Єдиний унікальний номер:343/682/15-к
Номер провадження: 1-в/0343/82/15
У Х В А Л А
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
10 квітня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Долинського ВЦ № 118 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор в судовому засідання заперечив проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки адміністрація Долинського ВЦ № 118 не подала спільне клопотання з спостережною комісією Долинської райдержадміністрації ,згідно вимог ст.154 КВК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 Івано-Франківської області просив відмовити у задоволенні заяви та пояснив, що засуджений два рази звертався до комісії установи ,яка розглядає питання УДЗ ,однак комісія не вбачала доцільності застосування до засудженого ст.81 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що бажає, щоб його умовно-достроково звільнили.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Положення ч.ч.2, 3 ст. 81 КК України передбачають дві умови для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання: засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом.

У той же час ч.1 вказаної норми вказує, що до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Отже, зміст останньої норми вказує на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.13 матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 Виправно-трудового кодексу України, яка передбачає, що у поданні мають міститися дані, які характеризують поведінку засудженого, його ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання. Одночасно з поданням до суду направляється особиста справа засудженого.

Матеріали справи свідчать про те, що адміністрація установи Долинського виправного центру №118, в якій відбуває покарання засуджений, не зверталась до суду у встановленому законом порядку після відбуття установленої КК України частини строку покарання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбуття покарання.

ОСОБА_5 засуджений 28.10.2011 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст.ст. 307 ч.2, 69 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст.71 ч.1 ОСОБА_5 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць з конфіскацією всього належного йому майна

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 02.04.2014 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді обмеження волі з обов`язковим залученням до праці на невідбутий строк покарання, який становить 1 рік 2 місяці 12 днів в кримінально- виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства та в умовах здійснення за ним нагляду.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.05.2014 року ОСОБА_5 зараховано в строк покарання за правилами ст. 72 КК України час слідування його під вартою з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

З матеріалів справи ОСОБА_5 встановлено, що засуджений 30.04.2014 року прибув в Долинський виправний центр. Після прибуття був працевлаштований в будівельній бригаді установи, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено дисциплінарне стягнення, перебував на профілактичному обліку, як особа, що схильна до нанесення собі ушкодженнь . Оголошувались два заохочення правами начальника установи.

07.06.2013 року комісією Копичинської ВК №112 ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення; 21.02.2014 року комісією Копичинської ВК №112 відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як такому, що не довів своє виправлення; 21.03.2014 року комісією Копичинської ВК №112 ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

З характеристики на засудженого вбачається про те, що останній тільки став на шлях виправлення. Оскільки стати на шлях виправлення та довести своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці не є тотожними поняттями, то суд прийшов до висновку, що дані про те, що засуджений став на шлях виправлення та був працевлаштований і добре ставився до праці не є тією підставою відповідно до вимог ст. 81 КК України, яка б дозволяла звільнення його від відбуття покарання умовно-достроково.

За таких обставин суд не приходить до переконання, що засуджений довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, тому враховуючи вищевикладені обставини, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та ст.81 Кримінального кодексу України, ч.3 ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про його умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: