Справа № 161/5091/15-к
Провадження № 1-кп/161/269/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 23 квітня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

Судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку, кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121, від 25.02.2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, неофіційно працюючого на будівництві, неодруженого, в порядку ст.89 КК України визнаний таким, що судимості немає, -

- за ч.2 ст.350 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 24.02.2015 року, близько 23.00 год., перебуваючи на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, переслідуючи корисливу зацікавленість і мету таємного викрадення чотирьох літрів бензину, відкрив кришку паливного бака автомобіля, марки ВАЗ, який знаходився на подвір`ї вказаного домогосподарства, проте не довів до кінця свого злочинного наміру з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений на місці події господарем будинку потерпілим по справі ОСОБА_5 , який виконуючи свій громадський обов`язок, щодо запобігання та припинення крадіжки з метою затримання правопорушника, схопив обвинуваченого ОСОБА_4 за праву руку, на що останній, збивши потерпілого ОСОБА_5 з ніг, наніс йому декілька ударів ногами в область голови, чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми протиправними діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , який виконував громадський обов`язок у зв`язку з громадською діяльністю, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.350 КК України.

Під час судового провадження, а саме 23.04.2015 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладена угода про примирення.

Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_4 , беззаперечно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.350 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, обвинуваченому ОСОБА_4 , буде призначено покарання за ч.2 ст.350 КК України, у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому та вибачився перед потерпілим, якому повністю відшкодував завдану шкоду, відсутні будь-які обставини, які вказували б на схильність чи можливість вчинення у майбутньому ним інших кримінальних правопорушень, а також враховуючи, що на думку сторін, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, пов`язаного з позбавленням волі, сторони обумовили його звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, якщо він, протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, передбачені ст.76 КК України обов`язки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до категорії середньої тяжкості, у вчиненні якого щиро розкаявся та повністю відшкодував завдану шкоду.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміють положення ч.5 ст.474 КПК України, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст.75,76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 , погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України (в ред. 2012 р.), суд, -

З А С У Д И В :
Угоду про примирення, укладену 23 квітня 2015 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121, від 25.02.2015 року затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.350 КК України, призначивши узгоджене покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, а саме: рюкзак сірого кольору, документи на ім`я ОСОБА_4 та інвентар, повернути власнику ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ОСОБА_1