Справа № 1-55/08
05 червня 2008 року Борзнянський районний
суд Чернігівської області
головуючого судді Луговця
з участю прокурора Лисенко В.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Борзна справу по
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. Батурин Бахмацького
району Чернігівської областів, мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта середня-технічна, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
Весною 1993 рокуОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
автомобілі марки “Форд” д.н.з.НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3., прибув на
автодорогу Київ-Москва, де погрожуючи застосуванням фізичного та психічного
насильства, що не є небезпечним для життя та здоров”я відкрито викрав у
ОСОБА_4, який в цей час на даній дорозі обмінював горілку на бензин, 4 пляшки
горілки “Руська” вартістю 600 українських карбованців кожна та металеву
карбованців (0,32 грн).
Крім того, в травні 1993 року ОСОБА_1. за попередньою змовою з ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. на автомобілі марки “Форд” д.н.з.НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3.,
прибув на автодорогу Київ-Москва, де відкрито викрав у ОСОБА_5, який в цей час
на даній дорозі обмінював горілку на бензин, 1 пляшку горілки “Руська” вартістю
українських карбованців, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на
Підсудний ОСОБА_1. винним себе в пред”явленому обвинуваченні
визнав повністю і пояснив що вчинив інкриміновані йому злочини разом з ОСОБА_2.
та ОСОБА_3., так як потерпілі ОСОБА_4 й ОСОБА_5. створювали конкуренцію по
торгівлі бензином ОСОБА_3., в якого була на автодорозі Київ-Москва своя АЗС;
повністю згодний з тими фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному
висновку. Змушений був переховуватися, так як боявся опинитися в місцях
позбавлення волі. Розкаюється в скоєному.
учасників судового розгляду про обсяг та порядок дослідження доказів по справі,
враховуючи, що ОСОБА_1. повністю визнав свою вину в інкримінованому йому
діянні, не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в
обвинувальному висновку, вірно розуміє зміст цих обставин, в суду немає
сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного, а тому відповідно
до ст.299 КПК України суд вважає за недоцільне дослідження доказів стосовно
фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показами
підсудного та матеріалами справи, які характеризують його особу.
Заслухавши підсудного,
вивчивши матеріали справи, суд находить, що винність ОСОБА_1в
інкримінованому йому діянні, крім власного визнання ним своєї вини,
підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
вважає, що підсудний ОСОБА_1. своїми умисними діями, які виразилися у
відкритому викраденні чужого майна з врахуванням ознак попередньої змови групи
осіб, погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи
здоров”я потерпілого та повторності, скоїв злочини, передбачені ч.2 ст.186 КК
України, і його дії органом досудового слідства кваліфіковані вірно.
Вирішуючи питання за вид та міру покарання підсудному, суд приймає до уваги
характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних ним злочинів, які законом
віднесено до категорії тяжких злочинів, пом”якшуючі та обтяжуючі обставини,
Як особа, ОСОБА_1. за місцем проживання характеризується позитивно, до
кримінальної відповідальності притягується вперше, страждає на онкологічне
Обставиною, що пом”якшує покарання підсудного, є його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, є вчинення злочину щодо особи
похилого віку (відносноОСОБА_5.).
Тому, враховуючи наявність пом”якшуючої обставини, особу винного,
тривалість спливу значного проміжку часу після вчинення злочинів, суд вважає за
можливе виправлення та перевиховання ОСОБА_1. без ізоляції від суспільства, з
застосуванням в відношенні нього ст.75 КК України.
Крім того, з часу скоєння підсудним інкримінованих йому злочинів минуло 15
років, інших злочинів за даний період він не вчиняв, а тому відповідно до ч.2
ст.49 КК України ОСОБА_1. підлягає звільненню від кримінальної
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -
ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК
України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1звільнити від відбування
покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим строком в 2
(два) роки, зобов”язавши його відповідно до ст.76 КК України періодично
з”являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції і
повідомляти останні про зміну місця проживання чи роботи.
Відповідно до ч.2 ст.49 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від
призначеного судом покарання в зв”язку з закінченням строків давності.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_1
залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської
області через Борзнянський районний суд на протязі 15 діб з моменту його
Суддя Борзнянського районного
суду