АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1079/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

02 червня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України і на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛУМ» - ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді у Дарницькому районному суді м. Києва знаходиться кримінальне провадження № 0000042 щодо ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

13.10.2014 року до Дарницького районного суду м. Києва представником ТОВ «СОЛУМ» було подане клопотання про скасування арешту майна, а саме: нежилих приміщень, які розташовані по АДРЕСА_1 та раніше належали ЗАТ «Українське науково-виробниче підприємство по виробництву друкованих плат «Раделс», накладений 03.10.2012 року постановою головного слідчого управління СБУ.
06.11.2014 року під час розгляду справи судом, у судовому засіданні, колегія суддів, заслухавши думку учасників процесу щодо поданого клопотання представником ТОВ «СОЛУМ», ухвалою, занесеною до журналу судового засідання, роз`яснила особі, яка підтримала вказане клопотання у судовому засіданні, про те, що накладення арешту на вказане майно приймалося в порядку КПК України 1960 року і питання щодо арешту вирішується при ухваленні рішення по суті справи. Також судом було зазначено про те, що представник товариства має право звернутися з даним клопотанням в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з таким судовим рішенням, вказуючи на те, що ухвала суду є необґрунтованою та безпідставною, а відтак підлягає скасуванню, директор ТОВ «СОЛУМ» подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає, що постанова слідчих органів про накладення арешту від 03.10.2012 року є необґрунтованою, яка перешкоджає проведенню державної реєстрації права власності на майно за товариством та, як наслідок, обмежує його право на користування та розпорядження цим майном.
Також, в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2014 року.

Дослідивши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛУМ» - ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Саме такий порядок апеляційного оскарження встановлений і для оскарження судових рішень щодо зняття/відмови у знятті арешту з майна, який був накладений був накладений слідчими органами під час досудового розслідування відповідно до вимог КПК України 1960 року.

Крім того, як вбачається із журналу судового засідання від 06.11.2014 року та змісту прийнятого судом протокольного рішення по розгляду клопотання представника ТОВ, представнику товариства було роз`яснено, що питання щодо зняття арешту з майна, який був накладений постановою слідчих органів під час досудового розслідування в порядку КПК України 1960 року, вирішується при ухваленні рішення по суті справи, а у подальшому товариству була направлена відповідь про відмову у задоволенні клопотання про зняття арешту з майна на цій стадії судового розгляду.

За таких обставин, оскільки ухвала про відмову в задоволенні клопотання про зняття арешту майна, з якою не погоджується директор ТОВ «СОЛУМ» (яка окремим процесуальним документом не оформлювалася, а занесена до журналу судового засідання), була постановлена судом під час судового розгляду справи, до постановлення остаточного рішення у справі, вона відповідно до ст. 392 КПК України окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

З огляду на наведене, враховуючи, що апеляційна скарга директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛУМ» - ОСОБА_3 подана на судове рішення, яке не підлягає окремому апеляційному оскарженню, то згідно із ч. 4 ст. 399 КПК України у відкритті провадження за цією апеляційною скаргою слід відмовити.

Крім того, оскільки апеляційна скарга ТОВ «СОЛУМ» не підлягає розгляду судом апеляційної інстанції на цій стадії судового провадження, то не може бути і розглянуте клопотання товариства про поновлення строку на таке оскарження, як одне із питань, що вирішуються при відкритті апеляційного провадження.

Відтак, керуючись ст. ст. 392, 399 ч. 4 КПК України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛУМ» - ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому ст. ст. 424, 426 КПК України.

Суддя
Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2