справа №1-413/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 3
травня 2007 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під
головуванням:

судді СівчукаА.Є.

за
участю секретаря Петрук
К.В.

прокурора Решетника О.Л.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Луцька, українця, гр.
України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, жителя
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- за ст. 191 ч.
1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, працюючи торговим агентом у приватного підприємця
ОСОБА_1, будучи матеріально-відповідальною особою, згідно наказу № 3-В від
1.11.2006 року, в період з початку грудня 2006 року по 7 лютого 2007 року
привласнив та розтратив кошти, які були йому ввірені, в сумі 1501,95 грн.,
отримані за реалізацію продукції приватного підприємця ОСОБА_1, спричинивши
останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в інкримінованому
злочині визнав повністю та суду пояснив, що працюючи у підприємця ОСОБА_1
торговим агентом за період з грудня 2006 року по лютий 2007 року він отримував
від інших підприємців кошти за отриману та реалізовану продукцію підприємця
ОСОБА_1, однак коштів їй не віддавав, кошти витрачав на власні потреби. На
даний час збитки потерпілій відшкодував. У вчиненому щиро розкаюється, просить
суд суворо її не карати.

Крім повного визнання вини самим підсудним ОСОБА_2 винність у вчиненому
повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні
доказами, а саме:

- показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_1, яка пояснила, що
в грудні 2006 року вона прийняла на роботу на посаду торгового агента з повною
матеріальною відповідальністю ОСОБА_2 Віл інших підприємців він отримував кошти
за реалізовану продукцію.

дані
кошти він не віддавав їй, тому було заподіяно збитків на загальну суму 1501, 95
грн. Однак на даний час матеріальні збитки їй повністю відшкодовані, будь-яких
претензій до підсудного вона не має. Щодо покарання, то вважає, що підсудного
не потрібно суворо карати.

Відповідно до ст. 299 КПК України, при визначенні обсягу
доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші
докази по справі, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності,
суд вважає доведено вину підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1КК України.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2, своїми умисними
діями, спрямованими на привласнення та розтрату чужого майна, яке було йому
ввірене, скоїв злочин передбачений ст. 191 ч. 1 КК України.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого,
пом"якшуючі відповідальність обставини та дані про особу підсудного.

Обставин, що
обтяжують відповідальність підсудного суд не вбачає.

До обставин, що пом"якшують покарання підсудного суд відносить щире
каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків.

Враховуючи обставини справи, особу підсудного, зокрема, те, що він вперше
притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому,
активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання, збитки
потерпілій добровільно відшкодував, потерпіла на суворому покаранні не настоює,
суд вважає, що перевиховання та виправлення підсудного можливе без ізоляції від
суспільства.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 191 ч. 1 КК
України та призначити покарання - 2 (два) роки обмеження волі з позбавленням
права обіймати матеріально-відповідальні посади строком на 2 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку
тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки:

· не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

· повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і навчання;

- періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої

системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишити попередній -підписку про
невиїзд.

Речові
докази - накладні про отримання товару, видаткові накладні, акти звірки
взаєморозрахунків, пояснювальну записку, наказ про прийняття на роботу,
видаткові касові ордери, світлокопію журналу з підписом ОСОБА_2 про отримання
грошових коштів - залишити при матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської
області на протязі 15 діб з моменту його проголошення.