Справа № 1-260/10
Провадження №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2011 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Кибич І.А.

при секретарях Кушнір О.С., Козубовській О.Д., Матейчук Л.Ю.

з участю прокурора Бойко О.В.

за участю захисника ОСОБА_1

за участю адвоката потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, з освітою середньою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.01.2010 року за ст. 185 ч.1 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік, -

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч. 2, 115 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження ОСОБА_2, що спричинило короткочасний розлад його здоров'я, та скоїв умисне вбивство свого рідного брата ОСОБА_5 за наступних обставин.

Так, 10 вересня 2010 року біля 2230 год. ОСОБА_4 перебуваючи в будинку по місцю проживання своєї сестри ОСОБА_6 за адресою смт.Берегомет, 1-й провулок Кармелюка, 10, Вижницького району Чернівецької області, будучи в стані алкогольного спяніння, на побутовому ґрунті розпочав конфлікт зі своїм братом ОСОБА_5, який перейшов у бійку, яку припинила ОСОБА_6 виливши відро води на них.

Після цього, ОСОБА_5 на дорозі зустрів ОСОБА_2 та ОСОБА_7, яких покликала ОСОБА_8 на допомогу припинити неправомірні дії ОСОБА_4, і разом з ними повернувся в будинок де проживає ОСОБА_6 Приблизно о 2245 год. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знову виникла бійка в приміщені кухні будинку. Коли цю бійку намагався припинити ОСОБА_2, ОСОБА_4 діючи умисно, наніс один удар кухонним ножем останньому в нижню ділянку спини, заподіявши потерпілому ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Після цього, ОСОБА_4, продовжуючи свої злочинні дії, наздогнав в одній із кімнат будинку свого брата ОСОБА_5, і діючи умисно, з мотивів помсти, з метою позбавити життя останнього, наніс удар ножем потерпілому ОСОБА_5 в ділянку шиї, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні шиї з ушкодженням лівої загальної сонної артерії з розвитком масивної зовнішньої та внутрішньої кровотечі, від чого ОСОБА_5 помер в лікарні біля 0040 год. 11.09.2010 року.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину визнав частково та пояснив, що 10.09.2010 року біля 1800 год. після роботи прийшов до будинку де проживає рідна сестра ОСОБА_6 в смт.Берегомет, 1-й провулок Кармелюка, 10. Під час вечері випили пляшку горілки з ОСОБА_8 та ОСОБА_6, після чого поїхав у с.Лукавці до дівчини ОСОБА_9 Перебуваючи в барі «Рандеву» в с. Лукавці до нього зателефонувала ОСОБА_6Я, яка повідомила, що її побив ОСОБА_10. Приблизно біля 2200год. на таксі приїхав в смт.Берегомет, вийшов з машини поговорив з ОСОБА_10, останній сів у машину і поїхав, а він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зайшов у будинок. Через деякий час із братом ОСОБА_5 під час розмови виникла суперечка, під час якої стали завдавати один одному удари та впали на підлогу. ОСОБА_6 намагаючись розборонити вилила на них відро води. ОСОБА_5 вийшов з будинку, а він залишився на кухні, хотів помитись від крові, бо мав намір відвезти дівчат у с.Лукавці. Через деякий час, в приміщення кухні забіг ОСОБА_2, а за ним ОСОБА_5. ОСОБА_2 відразу наніс йому удар від якого впав, його ліва рука була під ним, а ОСОБА_2 сів зверху. ОСОБА_5 лежав збоку та одночасно разом почали наносити удари по різним частинам тіла, приблизно по десять кожний. В руках ОСОБА_2 та ОСОБА_5 нічого не було. ОСОБА_6 намагалась відтягнути ОСОБА_2, але останній її відштовхнув. Зрозумівши, що вирватись від них не зможе, побачив ніж, схопив його і наніс удар ОСОБА_2 в спину, а ОСОБА_5 мав намір нанести удар в руку, але останній забрав її і ніж попав йому у шию, оскільки вважав, що є загроза його життю. Після цього бійка закінчилась, ОСОБА_5 сказав, що йому погано і вийшов на вулицю, він крикнув що потрібно викликати швидку допомогу, а ОСОБА_2 вийшов з будинку. По приїзду швидкої допомоги, поїхав разом з ОСОБА_5 у лікарню. Цивільний позов не визнає.

Незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_4 свою вину визнав частково, його вина у вчиненні злочинів, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження і доведена повністю сукупністю досліджених доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що 10.09.2010 року біля 2200год. разом з ОСОБА_7 сиділи на лавиці в смт.Берегомет біля будинку ОСОБА_12 До них підбігла ОСОБА_8,з дитиною на руках, просила піти до будинку ОСОБА_6 та припинити бійку між братами ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_4 погрожує ножем вбити брата. Направившись до будинку зустріли ОСОБА_5, який був одягнутий в штани, верхня частина тіла була оголена, останній розповів, що ОСОБА_4 погрожує ножем та фізичною розправою, на що сказав ОСОБА_5 заспокоїтись та запропонував піти до будинку, забрати одяг. Підійшли до будинку, ОСОБА_5 зайшов першим, а він почув крики, забіг в середину будинку та побачив, що на кухні ОСОБА_4 тримає в правій руці ніж, а ОСОБА_5 тримав лівою рукою праву руку ОСОБА_4, останній вдарив ОСОБА_13 та кричав, що заріже його. З метою припинити бійку підбіг до них та намагався розборонити, взяв ОСОБА_4 за ліву руку та вдарив останнього. ОСОБА_4 падаючи на підлогу потягнув його за собою, при цьому ОСОБА_5 не падав, а нахилився. Побачив, що у ОСОБА_4 іде кров більше ударів не наносив. ОСОБА_6 почала відтягувати його за кофту, та сказала вийти з будинку, на що він піднявся та вийшов. ОСОБА_5 встав та пішов у іншу кімнату забирати речі, а ОСОБА_4 також піднявся, на вулиці побачив, що поранений. Одразу вибіг ОСОБА_5, який руками тримався за шию, з якої текла кров, на порозі біля будинку впав на коліна. Почали викликати швидку допомогу, а він направився в сторону лікарні в смт. Берегомет.

Заявлений по справі цивільний позов в сумі 585,73 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди підтримує в повному обємі, оскільки спричинені тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоровя, зазнав фізичного болю та знаходився на лікуванні, чим порушено нормальний спосіб життя, просить його задовольнити в повному обємі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 показала, що є матір'ю померлого ОСОБА_5 11.09. 2010 року біля 700 год. їй передзвонила незнайома жінка та повідомила, що ввечері 10.09.2010 року, її сини ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вчинили суперечку і ОСОБА_5 знаходиться в лікарні, більше нічого їй не відомо, оскільки ніхто не хотів пояснити що сталось між братами. Зазначила, що ОСОБА_4 - наймолодший з синів, між братами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 часто виникали сварки, ОСОБА_5 постійно чіплявся до ОСОБА_4. Коли ОСОБА_5 забирали з м.Чернівці, вона зайшла в магазин в смт.Берегомет, там сидів її син ОСОБА_17 з хлопцями та ОСОБА_7, останній сказав, що якщо б не ОСОБА_2, то все було б добре. Будь-яких претензій до сина немає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, показала, що проживала з ОСОБА_5 у цивільному шлюбі, від якого є спільна дитина. 10.09.2010 року вони перебували в будинку де проживає ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ОСОБА_10 та ОСОБА_5 прийшли з роботи та вживали алкогольні напої. ОСОБА_10 М передзвонив до ОСОБА_4 і останній через деякий час приїхав на таксі з дівчатами ОСОБА_11 та ОСОБА_9, а ОСОБА_10 сів у таксі та поїхав у невідомому напрямку. Дівчата зайшли в кімнату, де знаходилися діти, а ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зайшов до кухні, а через деякий час між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник конфлікт, який переріс у бійку. ОСОБА_6 намагалася розборонити їх, але ОСОБА_4 відштовхнув її. Вона зайшла у кімнату сказала ОСОБА_5 припинити бійку, але на її прохання брати не відреагували, продовжували битись. ОСОБА_4 тримав у руках вилку, яку ОСОБА_6 забрала. Знаючи, що брати неодноразово, будучи у нетверезому стані сперечались та бились, вона з шухляди кухні забрала два ножі і заховала. Після цього взяла дитину на руки та через вікно вибігла на вулицю, щоб покликати на допомогу, направилась в бік вул. Кармелюка, що в смт. Берегомет, де побачила ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з дівчиною. Розповіла їм що сталося та попросила хлопців піти розборонити братів, а ОСОБА_5 ішов їм назустріч. Вона з ОСОБА_12 віднесла дитину до будинку останньої. Повернувшись до будинку, разом з ОСОБА_18 Ю стояли під вікнами, бачила, що у будинку все перевернуто, всюди кров, приїхали працівники міліції, а ОСОБА_5 забрала швидка допомога. Також зазначала, що ОСОБА_5 за декілька днів до даного інциденту різав вени.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 10.09.2010 року разом ОСОБА_2 сиділи на лавиці в смт. Берегомет, чекали на ОСОБА_12 Через деякий час до них підбігла ОСОБА_8, з дитиною на руках та розказала про бійку, почала просити розборонити братів. Спочатку вони не хотіли іти, але все ж таки погодились. ОСОБА_2 зайшов в будинок, а він стояв у коридорі, побачив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стояли один до одного обличчями, сперечались, сіпалися, але не бились, ножа у ОСОБА_4 не бачив. ОСОБА_2 підійшов до них, став посередині, штовхнув одного брата, потім іншого, при цьому ОСОБА_4 стояв з лівої сторони, а ОСОБА_5 з правої, вони почали сперечатися, а він вийшов на вулицю. Через деякий час вийшов ОСОБА_5, став у сторону та присів, сказав, що йому погано, попросив викликати швидку допомогу, за ним вийшов ОСОБА_2, після ОСОБА_4 На прохання ОСОБА_5 намагався викликати швидку допомогу, але не зміг додзвонитись, вирішив піти у центр селища, побачив, що в напрямку будинку, де відбувалась бійка поїхала машина швидкої допомоги, до будинку вже не повертався.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що 10.09.2010 року у вечірній час в будинку по місцю її проживання сиділи на кухні та розпивали спиртні напої вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 Через деякий час ОСОБА_4 поїхав до дівчини. Біля 2200год. ОСОБА_4 приїхав на таксі з дівчатами ОСОБА_11 та ОСОБА_9, біля машини таксі між ним та ОСОБА_10 відбулась суперечка під час, якої останній сів у машину та поїхав, а ОСОБА_4 з дівчатами зайшли до будинку, дівчата пішли в кімнату до дітей, а ОСОБА_4 сів на кухні, де перебував ОСОБА_5 Через деякий час між ними виникла бійка, яку вона намагалась припинити. В цей час ОСОБА_8 з дитиною втекла через вікно і ОСОБА_5 зупинився і побіг за нею, а ОСОБА_4 біля пічки курив та заспокоювався. Через 15 хв. до будинку забіг ОСОБА_2, збив ОСОБА_4 з ніг, почав бити, після нього забіг ОСОБА_5, який також приєднався до ОСОБА_2, вона намагалась їх розборонити, відтягувала останнього, просила ОСОБА_7 допомогти, проте вони не реагували. Вирішила піти до іншої кімнати щоб заспокоїти дітей, повернувшись бачила як ОСОБА_4 кричав викликати швидку допомогу, а хлопці вийшли на вулицю. Також зазначала, що ОСОБА_5 за декілька днів до даного інциденту різав вени.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 10.09.2010 року разом з ОСОБА_5 повернулись з роботи, сіли їсти та вживали горілку, між ним та ОСОБА_6 виникла суперечка. По приїзду ОСОБА_4, вони біля машини таксі посперечались, він сів у машину та поїхав у центр селища, а ОСОБА_4, який приїхав з двома дівчатами, залишився біля будинку. Повернувшись до будинку приблизно біля 2400 год. побачив машину швидкої медичної допомоги, ОСОБА_5 лежав біля сходів на плитці весь у крові, ОСОБА_4 був біля нього, всередині будинку все було перевернуто, на підлозі плями крові. Також зазначав, що ОСОБА_5 за декілька днів до даного інциденту різав вени.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що 10.09.2010 року до неї прийшов ОСОБА_7 з ОСОБА_2 та чекали на неї на лавочці. Біля 220год. вийшла із будинку почула крики та побачила ОСОБА_8, яка підійшла до хлопців з дитиною на руках. Чула, що ОСОБА_8 просила хлопців допомогти розборонити бійку між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на, що вони погодилися, а вона з ОСОБА_8 пішла до свого будинку, щоб залишити дитину. Через декілька хвилин ОСОБА_8 попросила, піти до будинку ОСОБА_6 забрати дитячі речі. ОСОБА_8 підійшла до дверей будинку та одразу повернулася. Покликала ОСОБА_7 і разом з ОСОБА_8 пішли до лавиці, через декілька хвилин підійшов ОСОБА_2, який був поранений та до пояса оголений, нічого не пояснював. Пізніше разом з ОСОБА_8 пішли забрати дитячі речі, а на подвірї будинку уже була швидка допомога та працівники міліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що 10.09.2010 року разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_4 знаходились у с. Лукавці Вижницького району. До ОСОБА_4 передзвонив ОСОБА_10 та сказав їхати в смт. Берегомет., викликали машину таксі та поїхали. По приїзду ОСОБА_10 підійшов до них, вони з ОСОБА_4 посперечались, ОСОБА_10 сів у машину і поїхав, а вони зайшли до будинку. Вона з ОСОБА_19 зайшла в кімнату де були діти, а ОСОБА_4 присів на кухні, через деякий час почула крики, побачила як ОСОБА_8 забігла в кімнату та заховала два ножі, взяла дитину та втекла через вікно, а ОСОБА_5 вибіг з будинку за нею перебуваючи тільки в штанах. ОСОБА_4 в прийшов у кімнату і вони пішли на кухню, де ОСОБА_4 курив біля печі, а вона з ОСОБА_19 сиділи на дивані. Через деякий час забігли ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та почалась бійка, вибігли з будинку, на порозі стояв високий хлопець, якого вона попросила допомогти припинити бійку, конкретних обставин бійки не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що 10.09.2010 року разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 приїхали до будинку сестри останнього ОСОБА_6, де до них підійшли ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_4, вони про щось сперечались, ОСОБА_10 сів у машину і поїхав, а вони зайшли до будинку. Разом з ОСОБА_9 зайшла в кімнату, де були діти, а ОСОБА_4 залишився на кухні, через деякий час почула шум. Коли стало тихо вийшла на кухню побачила, що там все було перевернуто, почала допомагати ОСОБА_4 прибирати, та сіла на диван. Через деякий час забігли хлопці та відштовхнули її, один з них наніс удар ОСОБА_4 від чого останній впав, а вона втекла в кімнату яка знаходиться по лівій стороні. Після припинення конфлікту, забіг ОСОБА_4 та повідомив, що потрібно викликати швидку медичну допомогу. На кухні все було перекидано, на ковдрі плями крові. ОСОБА_10 почав змивати кров. По приїзду швидкої допомоги поїхала додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що 11.09.2010 року разом з ОСОБА_20, ОСОБА_21 та ОСОБА_7 сиділи на вулиці біля магазину, який знаходиться в смт.Берегомет. Під час розмови, ОСОБА_7 сказав, що якщо б ОСОБА_2 не пішов до будинку, де відбувалась між братами бійка, то цього б не сталось, інших обставин не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 дав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_18

Крім показів потерпілого ОСОБА_2 та свідків, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.115 ч.1, 125 ч.2 КК України доведена матеріалами справи та ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Протоколом огляду місця події від 10.09.2010 року та фототаблицею до нього, з даних яких вбачається, що місцем події є будинок, розташований в смт.Берегомет по 1-му провулку Кармелюка, 10, Вижницького району, перед входом до якого на лавиці, яка покрита веренею, на порозі перед вхідними дверима, зліва на стіні будинку, на тротуарній плитці, на вхідних дверях до будинку, на порозі входу в приміщенні кухні, на коврику в приміщені кухні, на порозі дверей до підсобного приміщення, виявлені плями темно-бурого кольору. (Том 1, а.с. 14-19).

Протоколом додаткового огляду місця події від 11.09.2010 року з фототаблицею до нього, з даних яких вбачається, що місцем події є будинок, розташований в смт.Берегомет по 1-му провулку Кармелюка, 10, Вижницького району, де біля будинку та в його приміщеннях виявлені та позначені обєкти з плямами темно-бурого кольору, виявлено та вилучено ніж з комбінованою пластмасовою ручкою. (Том 1, а.с. 20-51).

Актом добровільної видачі від 11.09.2010 року, з якого вбачається, що ОСОБА_22 видала матерчату байкову кофту світло-зеленого кольору, яка належить ОСОБА_2 (Т.1, а.с. 63)

Протоколом явки з повинною ОСОБА_4 від 11.09.2010 року, з даних якої вбачається, що підсудний добровільно зізнався у вчиненому, а саме, що наніс ножове поранення ОСОБА_5 в область грудей та ОСОБА_2 в область спини, в ході суперечки в будинку по місцю проживання сестри ОСОБА_6, без застосування заходів фізичного та психологічного впливу (Том 1, а.с. 64).

Протоколом виїмки від 11.09. 2010 року, з даних якого вбачається, що ОСОБА_4 добровільно видав одяг, а саме, пару шкарпеток чорного кольору, спортивну кофту чорного кольору, джинси синього кольору, в якому був одягнутий на момент вчинення злочину. (Т.1, а.с. 69).

З даних висновку додаткової судово-медичної експертизи №2292 втор. від 09.11.2010 року вбачається, що ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділені хірургії Вижницької ЦРЛ з 11.09.2010 року по 24.09.2010 року з діагнозом: ОСОБА_9 рана поперекової ділянки. ЧМТ. Струс головного мозку. Згідно наданих медичних документів у ОСОБА_2 в наявності різана рана поперекової ділянки, яка виникла в результаті дії колюче-ріжучого знаряддя, можливо ножа, по строку може відповідати вказаному в обставинах, 10.09.2010 року і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоровя. Вхідний отвір ножового поранення розташований в проекції третього поперекового хребця, направлення раньового каналу ззаду наперед. Наявне тілесне ушкодження виникло в результаті одноразової травмуючої дії, гостро-колючим знаряддям. Локалізація ножового поранення унеможливлює нанесення їх власною рукою. Наявне тілесне ушкодження не могло виникнути в результаті падіння на тверду поверхню з положення стоячи. Виставлений діагноз струс головного мозку обєктивними клінічними даними не підтверджені і судово-медичній оцінці не підлягає. ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні терапії Вижницької ЦРЛ з діагнозом Торакалгія, люмбалгія з вираженим больовим синдромом на фоні остеохондрозу. Дані захворювання являються соматичними і причинно-наслідковому звязку з наявною травмою не знаходяться та судово-медичній оцінці не підлягають. (Том 1, а.с. 91-92).

З даних висновку судово-медичного дослідження №498 від 21.11.2010 року вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, виявлено наступні тілесні ушкодження: А. Садна: на правій щоці; в ділянці підборіддя в кількості 8-ми; у зовнішнього кута лівого ока; в ділянці лівого надпліччя; по передній поверхні шиї справа в нижній третині. Дані тілесні ушкодження мають ознаки легкого тілесного ушкодження, та в причинному зв'язку з фактом настання смерті не знаходяться. Б. ОСОБА_9 по долонній поверхні в нижній третині лівого передпліччя. Дане тілесне ушкодження виникло незадовго до моменту настання смерті від дії ріжучої кромки як ріжучого, так і колюче-ріжучого предмету, є різаним, про що свідчать слідуючі дані: лінійна форма, рівні не осаднені краї, гострі кінці, відсутність міжтканиних перетинок, переважання поз довжника рани над її глибиною, має ознаки легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, та в причинному зв'язку з фактом настання смерті не знаходиться. В. ОСОБА_9 по передній поверхні шиї в нижній третині. Раневий канал, що починається нашкірною раною передньої поверхні шиї пошкоджує: шкіру, підшкірно жирову клітковину, грудинно-ключичне з'єднання та ліву сонну артерію. Крововилив в м'які тканини грудної клітки та шиї навколо вище описаного ранового каналу. Дані тілесні ушкодження, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою «Небезпека для життя» та знаходяться в прямому причинному зв'язку з фактом настання смерті, а їхнє розмежування являється недоцільним у звязку з їх виникненням від однієї травмуючої дії. Тілесні ушкодження описані у п.п. 1В даних підсумків виникли незадовго до моменту настання смерті, цілком можливо внаслідок одноразової дії колючо-ріжучого предмету типу «ніж», з достатньою силою для їх виникнення, про що свідчать слідуючі дані: лінійно-веретеноподібна форма нашкірної рани, рівні неосаднені краї, гострий правий кінець та П-подібний лівий кінець, відсутність міжтканинних перетинок, наявність раневого каналу, а у момент нанесення ушкодження лезо травмуючого знаряддя було обернене праворуч, при цьому дія травмуючої сили була направлена спереду-назад, зверху-донизу та зліва-направо, відповідно поверхні шиї. Тілесні ушкодження описані в п.1.А. виникли незадовго до моменту настання смерті, від дії тупих твердих предметів, ознаками яких володіє частина тіла людини, або ударів об такі, в свою чергу не виключається можливість їх виникнення внаслідок падіння потерпілого із положення стоячи, як і з попереднім прискоренням так і без нього і з послідуючим співударянням з тупими твердими предметами. Усі вище описані тілесні ушкодження перебувають в ділянці досягнення власної руки. При судово-токсикологічному дослідженні крові та внутрішніх органів з трупу ОСОБА_5 виявлений етиловий спирт в кількості 1,18 %, що стосовно живих осіб відповідає легкому алкогольному спянінню. Згідно даних медичної документації ВЦРЛ у вигляді медичної карти №Н368 стаціонарного хворого на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 смерть настала 11.09.2010 року, близько 00 год. 40 хв. Смерть ОСОБА_5 настала від геморагічного шоку внаслідок проникаючого сліпого колото-різаного поранення передньої поверхні шиї з ушкодженням лівої загальної сонної артерії з розвитком масивної зовнішньої та внутрішньої кровотечі. Зазвичай після отримання потерпілим тілесних ушкоджень, аналогічних таким на тілі трупа ОСОБА_5, які призвели до смерті, остання наступає через певний проміжок часу, який може вимірюватись як десятками хвилин, приймаючи до уваги характер ушкоджень та патоморфологічних змін виявлених під час дослідження трупа ОСОБА_5, а саме той факт, що внутрішня та зовнішня кровотеча розвивалась швидко у звязку із ушкодженням магістральної судини, не виключає можливість пересування потерпілого після заподіяння йому тілесних ушкоджень на проміжку незначного проміжку часу. При проведенні дійсної експертизи не виявлено медичних даних, які б дозволяли достатньо достовірно стверджувати про неможливість виникнення тілесних ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_5 за умов на які вказує ОСОБА_4, зокрема під час проведення відтворення обстановки та обставин події від 11.09.2010 року, в частині визначення механізму виникнення тілесних ушкоджень. При проведенні дійсної судово-медичної експертизи не виявлено достатньо доказових даних для достовірного визначення положення та взаємо розташування потерпілого та нападника у момент заподіяння тілесних ушкоджень. Вказане в п. 1Б тілесне ушкодження є характерним для самооборони. (Том 1, а.с. 100-104)

З даних висновку судової медико-криміналістичної експертизи №183-МК від 21.10.2010 року вбачається, що ушкодження на тілі ОСОБА_5 виникли від дії ножа під номером 2 (ніж з трьохкольоровим пластмасовим руків'ям, що був вилучений під час додаткового ОМП від 11.09.10 під диваном в приміщенні кухні будинку по 1-пров. Кармелюка, 10 в смт. Берегомет), рівно як і від подібного ножа, з аналогічними конструктивними особливостями. (Т.1, а.с. 119-123)

З даних висновку комплексної криміналістичної, дактилоскопічної та імунологічної експертизи № 595-І, №1670, №1671 від 09.11.10 року з фото таблицею, вбачається, що ніж з трьохкольоровим руків'ям, що вилучений у ході додаткового ОМП від 11.09.2010 року під диваном в приміщенні кухні будинку по 1-пров. Кармелюка, 10 в смт. Берегомет, є ножем господарсько-побутового призначення, на ньому виявлені сліди крові, походження яких від ОСОБА_5 не виключається. (Т.1, а.с. 132-142)

З акту судово-імунологічного дослідження №1106 від 14.09.2010 року вбачається, що кров від трупа ОСОБА_5 належить до групи О, з ізогемаглютинінами анти А та анти В. (Т.1, а.с. 143)

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 13.11.2010 року та фото таблиці, з даних яких вбачається, що ОСОБА_2 детально відтворив обставини події в приміщенні кухні в будинку по місцю проживання ОСОБА_6, при яких він намагався розборонити двох братів ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та отримав від останнього ножове поранення в ділянці спини. ( Т.2, а.с.46-58).

Протоколом очної ставки від 17.11.2010 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, з даних якого вбачається, що ОСОБА_2 забіг в приміщення будинку по 1-пров. Кармелюка, 10, смт. Берегомет, з метою припинити бійку між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки останній погрожував ОСОБА_5 фізичною розправою, тримаючи в правій руці ніж. (Т.2, а.с. 109-112)

З ОСОБА_11 амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №588 від 17.11.2010 року вбачається, що ОСОБА_4 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкримінований йому злочин, як свідчать матеріали кримінальної справи та дані теперішнього психіатричного обстеження, ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, міг віддавати собі звіт та керувати ними. Як не психічно хворий, ОСОБА_4 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Рівень інтелектуальних досягнень відповідає віку, отриманій освіті, способу життя. Порушень памяті, уваги, підвищеної виснажливості не виявлено. Рівень узагальнень, здатність до абстрагування не порушена. Структурі особистості помірно виражені риси егоцентризму, демонстративності. Однак, підвищеної схильності до навіювання та брехливості, фантазування не виявлено. Рівень функцій саморегуляції та самоконтролю достатній. Дослідження не виявило індивідуально-психологічних особливостей, які б носили яскраво виражений характер та могли б суттєво вплинути на його поведінку в ситуації правопорушення. Враховуючи індивідуально-психологічні особливості, міг в повній мірі розуміти характер та значення скоєного ним злочину. ОСОБА_4 під час скоєного інкримінованого йому злочину в стані фізіологічного афекту не знаходився. Про це свідчать: відсутність афективної звуженості свідомості, а саме збереженість для достатнього охвату та точності сприйняття обставин скоєного та можливість наступного правильного і диференційованого їх відтворення у період слідства; збереженість довільності поведінки; відсутність емоційної, інтелектуальної та фізичної виснажливості в пост емоційний період. (Т.2, а.с. 132-133)

З висновку наркологічної експертизи №824 від 18.11.2010 року вбачається, що ОСОБА_4, хронічним алкоголізмом не страждає, примусового лікування не потребує. (Т.2, а.с.137)

Судом безпосередньо не досліджувався речовий доказ по справі, а саме ніж, на думку суду істотно не може вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого рішення, оскільки жоден із учасників судового розгляду не ставив під сумнів наявність даного речового доказу, у тому числі й підсудний, судом досліджувались його фото та детальний опис, які були зроблені в ході проведення комплексної судово-імунологічної, дактилоскопічної та експертизи холодної зброї.

Що стосується показів підсудного ОСОБА_4 в частині невизнання ним своєї вини у вчиненні злочинів передбачених ст.125 ч.2, ст. 115 ч.1 КК України, то суд вважає, що даним показам в цій частині слід дати критичну оцінку, розцінивши їх як обрану лінію та метод самозахисту, з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєні злочини. Вказане спростовується показами потерпілого ОСОБА_2, свідків, письмовими доказами по справі.

Крім того суд прийшов до висновку, що в основу вироку слід покласти покази потерпілого ОСОБА_2, оскільки вони є правдивими, перевірені в судовому засіданні та узгоджуються між собою, як на досудовому слідстві так і в суді, а тому підстав сумніватися в їх істинності та правдивості немає.

Суд критично відноситься до посилань захисника та показань підсудного ОСОБА_4, у яких заперечується наявність у останнього умислу на позбавлення життя ОСОБА_5 та заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_2, повідомляючи при цьому, що у тій ситуації, яка виникла 10.09.2010 року мало місце з його боку необхідна оборона від їх нападу, і вважає надання цих показань, як спробу уникнути кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого умисного злочину. До цього висновку суд прийшов проаналізувавши діюче законодавство та всі матеріали кримінальної справи в їх сукупності і він ґрунтується на наступному.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України.

Як встановлено судом, 10.09.2010 року приблизно о 2245 годині між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла бійка в приміщені кухні будинку, де проживає їх сестра ОСОБА_6 Коли цю бійку намагався припинити ОСОБА_2, ОСОБА_4 умисно, наніс один удар кухонним ножем останньому в нижню ділянку спини, заподіявши потерпілому ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження. В цей час ОСОБА_5 лежав на підлозі та жодних дій які б свідчили про загрозу життю ОСОБА_4 не вчиняв. Після припинення конфлікту та виходу ОСОБА_2 з приміщення кухні, ОСОБА_4, наздогнав свого брата ОСОБА_5 і умисно, з мотивів помсти, з метою позбавити життя останнього, наніс удар ножем потерпілому ОСОБА_5 в життєво важливий орган, ділянку шиї.

З огляду на це суд вважає, що в момент нанесення потерпілому ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 смертельного ножового поранення ОСОБА_4 не перебував у стані необхідної оборони чи у стані перевищення її меж, а діяв умисно з метою протиправного заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_2 та смерті ОСОБА_5 з мотивів помсти за нанесені образи та його побиття, а також на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Доводи захисника, що підсудний згідно висновку експерта №1075 від 24.09.2010 року не перебував в стані спяніння є необгрунованими та спростовуються як показами свідків так і ним особисто. Крім того висновок експерта проведено через два тижні після вчиненого.

З даних висновку судово-медичної експертизи №1982 втор. від 27.09.2010 року вбачається, що при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_4 виявлено слідуючі тілесні ушкодження: синці тулуба, правої верхньої кінцівки, садна обох верхніх кінцівок, шиї, голови, тулуба. Виявлені ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, при цьому було нанесено не менше 16 травмуючих дій, по строку та обставинах можуть відповідати строку на 10.09.2010 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Малоймовірне виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи на тверду поверхню, а також самовільне заподіяння даних тілесних ушкоджень власноручно, хоча деякі з них знаходяться в межах досяжності власної руки. Не виключена можливість виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок боротьби, самооборони, волочіння. (Том 1, а.с.109-110)

Проаналізувавши вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії підсудного за даною статтею кваліфіковані правильно, оскільки підсудний вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

Вина підсудного ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії підсудного за даною статтею кваліфіковані правильно, оскільки підсудний вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєні підсудним злочини належить до категорій, невеликої та особливо тяжкого.

Обставин, що помякшують покарання підсудного, згідно вимог ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, згідно вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив злочин під час випробувального терміну, а також враховуючи його молодий вік, за місцем проживання характеризується посередньо, потерпіла будь яких претензій не має, оскільки є матірю та позитивно його характеризує, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного не можливе без ізоляції від суспільства.

За таких обставин суд прийшов до висновку що до підсудного необхідно застосувати покарання у межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за вчинені злочини.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для виправлення підсудного та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування до нього вимог ст.ст. 69, 691, 75 КК України суд не вбачає.

Що стосується заявленого по справі цивільного позову ОСОБА_2 на суму 585,73 грн. матеріальної шкоди та 10000,00 грн. моральної шкоди, то суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме, з підсудного ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_2 слід стягнути спричинену матеріальну шкоду в сумі 438,12 грн. та моральну шкоду, яку суд оцінює в 1000,00 грн., які підлягають стягненню з підсудного на користь потерпілого ОСОБА_2 з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.

Відповідно до довідки Вижницької ЦРЛ №1020 від 24.11.2010 року хворий ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з 29.09.2010 року по 15.10.2010 року та витратив на лікування 438,12 грн.

Крім того, потерпілий ОСОБА_2 переніс фізичний біль, страждання внаслідок неправомірних дій підсудного які призвели до ушкодження здоровя, у звязку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб його життя.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,?

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.115 ч.1, ст.125 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст. 115 ч.1 КК України у виді семи років шести місяців позбавлення волі;

- за ст. 125 ч.2 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України ОСОБА_4 остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 21.01.2010 року та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити утримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 11.09.2010 року.

Цивільний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 спричинені матеріальну шкоду в сумі 438,12 грн., моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., а всього 1438 (ОСОБА_14 тисяча чотириста тридцять вісім) гривень 12 (Дванадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області витрати на проведення комплексної судово-імунологічної, судової дактилоскопічної та експертизи холодної зброї №595-І, №1670, №1671 від 09.11.2010 року сумі 1031 (ОСОБА_14 тисяча тридцять одну) гривню 04 (чотири) копійки.

Речові докази по справі, а саме, чоловічі брюки та пара шкарпеток; чоловічі брюки, спортивна кофта та пара шкарпеток; два ножі; кофта; десять фрагментів марлі, упаковка від пластиря крихко подібної речовини із слідами крові, які згідно постанови від 26.11.2010 року знаходиться на зберіганні в камері збереження речових доказів Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, з моменту отримання копії вироку.

Суддя: І. А. Кибич