АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-17407 Головуючий
Категорія ст.. 164 ч. 1 СУХОМУДРЕНКО В.В.
КК України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"13" березня 2007 р. Колегія судців судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого ДЕМИДЕНКА АЛ.

суддів КЕКУХ В.Ф., ШВИДКОГО Д.М.

за участю прокурора СВИЩ Л.А.

засудженої ОСОБА_1

Розглянувши кримінальну справу за апеляцією засудженої
ОСОБА_1 на вирок Смілянського
міськрайонного суду від 20
грудня 2006 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово судима, -

засуджена за ст.. 164 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.. 71 ч. 1 КК України за
сукупністю вироків до призначеного покарання,
що відповідає 6 місяцям позбавлення волі, з не
відбутих 3 років позбавлення волі за
попереднім вироком цього ж суду від 16
травня 2006 року
частково приєднано покарання у вигляді 2
років 7 місяців
позбавлення волі і визначено остаточне покарання - 3 роки 1
місяць позбавлення волі.

Згідно вироку ОСОБА_1 засуджено за те, що вона за рішенням Смілянського
міськрайсуду від 3.05.2005
року зобов'язана сплачувати аліменти в розмірі 14 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до її повноліття на користь Черкаського обласного будинку
дитини, починаючи з 19.04.2006 року, однак від сплати
аліментів злісно ухиляється, внаслідок чого станом на 31.10.2006 року створила
заборгованість за 6 місяців,
що складає 837 грн.

В апеляції засуджена, не оспорюючи фактичних обставин та
кваліфікації дій, посилається на
неможливість працевлаштування в селі, де вона проживає. Вона просить врахувати,
що в неї знаходиться на утриманні ще 2-є неповнолітніх дітей 12 і 15 років, а також
той факт, що від держави допомоги на них не отримувала, а через це - поблажливості до
неї та пом'якшення покарання.

В запереченні на апеляцію державний
обвинувач Пашковський Д.П. посилається на законність і обгрунтованість вироку,
просить залишити його без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора про залишення вироку без зміни, засуджену ОСОБА_1, яка підтримала апеляцію, перевіривши справу та
обміркувавши доводи апеляції, колегія судців приходить до слідуючого.

Висновок суду щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
за який її засуджено, ґрунтується на необхідній кількості зібраних доказів, що
досліджувались в порядку ст.. 299 КПК.

В апеляції він не оскаржується.

Дії засудженої за ст.. 164 ч. 1 КК України кваліфіковані правильно.

Призначаючи покарання, суд 1 інстанції дотримався вимог ст.. 65 КК, врахував особу засудженої, яка в період
випробувального строку вчинила новий злочин і раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності,
характеризується негативно, а також обставини, що обтяжують та
пом'якшують покарання в т. ч. і ті, на які є посилання в апеляції.

Визначення судом реального покарання у вигляді
позбавлення волі в даному випадку є доцільним, необхідним і
достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових злочинів.

Підстав для задоволення апеляції за викладеними в ній доводами не мається.

Керуючись ст., ст.. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Смілянського міськрайонного суду від
20 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.