Справа № 161/3252/15-к
Провадження № 1-кп/161/218/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 12 травня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 11.02.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Турка Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

· 26.05.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2, 289 ч.1, 70, КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76, 104 КК України надано іспитовий строк 2 роки.

· за ст.185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , повторно, 08.02.2015 року, близько 23:00 год., перебуваючи в по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов на земельну ділянку ОСОБА_5 , звідки викрав 22 соснових дошки довжиною по 4 м., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1100 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказаний час, місце та спосіб вчинив зазначену крадіжку. Завдані збитки відшкодовані в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

· показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 , яка підтвердила факт викрадення 22 соснових дошок з її земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_2 , що мало місце 08.02.2015 року. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та просила суд суворо не карати останнього.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази в кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, всі обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, має постійне місце проживання за яким характеризується задовільно, потерпіла будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та просила суд суворо не карати останнього, однак, ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив новий корисливий злочин в період іспитового строку, не працює, не займається суспільно-корисною працею, що свідчить про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ст.185 ч.2 КК України із застосуванням ст.71 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.05.2014 року 2-х (двох) років 1 (один) місяць позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк до 4-х (чотирьох) років 1 (один) місяць. Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 16:15 год. 13.02.2015 року.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_6 , в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: