АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/447/15 Справа № 712/2130/13-к Категорія: ч.2 ст.286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2015 року у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вереміївна, Чорнобаївського району, Черкаської області, українця, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2015 року ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення. Виправдано ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Цивільний позов прокурора прокуратури м. Черкаси в інтересах Черкаської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги до ОСОБА_8 про відшкодування коштів, які витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_10 в сумі 3537,92 грн. залишено без розгляду. Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 67361,92 грн. залишено без розгляду. Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 1961 грн.60 коп. віднесено за рахунок держави.

Згідно вироку ОСОБА_8 будучи співробітником СКР Соснівського РВ в м. Черкаси УМВС України 10 листопада 2012 року близько 23 години 50 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ-21099» д/н НОМЕР_1 та рухаючись від вулиці Корольова по вул. Сумгаїтській в напрямку вул. Ярославська, в м. Черкаси по дорозі з двостороннім рухом, яка має 3 смуги для руху в одному напрямку, під`їжджаючи у лівій крайній смузі вул. Сумгаїтська до регульованого перехрестя біля супермаркету «Фуршет», в порушення п.п.1.3., 12.4., 11.4 Правил дорожнього руху України, при цьому рухаючись у населеному пункті зі швидкістю 87-90 км/год., що перевищує дозволену, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на зустрічний бік дороги, де застосувавши екстрене гальмування, вчинив зіткнення з автомобілем «Деу-Нексія» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , який відповідно до п.п.9.2.б, 9.4., 10.4 ПДР України у цей момент виконував маневр розвороту у розриві подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки, передбаченої п.1.3. ПДР України. В результаті зіткнення відбулись значні пошкодження обох транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Деу-Нексія» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 , відповідно до висновку експерта №22 від 22.01.2013 року, отримав ушкодження у вигляді травми голови з переломом основи черепа зліва, забоєм головного мозку, раною м`яких тканин голови, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя, забої м`яких тканин шийного відділу хребта, грудної клітини до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Судом упереджено оцінено первинні дані діагнозу потерпілого ОСОБА_10 , надані лікарями третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги, рентгенограми черепа від 11.11.2012 року та комп`ютерних томограм головного мозку ОСОБА_10 від 12.11.2012 року, які отримані відразу ж після ДТП та стали підставою для проведення відповідного лікування. Вказані медичні документи стали вихідними та основними для проведення судово-медичної експертизи для визначення характеру та ступеню тяжкості, отриманих потерпілим тілесних ушкоджень.

Крім того, незважаючи на явні суперечності у висновках судово-медичних експертиз, судом безпідставно відхилено клопотання прокурора про проведення додаткової комісійної судово-медичної експертизи для підтвердження обставин, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, з наведених підстав, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити рішення суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, тому формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є обов`язковим.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен місити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 вказаним вимогам не відповідає, оскільки він не містить належним чином сформульованого обвинувачення, а містить лише виклад фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та правову кваліфікацію його дій.

Залишивши поза увагою відсутність висунутого обвинувачення щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції ухвалив виправдувальний вирок, чим порушив вимоги положень ст.370 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Розглядаючи справу по суті, районний суд не звернув уваги на істотні порушення норм кримінального процесуального закону, допущені органами досудового розслідування, які порушують гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого ОСОБА_8 та перешкоджають суду ухвалити законне, обґрунтоване рішення і постановив виправдувальний вирок, який підлягає безумовному скасуванню і призначенню нового розгляду в суді першої інстанції в іншому його складі зі стадії підготовчого провадження.

Суду першої інстанції слід врахувати вказівки апеляційного суду, викладені в мотивувальній частині ухвали та, відповідно ч.3 п.3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого провадження повернути обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 405, п. 6 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Скасувати вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а кримінальну справу направити до Соснівського районного суду м. Черкаси на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий :

Судді :