03.02.2015 Провадження по справі № 1-кп/380/6/15
Справа № 380/282/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
за участю адвоката : ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетієва Київської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 07.02.2014 року близько 18 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов на присадибну ділянку, якою користується ОСОБА_7 , де підійшов до тюків із соломою та переслідуючи мету умисного знищення майна шляхом підпалу, з помсти власниці майна ОСОБА_7 за її висловлювання щодо його неналежної поведінки у побуті під час спільного проживання з ОСОБА_8 , умисно знищив шляхом підпалу 150 тюків соломи вартістю 7 гривень кожен, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 1050 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, ствердив суду обставини його вчинення, встановлені під час досудового розслідування, пояснивши, що він дійсно 07.02.2014 року ввечері, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою помсти ОСОБА_7 , прийшов до її домогосподарства в АДРЕСА_2 та підпалив 150 тюків соломи. Вказав суду, що він розкаюється у вчиненому та обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 визнав в повному обсязі.
Допитана в судовому засідання потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_6 певний час проживав з її дочкою. Посварившись із дочкою, обвинувачений з помсти спалив 150 тюків соломи, чим спричинив їй 1050 гривень матеріальної шкоди та 4000 гривень моральної шкоди. Вказала суду, що на даний час, вона вибачила обвинуваченого і просила його суворо не карати.
Суд, приймаючи до уваги те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення, а також, з`ясувавши чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення цілком доведена і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 194 КК України, як умисні дії, що виразилися в умисному знищенні чужого майна шляхом підпалу.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше не судимий, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, позицію потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує щире каяття, визнання вини.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи всі обставини по справі, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винним у виді чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком три роки із зобов`язанням відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирішуючи питання заявленого по справі цивільного позову суд вважає, що він підлягає до задоволення, виходячи із наступних міркувань.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
По справі встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 була завдана матеріальна шкода в розмірі 1050 гривень та моральна шкода в розмірі 4000 гривень, яка виразилася в глибокій душевній травмі, психологічних стражданнях, вимушених змінах у її життєвих стосунках.
З урахуванням характеру, обсягу, тривалості душевних страждань, а також виходячи із засад розумності та справедливості, розмір моральної шкоди суд визначає в розмірі 4000 гривень, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 .
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 373-376 Кримінального процесуального кодексу України суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 194 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі .
В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк 3 ( три) роки.
Відповідно до ч.1 п.п.2,4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: вилучений із присадибної ділянки ОСОБА_7 мобільний телефон «SAMSUNG» «GALAXY S-III», який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Тетіївського РВ ГУ МВС України в Київській області повернути у розпорядження ОСОБА_6 .
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту оголошення вироку.
Цивільний позов задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1050 (одну тисячу п`ятдесят) гривень матеріальної шкоди та 4000 (чотири тисячі) гривень як відшкодування моральної шкоди, а всього 5050 (п`ять тисяч п`ятдесят гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1