Справа 1 -61/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 15
лютого 2008 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Каліновської В. С.

за участі
секретаря Лунь О.В.

прокурора Троца В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу про

обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уродженця с. Мостище
Камінь-Каширського
району

Волинської
області, гр. України, освіта середньо-спеціальна, одруженого,

має на утриманні трьох
неповнолітніх дітей, працює
заступником

директора
ПП. „ Автогазцентр",
згідно ст. 89
КК України несудимого,

мешканця с Гірка Полонка
Луцького району, АДРЕСА_1, -

- у вчиненні злочинів,
передбачених cm.cm.
172 ч.2, 366 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи суб'єктом підприємницької діяльності і
службовою особою, яка наділена
організаційно-розпорядчими функціями відносно найманих працівників, умисно,
достовірно знаючи про те, що він
у відповідності до вимог ст. ст. 24,
24-1 КЗпП України при використанні найманої праці повинен був
укласти трудові договори з найманими працівниками та зареєструвати їх в
Державній службі зайнятості, усно
домовився про працевлаштування, не
оформив в встановлений законом строк трудові договори та не завів трудові
книжки на працівників, допустив їх до
роботи на посади слюсарів та використовуючи найману працю гр.-н ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з жовтня 2006 року по 1 жовтня 2007 року, допустив грубе порушення норм трудового
законодавства, а саме, вимоги
ст. ст. 97, 83
КЗпП, оскільки він відповідно:

встановлював
оплату праці одноосібно, без погодження
цих питань з уповноваженим від трудового колективу; при звільненні
з роботи не
нарахував та не
виплатив компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. Зазначені
порушення потягли за собою суттєве порушення трудових та конституційних прав
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

2

Крім
того, він же, переслідуючи корисливу зацікавленість, з метою приховання інформації про працюючих в
нього найманих працівників, протягом
жовтня 2006 - жовтня 2007 року, в приміщенні власного будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 в с Гірка Полонка
Луцького району, вніс завідомо
неправдиві відомості до офіційних документів,
а саме: в розрахункову відомість про нарахування і перерахування
страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального
страхування України на випадок безробіття за 2006 рік, за: 1 квартал, 1 півріччя та за 9 місяців 2007 року, а також в розрахунки сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягали сплаті за період з 1 жовтня 2006
року по вересень ( включно) 2007 року про те,
що в нього середньо - облікова чисельність штатних працівників за
вказані періоди - 1 особа, хоча в
дійсності за вказаний період в нього працювало 3 найманих працівників, підписав ці документи та завірив печаткою
приватного підприємця та подав їх в Луцький районний центр зайнятості та в
Пенсійний Фонд Луцького району, в
зв'язку з чим були зменшені відрахування до вказаних державних установ та
сфальсифікував звітність.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав та
показав, що він дійсно зареєстрований як
приватний підприємець. В серпні 2007
року подав заяву про скасування реєстрації його, як приватного підприємця. Підтримав покази
дані ним в стадії досудового слідства (
а.с. 84) про те, що до 1 жовтня 2007 року займався
ремонтом та переобладнанням автомобілів в с
Гірка Полонка Луцького району,
використовуючи працю найманих працівників, трудові договори з двома із них - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладав, оскільки між ними була усна домовленість про
заробітну плату. Крім того, на протязі
жовтня 2006- жовтня 2007 року вніс завідомо неправдиву інформацію до звітних
документів про те, що чисельність його
штатних працівників - 1 особа, хоча в
дійсності в нього працювало 3 працівника. Дані документи подав в Луцький
районний центр зайнятості та в Пенсійний фонд Луцького району, чим зменшив відрахування до цих державних
органів.

Вина
підсудного в інкримінованих йому діяннях,
крім його визнавальних показів підтверджується іншими доказами по
справі, зокрема:

поясненнями
потерпілих ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про
те, що вони працювали в підприємця
ОСОБА_1 з осені 2006 року по
жовтень 2007 року, отримували зарплату, однак трудові угоди з ними при цьому не
укладались, щорічні відпустки їм не були
надані і не виплачувались компенсації за невикористання їх;

показами свідка ОСОБА_3 про те, що дійсно приблизно рік до жовтня 2007 року в підприємця
ОСОБА_1 працювали
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 ;

3

довідкою
перевірки управління праці та соціального захисту населення Луцької
райдержадміністрації( а.с. 8-9),
згідно якої за період з 1 жовтня 2006
року по вересень 2007
року в приватного підприємця ОСОБА_1 середньоблікова чисельність штатних
працівників становила 3 чоловіки
найманих працівників;

розрахунковими
відомостями про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду
загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
за 2006 рік, за 1
квартал, за 1 півріччя та за 9 місяців 2007 року ( а.с. 32-35)
та розрахунками сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, що підлягали
сплаті за період з 1 жовтня 2006 року по вересень
2007 року
включно ( а.с. 41-63), згідно яких в приватного підприємця ОСОБА_1
середньооблікова чисельність штатних працівників за вказаний період становить-1 особа;

Оцінюючі
всі зібрані і досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив злочини, передбачені ст. ст.
172 ч.2, 366 ч.1 КК
України, оскільки він умисно:

грубо порушив
законодавство про працю; вніс, будучи
службовою особою, до офіційних
документів завідомо неправдиві відомості та видав завідомо неправдиві
документи. Обираючи вид і міру покарання,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого,
те, що злочини відносяться до
категорії невеликої тяжкості та особу підсудного, зокрема,
те що він був раніше судимий.

Обтяжуючих
покарання підсудного обставин по справі
суд не вбачає.

Приймаючи
до уваги, що ОСОБА_1 активно сприяв
розкриттю злочину, працює, позитивно характеризується, має на утриманні трьох неповнолітніх
дітей, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах
санкцій статтей КК України, за якими він
притягується до кримінальної відповідальності - штраф в дохід держави. Керуючись ст.
ст. 323,
324 КПК України, суд , -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні
злочинів, передбачених ст.
ст. 172 ч.2, 366
ч.1 КК України, призначивши йому покарання у виді:

за ст. 172 ч.2 КК України - у виді штрафу в
дохід держави в розмірі 850
( вісімсот п'ятдесят) грн.

за ст. 366 ч.1 КК
України у виді штрафу в дохід держави
в розмірі 550 ( п'ятсот
п'ятдесят) грн..

4

На
підставі ст. 70 ч.1 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно
визначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (одна тисяча)
грн..

Запобіжний
захід до набрання вироком законної сили засудженому залишити попередній - підписку про
невиїзд .

Вирок суду може
бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляції
через Луцький міськрайонний суд протягом 15
діб з моменту його проголошення.