігу суду Д-3, а саме судового рішення від 26.11.2014 року слідує, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у сумі 36540 гривень, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та даних про його особу, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Душанбе Таджикистан, громадянин України, українець, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, без місця реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Також з судового рішення від 26.11.2014 року слідує, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у сумі 24360 гривень, враховуючи наявність ризиків регламентованих ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та даних про його особу, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Грузьке Макарівського району Київської області, громадянин України, українець, із неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , без визначеного місця проживання в м. Києві, раніше не судимий та з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особи останніх перестали бути суспільно небезпечними.

Додаткових характеризуючих даних на обвинувачених, які б не були відомими слідчому судді при обранні запобіжних заходів надано не було як на момент обрання їм запобіжних заходів, так і на на цей час, вони мають ті ж саме анкетні та характеризуючі данні.

Тобто, викладені стороною захисту доводи за своєю суттю являються сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

В свою чергу, суд вважає, що обрані відносно обвинувачених запобіжні заходи з урахуванням їх тривалості не виходять за межі розумних строків, відповідають характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінуються, кореспондуються з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосовані запобіжні заходи відповідають характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни мір запобіжних заходів щодо обвинувачених на більш м`які.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що дані заходи забезпечення кримінального провадження не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд вважає за необхідне останні продовжити у межах двох місяців, а саме по 15 травня 2015 року включно.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 205, 331, 369-372 КПК України,суд, -

п о с т а н о в и в :
Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою з утриманням у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, вважати продовженим по 15 травня 2015 року включно.

Розяснити сторонам кримінального провадження, що в силу положень ч. 7 ст. 182 КПК України:

· обвинувачені або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ОСОБА_7 у розмірі 24 360 гривень, а ОСОБА_6 36 540 гривень;

· у разі внесення застави на обвинувачених та застоводавця покладаються права та обов`язки визначені в ухвалах про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 2-а місяці з дня внесення застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 13 год. 45 хв. 11.03.2015 року.

С у д д я: ОСОБА_1