Номер провадження: 11-кп/785/619/15
Номер справи місцевого суду: 522/4061/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в присутності законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі апеляцію прокурора прокуратури Приморського району м. Одеси ОСОБА_10 на ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2015 р. про повернення прокурору Приморського району м. Одеси обвинувального акту з додатками по кримінальному провадженню №11-кп/785/619/15 відносно обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ананьївського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

27.02.2015 р. до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2014 р. за № 0011453, стосовно ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що на протязі періоду часу з січня 2010 р. по серпень 2014 р., достовірно знаючи про те, що доньки його співмешканки - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є малолітніми та не досягли статевої зрілості, вчиняв стосовно останніх ряд умисних кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості особи за наступних обставин.

Так, в один із днів січня 2010 р., у вечірній час, встановити більш точного часу в ході досудового розслідування не вдалося можливим, знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_8 та її малолітніх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у ОСОБА_9 , який знаходився на одинці із доньками своєї співмешканки ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є малолітніми та не досягли статевої зрілості, виник злочинний намір, направлений на порушення статевої недоторканості малолітніх, який був спрямований на задоволення власної статевої пристрасті.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи умисно, шляхом погроз застосувати фізичне насилля до малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи безпорадний стан потерпілих, які за своїм фізичним станом малолітній вік, не могли розуміти характер та значення вчинюваних ним дій, а також чинити опір, поклавши ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на ліжко житлової кімнати будинку, зґвалтував їх, а потім задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом.

Після цього, на протязі періоду часу з вересня 2010 р. по липень 2012 р., встановити більш точний час в ході досудового розслідування не вдалося можливим, знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_8 та її малолітніх дітей, ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на порушення статевої недоторканості малолітніх, який був спрямований на задоволення власної статевої пристрасті, у період коли знаходився на одинці із доньками своєї співмешканки, діючи умисно, шляхом погроз застосувати фізичне насилля до малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи безпорадний стан потерпілих, які за своїм фізичним станом малолітній вік, не могли розуміти характер та значення вчинюваних ним дій, а також чинити опір, неодноразово ґвалтував малолітніх, задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом та вчиняв стосовно малолітніх розпутні дії фізичного та інтелектуального характеру.

Далі, на протязі періоду часу з липня 2012 р. по серпень 2014 р., встановити більш точний час в ході досудового розслідування не вдалося можливим, знаходячись у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_4 та підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останній, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на порушення статевої недоторканості малолітніх, який був спрямований на задоволення власної статевої пристрасті, у період коли знаходився на одинці із доньками своєї співмешканки, діючи умисно, шляхом погроз застосувати фізичне насильство до малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , використовуючи безпорадний стан потерпілих, які за своїм фізичним станом малолітній вік, не могли розуміти характер та значення вчинюваних ним дій, а також чинити опір, неодноразово ґвалтував малолітніх, задовольняв свою статеву пристрасть неприродним способом та вчиняв стосовно малолітніх розпутні дії фізичного та інтелектуального характеру.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2015 р. з підготовчого судового засідання вищевказаний обвинувальний акт з додатками повернуто прокурору Приморського району м. Одеси для усунення недоліків, оскільки суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам КПК України, а саме: в обвинувальному акті не зазначена адреса місця проживання (номер квартири) ОСОБА_9 та представника потерпілих ОСОБА_8 , не вказано телефонів учасників провадження, не міститься формулювання обвинувачення, яке інкримінується обвинуваченому; в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначені усі проведені процесуальні дії та не відображені усі процесуальні рішення, прийняті в ході досудового розслідування; відсутні відомості про те, що захисник обвинуваченого був ознайомлений з матеріалами, до яких надано доступ.

В апеляційній скарзі прокурор просить зазначену ухвалу районного суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що зазначене рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки вказані судом висновки не є підставою для повернення обвинувального акту та не передбачені нормами КПК України. Крім того, апелянт зазначає, що захиснику ОСОБА_7 вручено копії необхідних документів, в обвинувальному акті міститься формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_9 , а реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам ст. 109 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який не підтримав апеляцію, просив при винесенні ухвали залишити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовживши його дію на один місяць, захисника, обвинуваченого та законного представника малолітніх потерпілих, які заперечували проти апеляції та просили не продовжувати строк тримання під вартою для обвинуваченого, розглянувши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як видно з обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , що надійшов до суду, в ньому неповно, з поділом на періоди, а не поепізодно, в перемішку з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_9 , викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Разом з тим в обвинувальному акті повністю відсутнє формулювання самого обвинувачення по кожному кримінальному правопорушенню поепізодно, що не відповідає вимогам ст. 291 ч.2 п.5 КПК України та позбавляє суд можливості розглянути кримінальне провадження по суті.

В обвинувальному акті не тільки відсутнє формулювання обвинувачення, а й при викладенні обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, не вказано в яких саме діях сексуального характеру проявилось насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом; прокурор не встановив та не вказав в чому саме полягала погроза застосування фізичного насильства по кожному епізоду та по кожному складу злочинів, в чому проявилися розпусні дії фізичного характеру та в чому проявились ці дії інтелектуального характеру, дії розпусного характеру мали місце до зґвалтування та вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, чи після, що має суттєве значення, так як від цього залежить наявність чи відсутність підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 156 КК України; вказавши по епізоду за січень 2010 р., що обвинувачений поклав ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на ліжко та зґвалтував їх, а потім задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом, прокурор не взяв до уваги, що зґвалтування двох осіб не могло мати місце одночасно (а якщо мало, то яким чином це могло відбутись) та не зазначив чи задоволення статевої пристрасті неприродним способом мало місце стосовно обох дітей чи однієї, чи діяв при цьому обвинувачений з єдиним злочинним наміром; те ж стосується аналогічних злочинних дій за період часу з липня 2012 р. по серпень 2014 р. та з вересня 2010 р. по липень 2012 р.

Таким чином, в обвинувальному акті не тільки відсутнє обвинувачення, а й не викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які б давали змогу прокурору сформулювати обвинувачення у відповідності з нормами КПК, КК та роз`ясненнями Пленуму ВСУ, викладеними у постанові №5 від 30.05.2008 р. Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, в тому числі у п.п. 2, 4, 5, 7, 13, 17, 18 постанови, не допускаючи при цьому натуралізації опису в обвинувальному акті обставин вчинених злочинів.

Суд не може давати вказівки органу обвинувачення як мають бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення.

Перелік цих обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, викладений в ст.91 КПК України і орган обвинувачення зобов`язаний дотримуватись цих вимог.

Разом з тим суд має право вимагати від органу обвинувачення викласти в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, в якому, крім іншого, мають бути зазначені об`єктивна та суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, в тому числі час, місце, спосіб вчинення злочину, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, які є суттєвими.

Особа має право знати від якого обвинувачення вона захищається.

В апеляційному суді приєднано до матеріалів судового провадження за письмовим клопотанням законного представника малолітніх потерпілих письмові заяви-повідомлення останніх про те, що обвинувачений не вчиняв стосовно них злочинних дій, їх змусили оговорити ОСОБА_9 старша сестра ОСОБА_14 та інші особи, так як обвинувачений бив їх маму і всі вирішили його оббрехати і таким чином позбутись його присутності.

Вказані в заявах обставини прокурор може взяти до уваги при з`ясуванні питання наскільки орган слідства повно встановив всі обставини справи при проведенні досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України апеляційний суд при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляційної скарги в резолютивній частині має прийняти рішення щодо запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні просив при постановленні ухвали обвинуваченому ОСОБА_9 залишити попередній запобіжний захід тримання під вартою, продовживши його дію на один місяць, враховуючи особливу тяжкість вчинених злочинів стосовно малолітніх потерпілих та наявність ризиків.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_9 слідчим суддею Приморського райсуду м. Одеси 05.01.2015 р. було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 17:00 годин 06.03.2015 р.

Після надходження обвинувального акту до суду, в підготовчому засіданні 04.03.2015 р. Приморським районним судом м. Одеси постановлено ухвалу про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на два місяці і цей строк спливає 04.05.2015 р. Суд першої інстанції виходив з того, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу не відпали.

Заперечуючи проти необхідності залишення обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу, сторона захисту не послалась на жодну обставину, яка б вказувала на те, що встановлені слідчим суддею ризики зменшились чи взагалі відпали.

Зважаючи на особливу тяжкість обвинувачення та його характер, те, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились і не відпали, приймаючи до уваги, що при поверненні обвинувального акта прокурору, у сторони обвинувачення до 04.05.2015 р. не буде реальної можливості звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням, а також те, що нормами КПК не врегульовано питання продовження строку тримання під вартою при розгляді кримінального провадження в апеляційному суді, в тому числі коли мова йде про повернення обвинувального акту прокурору, враховуючи вимоги ст.ст. 2, 7 ч.1 п.2, 9 та ст. 419 КПК України, яка зобов`язує апеляційний суд вирішити питання про запобіжний захід, колегія суддів вважає за необхідне обраний раніше ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити попереднім до 28.05.2013 р.

При цьому апеляційний суд не приймає до уваги зміст поданих від імені малолітніх потерпілих заяв, так як апеляційний суд не може їх оцінити в сукупності з іншими зібраними по справі доказами. Окрім того, ці заяви підлягають ретельній перевірці, що зобов`язаний зробити орган обвинувачення у відповідності з вимогами ст. 9 КПК України чи суд в разі розгляду обвинувального акту по суті пред`явленого обвинувачення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 314, 419, 7, 9 ч. 6 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2015 р. про повернення прокурору обвинувального акту з додатками по кримінальному провадженню № 0011453 від 25.12.2014 р. стосовно ОСОБА_9 без змін.

Раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 залишити попередній до 28.05.2015 р. включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4