Справа № 1-55/08
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Нововолинськ 23 квітня 2008 року

Нововолинський міський суд Волинської області під головуванням

судді Антонюк К.І.

за
участю секретаря Марчак
Т.М.

прокурора Приймачка В.В.

захисників
ОСОБА_1, ОСОБА_2.

законного
представника підсудного
ОСОБА_3

представника
служби

у
справах неповнолітніх Думич
І.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського

суду
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця м.Нововолинська, українця, громадянина України,
освіта-середня, не одруженого, працюючого ТзОВ «Нововолинська фабрика
гофротари», проживаючого АДРЕСА_1, не судимого,

в скоєнні злочину за ст. 186ч.2 КК України.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, уродженця с.Яневичі Іваничівського району Волинської області,
українця, громадянина України, освіта-середня, неодруженого, непрацюючого, учня
Іваничівської вечірньої школи, проживаючого с.Яневичі, Іваничівського району,
не судимого,

в скоєнні злочину за ст. 186ч.2 КК
України, суд,-

встановив:

5 січня 2008 року в вечірній час
підсудні ОСОБА_5та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою побачивши на
вул.Святого Володимира м.Нововолинська незнайомого їм громадянина вирішили його
пограбувати.

З метою відкритого викрадення чужого
майнаОСОБА_4 застосовуючи насильство до потерпілого ОСОБА_6, яке не є
небезпечним для його життя та здоров'я, намагався викрасти майно потерпілого, обшукуючи кишені потерпілого,
однак в зв'язку з відсутністю в кишенях грошових коштів, злочин не
доведено до кінця з причин, що не залежали від волі підсудного.

ОСОБА_5. застосовуючи насильство до
потерпілого ОСОБА_6 відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокіа-2610» з
карткою мобільного зв'язку,
спричинивши ОСОБА_6. майнову шкоду.

Допитаний в судовому засіданні
підсуднийОСОБА_4 вини в вчиненні пограбування не визнав, та показав, що 5 січня
2008 року проходячи по вул.Святого Володимира м.Нововолинська з ОСОБА_5.
побачили незнайомого їм чоловіка, який йшов їм назустріч в стані алкогольного
сп'яніння. Коли потерпілий проходив біля них зачепив його плечем, тому він
вдарив його кулаком в спину. Від удару потерпілий впав. Він не домовлявся з ОСОБА_5.
про пограбування потерпілого, не обшукував його кишені, не бачив як ОСОБА_5
викрадав телефон, чув як потерпілий просив повернути мобільний телефон.

Однак при його допиті на досудовому
слідстві в якості підозрюваного, обвинуваченогоОСОБА_4 повністю визнав свою
вину в інкримінованому йому злочині та пояснював, що саме він запропонував
ОСОБА_5пограбувати потерпілого, викрасти грошові кошти, з цією метою вдарив
потерпілого, коли потерпілий впав, обшукав його кишені, однак кишені були
пусті. Про те, що ОСОБА_5 викрав мобільний телефон, йому стало відомо від
працівників міліції (а.с.24, 26, 30, 48).

В протоколі явки з повинною ОСОБА_4.
також зазначав, що він запропонував пограбувати потерпілого, тому вдарив
ОСОБА_6, після того як потерпілий впав, обшукав його кишені, однак нічого не
знайшов (а.с.2).

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_5. вину в вчиненні грабежу визнав повністю та показав, що 5
січня 2008 року в вечірній час потерпілий йшов їм назустріч і зачепив ОСОБА_4,
тому ОСОБА_4 штовхнув потерпілого, від поштовху ОСОБА_6. впав. Він вдарив
потерпілого, побачивши на поясі мобільний телефон викрав його. Потерпілий
просив повернути телефон, однак телефон йому не повернув. ОСОБА_4 не пропонував
пограбувати потерпілого, йому не було відомо, що він викрав мобільний телефон.

При допиті ОСОБА_5 на досудовому
слідстві підсудний зазначав, що ОСОБА_4 запропонував пограбувати потерпілого, з
цією метою підбіг до потерпілого, вдарив його, разом з ОСОБА_4обшукали
потерпілого (а.с.39, 20).

При проведенні очної ставки між
ОСОБА_5. та ОСОБА_4. як ОСОБА_5 так і ОСОБА_4 пояснювали, що вони застосовували
насильство до потерпілого з метою його пограбування (а.с.33).

Винність ОСОБА_4 в замаху на
пограбування, поєднаного з насильством, ОСОБА_5. в пограбуванні з застосуванням
насильства крім визнавальних їх показів на досудовому слідстві частково
визнавальних показів в судовому засіданні підтверджується і іншими дослідженими
в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6. показав, що 5
січня 2008 року в вечірній час він ішов по вул.Святого Володимира
м.Нововолинська, перебував в стані алкогольного сп'яніння. Ззаду його вдарили, від удару він впав, нанесли ще
декілька ударів і вирвали з пояса мобільний телефон. Він просив хлопців
повернути мобільний телефон, однак телефон йому не повернули. В зв'язку зі
спливом часу він не може пригадати деталі вчинення злочину, його показання на
досудовому слідстві про те, що після того як він від нанесених ударів впав, та
незнайомі йому хлопці обшукували його кишені, які були пусті, є правдиві. На
даний час він не бажає притягувати підсудних до відповідальності, телефон йому
повернуто.

З показань свідка ОСОБА_7 вбачається,
що їй зі слів потерпілого стало відомо, що в січні 2008 року на ОСОБА_6 напали
невідомі йому особи та викрали мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_8 показав, що на початку
січня 2008 року він бачив, як потерпілий лежав на тротуарі, біля нього
знаходились підсудні. Він допоміг піднятись ОСОБА_6., який просив повернути
йому мобільний телефон, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стверджували, що телефон не
викрадали.

Мобільний телефон «Нокіа - 2610»
виявлено та вилучено в ОСОБА_5 відповідно до протоколу огляду місця події (а.с.
4).

Допитані в судовому засіданні в якості
свідків працівники міліції ОСОБА_9., ОСОБА_10показали, що при допиті на
досудовому слідстві ОСОБА_4, ОСОБА_5 в якості підозрюваних, обвинувачених, при
очній ставці між ними, в явки з повинною ніякого фізичного та психічного тиску
на них не чинилось, зазначені особи розповідали добровільно, що напали на
потерпілого з метою його пограбування, за ініціативою ОСОБА_4, який обшукував
кишені потерпілого, пограбування не вчинив із-за відсутності грошових коштів,
ОСОБА_5 викрав мобільний телефон, крадіжку телефону ОСОБА_4 не замітив. ОСОБА_4
та ОСОБА_5 допитувались в присутності захисників, зауважень зі сторони захисту
щодо їх допиту не було.

Показання свідків ОСОБА_11,ОСОБА_12.
підтверджується протоколами допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_5а в якості підозрюваних,
обвинувачених, протоколом очної ставки, з яких вбачається, що при допиті
підсудних з участю захисників будь-які зауваження захисту щодо неправильності
проведення їх допиту, чинення тиску, відсутні (а.с.48, 39, 33, 31, 30).

Оцінюючи показання підсудних,
потерпілого в судовому засіданні, на досудовому слідстві, показання свідків в
судовому засіданні, протоколом слідчих дій в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що показання підсудних на досудовому слідстві щодо обставин вчинення
злочину є правдивими, ці показання підтверджуються сукупністю інших досліджених
доказів по справі, а саме показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_11,
ОСОБА_12

В судовому засіданні не встановлено,
що при допиті ОСОБА_4 та ОСОБА_5а на них чинився будь-який тиск зі сторони
дізнавача та слідчого, показання
підсудних на досудовому слідстві були добровільними.

Зміну показань ОСОБА_4 та ОСОБА_5а в
судовому засіданні щодо непричетності ОСОБА_4 в пограбуванні потерпілого суд
розцінює як намагання підсудних уникнення відповідальності ОСОБА_4 за вчинений
злочин.

Дослідженими та оціненими в судовому засіданні
доказами встановлено, що 5 січня 2008 року підсудні за попередньою змовою між
собою з метою пограбування потерпілого ОСОБА_6 застосували насильство, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я, ОСОБА_4 намагаючись здійснити викрадення
майна обшукав кишені потерпілого, так як кишені були порожні, ОСОБА_4 не зміг довести злочин до кінця з причин, що
не залежали від його волі. ОСОБА_5 відкрито викрав мобільний телефон в
потерпілого, викрадення якого не було замічено підсудним ОСОБА_4та попередньо
не обумовлювалося його викрадення між ними.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.
15, ч.2 ст. 186 КК України, закінчений замах на відкрите викрадення чужого
майна, поєднаного з насильством, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.
186 КК України - відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке
не є небезпечним для життя та здоров'я, вчинене за попередньою змовою групою
осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого діяння, а саме замаху на вчинення тяжкого
злочину, що він є ініціатором вчинення злочину, особу винного, його позитивну
характеристику, що злочин вчинено вперше, підсудний працює, обставин які
обтяжують та пом'якшують покарання суд не вбачає.

Суд призначає покарання у межах
санкції ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що підсудним
вперше вчинено злочин, його позитивну характеристику, що має постійне місце
праці, обставини вчинення злочину, що злочин не є закінченим, потерпілий просить
не позбавляти волі суд приходить до висновку про можливість виправлення
підсудного без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та
застосовує ст. 75 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що злочин вчинено тяжкий,
особу підсудного, його позитивну характеристику, обставини які пом'якшують
покарання - вчинення злочину в неповнолітньому віці, обставин, які обтяжують
покарання суд не вбачає.

Суд призначає покарання у межах санкції
ч.2 ст. 186 КК України.

Враховуючи обставини вчинення злочину,
що збитки потерпілому відшкодовані, потерпілий просить не карати підсудного,
особу ОСОБА_5а який є неповнолітнім, його позитивну характеристику, що
підсудний вперше вчинив злочин суд приходить до висновку про можливість
виправлення підсудного без реального відбування покарання у виді позбавлення
волі, тому застосовує ст.ст. 75, 104 КК України.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України,
суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним в вчиненні
злочину за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді
позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України
звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом
одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього слідуючі обов'язки - періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні
злочину за ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення
волі на строк чотири роки.

На підставі ст.ст.104, 75, 76 КК
України звільнити засудженого від відбування покарання, якщо він протягом
одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього слідуючі обов'язки судом - періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід - підписку про
невиїзд щодо засуджених залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляції до апеляційного суду у Волинській області
через Нововолинський міський суд
протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий підпис

Згідно
з оригіналом

Суддя К.І. Антонюк