суддів судової палати Верховного Суду України
справах у складі:
головуючого, судді
суддів
Жука В.Г. та Лавренюка М.Ю.
засудженого та
захисників - адвокатів
ОСОБА_1. ОСОБА_2. і ОСОБА_3.
розглянула в судовому засіданні 16 серпня
2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням прокурора і
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1. та його захисника - адвоката ОСОБА_2.
на вирок Апеляційного суду м. Севастополя від 28 квітня 2007 року, яким
частково скасовано вирок Ленінського районного суду м. Севастополі від 22
грудня 2006 року про засудження
за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 368 КК України на
п'ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з
виконанням функцій представника влади на три роки з конфіскацією всього майна,
яке є його власністю, а підставі ст. 75 КК України його звільнено від
відбування основного покарання з випробуванням на три роки іспитового строку.
вироком апеляційний суд призначив ОСОБА_1за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 368 КК
України п'ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади,
пов'язані з виконанням функцій представника влади на три роки, на підставі ст.
75 КК України його звільнив від відбування основного покарання з випробуванням
на три роки іспитового строку, а виконання додаткового покарання у виді
позбавлення права займати посади, пов'язані з виконанням функцій представника
влади на три роки постановлено виконувати на підставі ст. 77 КК України
самостійно.

ОСОБА_1визнано
винуватим у тому, що він 24 лютого 2005 року, виконуючи обов'язки начальника
відділу митної варти Севастопольської митниці, у салоні автомобіля ВАЗ-21011 №
НОМЕР_1що належить ОСОБА_4., на вул. АДРЕСА_1намагався одержати хабар у розмірі
5.315 грн. від ОСОБА_5. за те, щоб відносно останнього була припинена перевірка
судна “Оскар”. Проте гроші, покладені йому на переднє сидіння зазначеного авто,
він не встиг узяти і тут же був затриманий працівниками СБУ.

У
касаційному поданні прокурор ставить питання про скасування судових рішень і
направлення справи на новий судовий розгляд. Вважає, що ОСОБА_1. одержав хабара
від ОСОБА_6 і тому має нести відповідальність за ч. 2 ст. 368 КК України.
Твердить, що суд призначив винуватому надмірно м'яке покарання.

У
касаційних скаргах засуджений ОСОБА_1. та його захисники-адвокати ОСОБА_2. і
ОСОБА_3. просять вирок скасувати, а справу - закрити. Твердять, що
правоохоронні органи влаштували провокацію хабара і в такий спосіб
ОСОБА_1притягли до кримінальної відповідальності. Судові ж інстанції, на їхню
думку, не звернули увагу на відсутність доказів у справі і прийняли
необгрунтовані рішення.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, виступи прокурора, який підтримав
доводи касаційного подання, а також засудженого ОСОБА_1. і його
захисників-адвокатів ОСОБА_2. і ОСОБА_3., які підтримали доводи касаційних
скарг, думку прокурора про необхідність скасування судових рішень і направлення
справи на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи, обговоривши
доводи касаційного подання і касаційних скарг, колегія суддів дійшла до
наступного.

Як
убачається з матеріалів справи, висновок суду про винуватість ОСОБА_1у вчиненні
замаху на одержання хабара обгрунтовано виключно показаннями свідків ОСОБА_5.,
ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9. і тими даними, що містяться у протоколах огляду
місця події та обшуку засудженого.

Разом
із тим наведені докази покладені в основу вироку без належної перевірки в
судовому засіданні та всебічної й об'єктивної оцінки у вироку. Касаційна інстанція, скасовуючи
частково вирок місцевого суду, і постановляючи свій вирок, не звернула на це
уваги і доводи апеляційних скарг засудженого ОСОБА_1і його захисника залишила
фактично без відповіді.

Так,
за показаннями свідків ОСОБА_7. та ОСОБА_8., вони не були очевидцями одержання
ОСОБА_9им хабара і про обставини цієї події нічого конкретно пояснити не
можуть. Їм не відомі і будь-які дії ОСОБА_5. щодо давання ОСОБА_9у грошей за
обставин, про які йдеться у судових вироках.

Свідок
ОСОБА_9. твердив, що він дійсно був у салоні свого автомобіля у той момент,
коли там перебували ОСОБА_9 і ОСОБА_5, але не чув, про що вони розмовляли між
собою. Він бачив пачку грошей між сидіннями, але, як вона там опинилась, чиї ці
гроші і хто, кому та чи дійсно їх
передавав, пояснити не може.

Обмежившись
поверховим допитом свідка ОСОБА_5., суд ніякої перевірки його показань не
провів і належної оцінки їм не дав. Незважаючи на те, що цей свідок, на відміну
від ОСОБА_9а, по-різному розповідав про обставини, які передували його зустрічі
з засудженим, і про те, які саме причини спонукали їх опинитись у салоні
автомобіля ОСОБА_9., суди першої й апеляційной інстанцій не проаналізували,
відповідної оцінки їм не дали, а на показання ОСОБА_1в цій частині, навіть не
звернули уваги.

ОСОБА_9
постійно твердив, що він дійсно домовився з ОСОБА_5им про зустріч, на якій
останній мав передати йому документи, але ОСОБА_5, на його переконання,
скористався цією ситуацією для того, щоб звинуватити його у хабарництві. На цій
зустрічі, пояснював ОСОБА_9, він підмітив, що ОСОБА_5 чомусь нервував, просив у
нього допомоги і проявляв підозрілу боязнь. Усі ці обставини не були предметом
судової перевірки.

У вироку місцевий
суд зазначає, що ОСОБА_9 вчинив закінчений замах на одержання хабара від
ОСОБА_5., бо він, на думку суду, виконав усі дії, які вважав необхідними для
доведення цього злочину до кінця. Разом із тим судом стверджується, що
показання ОСОБА_6 про те, що він дійсно передавав ОСОБА_1 5.315 грн. є
непереконливими (вирок а. с. 180). При цьому суд приймає рішення передати
зазначену суму грошей ОСОБА_10. Виникає запитання, то передавав ОСОБА_5
ОСОБА_9у ці гроші, чи ні?
Адже ОСОБА_9 даний факт постійно заперечує. Показання ОСОБА_6 щодо передачі
грошей ОСОБА_9у судом визнаються недостовірними, особа, яка перебувала в салоні
автомобіля, цього не бачила, а, як
значиться у вироку, під час обшуку у ОСОБА_1були виявлені тільки лист паперу і
телефон.

Таким чином,
судом допущено істотні суперечності у висновках щодо мотивів дій засудженого,
які не усунула й апеляційна інстанція, а це має значення для правильного
застосування кримінального закону.

Апеляційна
інстанція, як видно з її вироку, не дала відповіді і на скарги засудженого та
його захисників щодо правомірності порушення кримінальної справи і вчинення
наступних процесуальних дій органами досудового слідства. Адже замість того,
щоб належно перевірити ці заяви, апеляція обмежилась лише тим, що послалась на
вирок місцевого суду, який, на її думку, дав належну оцінку доводам адвокатів і
прийшов до обгрунтованого висновку, що постанова слідчого винесена з
дотриманням ст. ст. 94, 98 КПК України (а. с. 238 зворот).

З таким
категоричним висновком апеляційного суду погодитись важко, оскільки місцевий
суд, насправді, не зробив належної перевірки зазначених заяв адвокатів і у
своєму вироку обмовився лише тим, що подібні заяви захисників не свідчать, на
його думку, про відсутність у слідчого на момент порушення кримінальної справи приводів і підстав для такої слідчої дії (а.
с. 181). Будь-яких інших мотивувань цього рішення місцевий суд у вироку не
наводить.

З цього випливає,
і небезпідставно зазначається в касаційному поданні прокурора, що судові
інстанції залишили без оцінки дані, які можуть мати істотне значення для
справи, що висновки судів не відповідають її фактичним обставинам, вони
допустились неповноти, а це - відповідно до положень ст. 398 КПК України є
підставою для скасування вироків та направлення справи на новий судовий
розгляд. Під час якого належить повно і всебічно перевірити всі матеріали
справи, звернути увагу на допущені недоліки, усунути їх і прийняти рішення про
винуватість чи невинуватість ОСОБА_1у пред'явленому обвинуваченні.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання
прокурора і касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1. та його захисника адвоката -
ОСОБА_2. задовольнити частково.

Вироки
Ленінського районного від 22 грудня 2006 року й Апеляційного судів м.
Севастополя від 28 квітня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну
справу - направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Жук В.Г. Редька
А.І. Лавренюк
М.Ю.