№ 1-21/08
ПОСТАНОВА

29
липня 2008 р.
Печерський районний суд м. Києва

в
складі: головуючого судді Мосьондза І.А.

при
секретарі Байко Т.Б., Табала Я.,

з
участю прокурорів Поливача О.І., Куценок О.І., Клименка В.А., Панова В.Є.,
Ведєрнікова Д.Ю.,

адвокатів
ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

представника
цивільного позивача ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» Кувічкіна В.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, росіянина, громадянина України,
з вищою освітою, розлученого, на утриманні троє неповнолітніх дітей,
військовозобов'язаного, не працюючого,
проживає в АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 раніше не
судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст.
200, ч.2 і ч. 3 ст. 358 КК України.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Рівне, українця, громадянина України,
освіта середньо-спеціальна, одруженого, на
утриманні двоє неповнолітніх
дітей, працюючого водієм в ТОВ
«Торговий дім «Лада», зареєстрованого вАДРЕСА_3, проживаючого в АДРЕСА_4,
раніше не судимого,

у
вчиненні злочинів, передбачених
ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 2
ст. 200, ч. 2 і ч. 3 ст. 358 КК України.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, українця, громадянина України,
освіта середньо-спеціальне, не одруженого, не працюючого, проживаючого в
АДРЕСА_5, раніше не судимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого
ч. 4 ст. 190 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Органом
досудового слідства ОСОБА_3. обвинувачується в тому, що він, займаючи посаду
заступника директора ТОВ «Укрстокділінг» м. Київ, діючи умисно, з корисливих
мотивів, з метою незаконного збагачення, в період з червня 2002 року по лютий
2005 року, самостійно і за попередньою змовою з ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_6.,
неодноразово скоїли злочини, пов'язані із заволодінням чужим майном в особливо
великих розмірах, фіктивним підприємництвом, підробкою документів на переказ, а
також підробкою документів і використанням підроблених документів.

Зокрема
ОСОБА_3. в червні 2002 року за попередньою змовою з ОСОБА_6. створили фіктивне
підприємство «Українська торговельна компанія», яке в подальшому в період з
грудня 2002 року по березень 2003 року
використовували для прикриття своєї незаконної діяльності, а саме
заволодіння шляхом обману і зловживання довірою чужим майном - грошовими
коштами ВАТ Лізингова компанія «Укртранслізінг» м. Києва (далі ВАТ
«Укртранслізінг») і ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» м. Києва (далі ТОВ
«Компанія «Інвестиційна перспектива») на загальну суму 2 893 070 грн.

В
середині вересня 2002 року, в місті Києві, ОСОБА_3., продовжуючи свою злочинну
діяльність, направлену на заволодіння чужим майном - грошовими коштами
підприємств, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6., домовився з раніше йому
знайомим ОСОБА_7., про можливість перерахування безготівкових грошових коштів
ТОВ «Українська торговельна компанія» на розрахункові рахунки фіктивних
підприємств для подальшого їх отримання готівкою.

ОСОБА_7.
погодився з пропозицією ОСОБА_3. і ОСОБА_6., після чого надав їм реквізити
фіктивних підприємств міста Києва: товариства з обмеженою відповідальністю
«Юмана» (далі ТОВ «Юмана»), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромторгрезерв» (далі ТОВ «Укрпромторгрезерв»),
приватного підприємства «Формула» (далі ПП «Формула»), де був засновником і
директором, а також оформив і підписав наказ від 23.09.2002 №3 про призначення
ОСОБА_4. директором ПП «Формула».

В
період з 24 вересня по 19 листопада 2002 року, ОСОБА_4., виконуючи вказівки
ОСОБА_7., діючи як директор ПП «Формула», з метою отримання можливості
проведення безготівкових розрахунків з контрагентами і отримання готівкових
грошових коштів, одержав у ВАТ АБ «Укргазбанк» корпоративні банківські платіжні
карти для отримання готівкових грошових коштів з карткових рахунків ПП
«Формула».

На
початку грудня 2002 року, в місті Києві, ОСОБА_3., діючи за попередньою змовою
з ОСОБА_6., продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, направлені на
незаконне збагачення шляхом заволодіння чужим майном в особливо великих
розмірах, склав і через невстановлену слідством особу підписав від імені
ОСОБА_8. і ОСОБА_9. завідомо підроблений документ - протокол загальних зборів
засновників ТОВ «Українська торговельна компанія» від 2 грудня 2002 року № 3,
про призначення директором ТОВ
«Українська торговельна компанія» ОСОБА_10., який надали до державної
податкової інспекції (ДПІ) Печерського району міста Києва і управління
статистики.

Вказаним
способом ОСОБА_3. і ОСОБА_6. дістали можливість укладати письмові договори,
розпоряджатися грошовими коштами, без
наміру виконувати умови даних договорів і
повертати юридичним особам безготівкові грошові кошти, що поступають як
передоплата на рахунок ТОВ «Українська торговельна компанія».

Продовжуючи
реалізацію спільного плану на заволодіння чужим майном в особливо великих
розмірах, ОСОБА_3. і ОСОБА_6., на
початку грудня 2002 року, в офісі ТОВ «Українська торговельна компанія»,
запропонували ОСОБА_4. незаконно заволодіти грошовими коштами комерційних
структур шляхом обману і зловживання довірою, під виглядом здійснення
підприємницької діяльності, на що одержали його згоду і таким чином вступили з ним в злочинну змову.

На
виконання злочинної домовленості, згідно розробленому плану і розподілу ролей,
ОСОБА_3. і ОСОБА_6. забезпечували
укладення договорів, перерахування безготівкових грошових коштів на рахунки ПП
«Формула», а ОСОБА_4. одержував з цих рахунків готівку і передавав
співучасникам для подальшого розподілу
між ними.

На
початку грудня 2002 року, маючи в своєму розпорядженні засновницькі документи і
печатку ТОВ «Українська торговельна компанія» і
контролюючи діяльність вказаного фіктивного підприємства, ОСОБА_3.
спільно з ОСОБА_6. і ОСОБА_4. приступив до реалізації злочинного плану, направленого
на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману і
зловживання довірою, під приводом виконання договірних угод і постачання
товарно-матеріальних цінностей.

Дізнавшись
через свого знайомого ОСОБА_11., що відкрите акціонерне товариство Лізингова компанія «Укртранслізінг» м. Києва
(далі ВАТ «Укртранслізінг») потребує постачання цільнокатаних коліс для
вантажних залізничних вагонів, ОСОБА_3., з метою заволодіння грошовими коштами
вказаного підприємства, запропонував голові правління ВАТ «Укртранслізінг»
ОСОБА_12. поставити вказані колеса.

При
цьому, ОСОБА_3., не маючи наміру виконувати договірні зобов'язання, повідомив ОСОБА_12., що він
нібито є засновником ТОВ «Українська торговельна компанія» і фактично керує
діяльністю цього підприємства.

ОСОБА_12.,
який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_3. і будучи упевненим, що
ОСОБА_3. має можливість і наміри виконати договірні угоди, погодився укласти
договір з ТОВ «Українська торговельна компанія» і перерахувати на поточний рахунок
вказаного підприємства грошові кошти в сумі 1 045 120 грн., як передоплату за
постачання цільнокатаних коліс.

ОСОБА_3.,
діючи згідно попередньої домовленості із співучасниками злочину ОСОБА_6. і
ОСОБА_4., через ОСОБА_11., дав вказівку директору ТОВ «Українська торговельна
компанія» ОСОБА_9. підписати договір про постачання ВАТ «Укртранслізінг»
цільнокатаних коліс для вантажних залізничних вагонів в кількості 2400 одиниць,
виробництва ВАТ «Нижньодніпровській трубопрокатний завод» за ціною 1420 грн. за
одну одиницю товару, на загальну суму 1 045 120 грн.

10 грудня 2002 року в офісі ВАТ
«Укртранслізінг» по вул. Тверській, д.2, кім. 95 в м. Києві,
ОСОБА_11., який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_3., ОСОБА_6. і ОСОБА_4., надав голові
правління ВАТ «Укртранслізінг» ОСОБА_12. підписаний в односторонньому порядку
директором ТОВ «Українська торговельна компанія» ОСОБА_9. договір №196/12/02,
на поставку цільнокатаних коліс для вантажних залізничних вагонів, який
ОСОБА_12. завірив відтиском печатки і своїм підписом даний договір і додатки.

11 та
12 грудня 2002 року ОСОБА_3., діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6. і
ОСОБА_4., в приміщенні АДРЕСА_6, від імені ТОВ «Українська торговельна
компанія» склав рахунок-фактуру №2/12 та 3/12, про поставку на адресу ВАТ ЛК «Укртранслізінг» коліс цільнокатаних,
на суму відповідно 647 520 грн., та 397600 грн., які директор ТОВ «Українська
торговельна компанія» ОСОБА_9. завірив своїм підписом та печаткою. На підставі
зазначеного договору і рахунок-фактури, 12 грудня 2002 ВАТ ЛК «Укртранслізінг»
перерахувало ТОВ «Українська торговельна компанія» безготівкові грошові кошти
на загальну суму 1 045 120 грн. (647 520 грн. + 397 600 грн.).

З метою
заволодіння вказаними грошовими коштами шляхом їх переведення в готівковий
оборот, 12 грудня 2002 року ОСОБА_3. за попередньою змовою з ОСОБА_6. і
ОСОБА_4., в приміщенні АДРЕСА_6 склали, підписали через невстановлену слідством
особу від імені ОСОБА_8. і завірили відбитком печатки ТОВ «Українська
торговельна компанія» підроблені платіжні доручення про переказ з розрахункового рахунку ТОВ «Українська
торговельна компанія» одержаних від ВАТ ЛК «Укртранслізінг» коштів на
розрахункові рахунки ТОВ «Юмана». В
подальшому зазначені грошові кошти були перераховані на розрахунковий та корпоративні рахунки ПП «Формула»

Після
цього, в період з 13 по 17 грудня 2002 року ОСОБА_4., діючи за попередньою
змовою з ОСОБА_3. і ОСОБА_6., будучи
службовою особою і використовуючи своє службове становище всупереч інтересам
служби, в пункті обміну валют ВАТ АБ «Укргазбанк» по вул. Пушкінська, 42/4 в м.
Києві, отримав готівкові грошові кошти на загальну 1 041 807 грн.. Отримані
кошти ОСОБА_4. передав ОСОБА_3., який розділив їх між своїми співучасниками
ОСОБА_6. і ОСОБА_4. і використав на
особисті потреби.

Таким
чином, ОСОБА_3. за попередньою змовою з
ОСОБА_6. і ОСОБА_4. в грудні 2002 року, шляхом обману і зловживання довірою,
заволоділи чужим майном - грошовими коштами ВАТ Лізингова компанія
«Укртранслізінг» в сумі 1 045 120 грн.,
яка більш ніж в 600 разів
перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим заподіяли ВАТ
Лізингова компанія «Укртранслізінг» матеріальної шкоди в особливо великих
розмірах.

В кінці
грудня 2002 року, маючи намір на незаконне збагачення, з корисливих мотивів, з
метою повторного заволодіння чужим майном, грошима громадян шляхом обману і
зловживання довірою, як приватна особа звернувся з проханням до ОСОБА_6. позичити йому на
особисті потреби грошові кошти в сумі 200 000 доларів США строком на один
місяць, не маючи наміру і можливості повернути їх.

Будучи
упевненою в порядності ОСОБА_3. і довіряючи йому, ОСОБА_6. повідомила про
прохання ОСОБА_3. позичити гроші строком на один місяць своїм родичам
ОСОБА_13., ОСОБА_14. і ОСОБА_15., на що останні погодилися.

29 грудня 2002 року, в денний час ОСОБА_6.
спільно з ОСОБА_13., ОСОБА_14. і ОСОБА_15. приїхали в офіс ТОВ «Українська
торговельна компанія», розташований за адресою:АДРЕСА_6, де у присутності
останніх, ОСОБА_6. передала ОСОБА_3. готівкові грошові кошти в сумі 200 000
доларів США, що по курсу Національного банку України на той період складає 1
066 480 грн. з яких 90 000 доларів США
належали ОСОБА_14., що по курсу Національного банку України на той період
складає 479 916 грн., а 110 000 доларів США - ОСОБА_16., що по курсу
Національного банку України на той період складає 586 564 грн.

Заволодівши
вищезгаданим способом грошима потерпілих ОСОБА_13. в сумі 586 564 грн., ОСОБА_14. в сумі 479 916 грн., а всього на
загальну суму 1 066 480 грн., ОСОБА_3. привласнив їх і використав на свій
розсуд.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, маючи в своєму розпорядженні засновницькі документи і
печатку фіктивного підприємства - ТОВ «Українська торговельна компанія», а
також маючи можливість використовувати розрахункові рахунки фіктивних
підприємств: ТОВ «Укрпромторгрезерв» м. Києва і ПП «Формула» м. Києва, ОСОБА_3.
за попередньою змовою з ОСОБА_6. та ОСОБА_4. в лютому 2003 року вирішив
аналогічним способом, шляхом обману і зловживання довірою, під приводом
виконання договірних угод і постачання товарно-матеріальних цінностей, повторно
заволодіти майном засновника ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» ОСОБА_17.

На
виконання злочинної домовленості, в середині лютого 2003 року ОСОБА_3. і
ОСОБА_6., звернулися до засновника ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива»
ОСОБА_17., з пропозицією укласти з ТОВ «Українська торговельна компанія» м.
Києва договір про спільне виробництво залізничних вагонів, завідомо знаючи, що
договірні угоди не будуть виконані. ОСОБА_17., який не був обізнаний про
злочинні наміри ОСОБА_3. і ОСОБА_6., будучи упевненим, що вони виконають
договірні угоди, погодився укласти договір з ТОВ «Українська торговельна компанія» і
перерахувати на розрахунковий рахунок вказаного підприємства грошові кошти в
сумі 1 650 000 грн., як надання цільової поворотної фінансової допомоги.

На
початку березня 2003 року ОСОБА_17., введений в оману щодо дійсних намірів
ОСОБА_3. і ОСОБА_6., виконуючи свої посадові обов'язки засновника ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива», дав вказівку генеральному директору вказаного
підприємства ОСОБА_18. укласти з ТОВ «Українська торговельна компанія» договір
на надання цільової поворотної фінансової допомоги на загальну суму 1 650 000
грн.

04
березня 2003 року, в офісі ТОВ «Українська торговельна компанія», директор ТОВ «Українська торговельна
компанія» ОСОБА_9., виконуючи вказівку ОСОБА_3. і ОСОБА_6., уклав з генеральним
директором ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» ОСОБА_18.договір №1-03/03
ф/п про отримання від ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива» цільової поворотної фінансової допомоги в сумі 1 650
000 грн., яку ТОВ «Українська торговельна компанія» зобов'язувалося використати
за цільовим призначенням - закупівлі комплектуючих для будівництва або ремонту
рухомого складу, оплати послуг за ремонт рухомого складу і повернути
Займодавачеві у встановлений даним Договором термін до 10 березня 2004 року.

На
виконання умов даного договору, ТОВ
«Компанія «Інвестиційна перспектива» перерахувало 06.03.2003 року на
розрахунковий рахунок ТОВ «Українська торговельна компанія» грошові
кошти в сумі 1 650 000 грн., як поворотну фінансову допомогу, згідно з
договором №1-03/03 ф/п від 4.03.2003 р.,
без ПДВ.

ОСОБА_3.,
діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6. і ОСОБА_4., не маючи намірів виконувати
умови вищезгаданого договору, за домовленістю з ОСОБА_7., на підставі
підроблених платіжних документів перерахували отримані від ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива» грошові кошти в сумі 1 647 000 грн. на розрахунковий
рахунок фіктивного підприємства «Укрпромторгрезерв» м.Київ.

Після
цього, директор ТОВ «Укрпромторгрезерв»
ОСОБА_19., будучи необізнаним про
договірні угоди з ПП «Формула»,
виконуючи вказівки засновника ТОВ
«Укрпромторгрезерв» ОСОБА_7.,
перерахував отримані грошові кошти на розрахунковий рахунок ПП
«Формула».

Достовірно
знаючи, що в період з 7 по 12 березня 2003 року, на розрахунковий рахунок ПП
«Формула» поступили грошові кошти на загальну суму 1 647 000 грн., ОСОБА_4. і
невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3. і
ОСОБА_6., з метою повторного заволодіння чужим майном в особливо великих
розмірах, за допомогою електронної платіжної системи «Клієнт-банк» оформили
підроблені електронні платіжні доручення і отримали в ВАТ АБ «Укргазбанк»
грошові кошти на загальну суму 1 649 801 грн., з яких 1 647 000 грн. раніше
належало ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива». Одержані кошти ОСОБА_4. і
невстановлена слідством особа передали ОСОБА_3., який розділив їх між своїми
співучасниками ОСОБА_6. і ОСОБА_4. і використав на особисті потреби.

Таким
чином, ОСОБА_3. за попередньою змовою з ОСОБА_6. і ОСОБА_4. в період з 4
березня по 12 березня 2003 року, шляхом обману і зловживання довірою,
заволоділи чужим майном - грошовими коштами ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» на загальну суму 1 647 000 грн., що більш, чим в 600 разів
перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим заподіяли ТОВ
«Компанія «Інвестиційна перспектива» матеріальну шкоду в особливо великих
розмірах.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в кінці березня 2003 року ОСОБА_3., з метою
незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_6. та ОСОБА_4. повторно
вирішили заволодіти грошовими коштами ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива».

З цією
метою ОСОБА_3., зловживаючи довірою засновника ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» ОСОБА_17., знов звернувся до нього із пропозицією укласти з ТОВ
«Українська торговельна компанія»
договір про створення науково-технічної продукції, не маючи наміру його
виконувати і достовірно знаючи, що вказаний договір не буде виконаний.

При
цьому ОСОБА_3., повідомив ОСОБА_17. завідомо неправдиві відомості про те, що
науково-технічна документація необхідна для виготовлення залізничних вагонів,
згідно з раніше укладеною угодою №1-03/03 ф/п від 04.03.2003, і приховав при
цьому від нього, що грошові кошти в сумі 1 650 000 грн., одержані раніше від
ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива», привласнені і використані в особистих
цілях.

ОСОБА_17.,
будучи упевненим, що ОСОБА_3. і ОСОБА_6. виконають договірні угоди, погодився
укласти договір з ТОВ «Українська торговельна компанія» і перерахувати на
поточний рахунок вказаного підприємства грошові кошти в сумі 197 950 грн., як
передоплату за створення
науково-технічної продукції.

З цією
метою, 25.03.2003 р. ОСОБА_3. і ОСОБА_6., знаходячись в приміщенні офісу ТОВ
«Українська торговельна компанія», розташованого за адресою:АДРЕСА_6 , надали
ОСОБА_9. договір №2-03/03-НТП про
створення науково-технічної продукції з
ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» і дали вказівку підписати його від
імені товариства.

Того ж
дня, в офісі ТОВ «Українська торговельна компанія», директор ТОВ «Українська торговельна
компанія» ОСОБА_9., виконуючи вказівку ОСОБА_3. і ОСОБА_6., підписав наданий
йому договір від 25.03.2003 року, відповідно до якого ТОВ «Українська
торговельна компанія» бере на себе зобов'язання по створенню комплекту
технічної документації по виробництву цистерн, а ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» як замовник, зобов'язується прийняти документацію і сплатити ТОВ
«Українська торговельна компанія» 50% витрат на створення документації і
дослідницького зразка. Термін здачі робіт за договором був встановлений до 20
квітня 2003 року. За створення науково-технічної продукції згідно з цим
договором Замовник перераховує Виконавцю 197 950 грн.. Також вказаний договір
власноручно був підписаний генеральним директором ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» ОСОБА_18.

У
виконання умов даного договору, за платіжними документами 26 березня 2003 року
ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива»
перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ
«Українська торговельна компанія» грошові кошти в сумі 197 950 грн..

Отримавши
підтвердження про надходження від ТОВ
«Українська торговельна компанія» грошових коштів в сумі 197 950 грн.,
ОСОБА_3., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6. і ОСОБА_4., не маючи намірів
виконувати умови вищезгаданого договору, по підроблених платіжних документах
27.03.2003 року перерахували вказані грошові кошти на розрахунковий рахунок
фіктивного підприємства «Укрпромторгрезерв» м. Київ.

Після
цього, директор ТОВ «Укрпромторгрезерв» ОСОБА_19., виконуючи вказівки власника
вказаного підприємства ОСОБА_7., вважаючи, з розрахункового рахунку ТОВ
«Укрпромторгрезерв» перерахував 27 000 грн. на рахунок ПП «Формула», та 170 000 грн. - на рахунок ТОВ «Л.І.Т. груп».

Достовірно знаючи, що 28.03.2003 на
розрахунковий рахунок ПП «Формула» поступили грошові кошти в сумі 27 000 грн.,
ОСОБА_4. діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3. і ОСОБА_6., з метою повторного
заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, за допомогою електронної платіжної системи
«Клієнт-банк» оформив підроблені платіжні документи і отримав грошові кошти в
сумі 27 000 грн. В подальшому ОСОБА_3., ОСОБА_6. і ОСОБА_4. отримані кошти
привласнили і використали для оплати платежів ПП «Формула».

Таким
чином, ОСОБА_3. за попередньою змовою з ОСОБА_6. і ОСОБА_4. в період з 25 березня по 28 березня 2003 року, шляхом
обману і зловживання довірою, заволоділи чужим майном - грошовими коштами ТОВ
«Компанія «Інвестиційна перспектива» на загальну суму 197 950 грн..

Всього
ОСОБА_3. за попередньою змовою з ОСОБА_6. і ОСОБА_4. протягом березня 2003
року, заволоділи чужим майном - грошовими коштами ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» на загальну суму 1 847 950 грн., що більш, чим в 600 разів
перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим заподіяли ТОВ
«Компанія «Інвестиційна перспектива» матеріальної шкоди в особливо великих
розмірах.

Продовжуючи
свої злочинні дії, ОСОБА_3., приблизно в лютому 2004 року, вступив з ОСОБА_5. в
попередню злочинну змову, направлену на заволодіння шляхом обману і зловживання
довірою чужим майном в особливо великих розмірах - грошовими коштами фізичної
особи під виглядом продажу йому шляхом оформлення і видачі генеральної довіреності на право експлуатації і розпорядження автомобілем марки
«Мерседес-бенц 400», державний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_5.,
а що фактично належить ОСОБА_3., з подальшим витребуванням проданого автомобіля
із законного володіння покупця шляхом відміни раніше виданої генеральної
довіреності на право експлуатації і
розпорядження автомобілем.

З цією
метою, ОСОБА_3., діючи по попередній домовленості з ОСОБА_5., в лютому 2004 року звернувся до раніше знайомого жителя м. Севастополя ОСОБА_20. з пропозицією придбати автомобіль марки
«Мерседес-бенц 400», державний номер НОМЕР_1, за 50 000 доларів США.

ОСОБА_20.,
якому не було відомо про злочинні дії ОСОБА_5. і ОСОБА_3., погодився придбати
даний автомобіль за вказану суму, в звязку з чим 6 та 7 лютого 2004 року
передав ОСОБА_3. гроші в сумі 50 000 доларів США, що по курсу Національного
банку України на той період складало 266 555 грн..

ОСОБА_5.
07.02.2004, діючи згідно злочинної домовленості
з ОСОБА_3., спільно з ОСОБА_20. доставив автомобіль марки «Мерседес-бенц
400» державний номер НОМЕР_1, з міста Києва в місто Севастополь, де передав
його ОСОБА_20. без оформлення документів, підтверджуючих передачу автомобіля
ОСОБА_20. у власність.

При
цьому ОСОБА_3. і ОСОБА_5. не повідомили ОСОБА_20., що продати йому автомобіль «Мерседес-бенц 400», державний
номер НОМЕР_1 , неможливо у зв'язку з
визнанням його речовим доказом у кримінальній справі про незаконне переміщення
його на територію України і ухиленні від сплати податків.

Заволодівши
вказаним способом чужим майном - грошовими коштами ОСОБА_20. в сумі 50 000
доларів США, що по курсу Національного банку України відповідало 266 555
грн., ОСОБА_3. і ОСОБА_5. розпорядилися
ними на свій розсуд.

З метою
приховання своїх злочинних дій, ОСОБА_5.
діючи по вказівці ОСОБА_3., 10 березня 2004 року оформив у приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_21. довіреність серії ВВВ
№735934 на ім'я ОСОБА_20. і ОСОБА_22. на
право експлуатації і розпорядження автомобілем марки «Мерседес-бенц 400» державний
номер НОМЕР_1, яку разом технічним
паспортом 11 березня 2004 року через
ОСОБА_23. передав ОСОБА_20.

Продовжуючи
свої злочинні дії, ОСОБА_5., по вказівці ОСОБА_3., 21 грудня 2004 року відмінив
раніше видану ним генеральну довіреність серії ВВВ №735934 на ім'я ОСОБА_20. і
ОСОБА_22., про що 22 грудня 2004 року повідомив УДАІ ГУМВС України в Автономній
Республіці Крим. На підставі заяви ОСОБА_5. співробітники УДАІ ГУМВС України в
Автономній Республіці Крим 22 грудня 2004 року затримали автомобіль марки «Мерседес-бенц
400» державний номер НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_20. і 24 грудня 2004 року
передали ОСОБА_5.

Вказаним
способом ОСОБА_3. за попередньою змовою з ОСОБА_5., шляхом обману і зловживання довірою,
заволодів чужим майном - грошовими коштами ОСОБА_20. на загальну суму 266 555
грн., чим заподіяв потерпілому значну матеріальну шкоду на вказану суму, яка в
600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є
особливо великим розміром.

Продовжуючи
свої злочинні дії, приблизно в серпні
2004 року, ОСОБА_3., використовуючи свої дружні відносини з ОСОБА_24. і маючи
намір на повторне заволодіння чужим майном - грошовими коштами в особливо
великих розмірах шляхом обману і зловживання довірою, не маючи у власності
ніякої яхти, повідомив останньому, що у його власності є нова яхта «Азимут 39»
і запропонував придбати її у нього за 200 000 доларів США. ОСОБА_24., не знаючи
про злочинні наміри ОСОБА_3. і довіряючи йому, погодився придбати у нього цю
яхту за умови її попереднього огляду.

ОСОБА_3.,
з метою ввести ОСОБА_24. в оману щодо своїх дійсних намірів, повідомив йому
неправдиві відомості про те, що на яхту нібито є покупець, який дав завдаток в
сумі 35000 доларів США і для відмови від попередньої домовленості про продаж
яхти цьому покупцю необхідно повернути завдаток, але в сумі 70 000 доларів США.
При цьому ОСОБА_3. повідомив, що вказаної суми грошей у нього немає і попросив
їх у ОСОБА_24.

Погодившись
на умови ОСОБА_25., ОСОБА_24. через ОСОБА_26. передав ОСОБА_3. гроші в сумі 70
000 доларів США, що по курсу Національного банку України на той період часу
відповідає 371 700 грн.

Вказаним
способом ОСОБА_3., шляхом обману і зловживання довірою, заволодів чужим майном
- грошима потерпілого ОСОБА_24. в сумі 371 700 грн., що є особливо великим розміром,
оскільки більш ніж в 600 разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим заподіяв йому значну
матеріальну шкоду. Викрадені гроші ОСОБА_3. привласнив і використав в особистих
цілях.

Таким
чином, в період з грудня 2002 року по вересень 2004 року ОСОБА_3. за
попередньою змовою з ОСОБА_6. і ОСОБА_4. заволодів чужим майном - грошовими коштами ВАТ Лізингова Компанія «Укртранслізінг» в сумі 1 045 120 грн. і грошовими коштами ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» в сумі 1 847 950 грн., а всього на загальну суму 2 893 070 грн., підробивши при цьому та
використовуючи підроблені платіжні документи, вчинив незаконні дії з
документами на переказ, сам особисто заволодів
чужим майном - грошовими коштами ОСОБА_13., ОСОБА_14., в загальній сумі 1 066
480 грн. і грошовими коштами ОСОБА_24. в сумі 371 700 грн., а всього на загальну суму 1 438 103 грн., та за попередньою змовою з ОСОБА_5. заволодів
чужим майном - грошовими коштами ОСОБА_20. в сумі 266 555 грн., а всього
заволодів чужим майном - грошовими коштами юридичних і фізичних осіб на
загальну суму 4 597 805 грн., тобто в особливо великих розмірах, яка в 600 і більше разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Вказані
дії підсудного ОСОБА_3 . органом досудового слідства кваліфіковані за ознаками
злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190,
ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 200, ч.2 і ч. 3
ст. 358 КК України як заволодіння чужим
майном шляхом обману і зловживання довірою (шахрайство), здійсненими повторно,
за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілим, в
особливо великих розмірах; фіктивне підприємництво, тобто створення суб'єкта
підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної
діяльності, що заподіяли велику матеріальну шкоду юридичним особам; підроблення
та використання іншого документа, який видається і посвідчується підприємством,
установою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем,
вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб; підробка документів на
переказ, тобто документів в паперовому або електронному виді, які
використовуються банками або їх клієнтами для передачі доручень або інформації
на переказ грошових коштів між суб'єктами переказу грошових коштів і їх
використанні, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії
підсудного ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ознаками
злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190,
ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 200, ч.2 і ч. 3
ст. 358 КК України як заволодіння чужим
майном шляхом обману і зловживання довірою (шахрайство), здійсненими повторно,
за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілим, в
особливо великих розмірах; зловживання службовим становищем, тобто умисне, з
корисливих мотивів, використання службовою особою службового становища всупереч
інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду інтересам юридичних осіб,
що спричинило тяжкі наслідки, підроблення та використання іншого документа,
який видається і посвідчується підприємством, установою, і який надає права, з
метою використання його підроблювачем, вчиненими повторно, за попередньою
змовою групою осіб; підробка документів на переказ, тобто документів в
паперовому або електронному виді, які використовуються банками або їх клієнтами
для передачі доручень або інформації на переказ грошових коштів між суб'єктами
переказу грошових коштів і їх використанні, вчиненими повторно, за попередньою
змовою групою осіб.

Дії
підсудного ОСОБА_5. кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.
190 КК України як заволодіння чужим
майном шляхом обману і зловживання довірою (шахрайство), здійсненими повторно,
за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілим, в
особливо великих розмірах.

В ході
судового слідства після дослідження судом доказів, наявних в матеріалах
кримінальної справи, захисник підсудного ОСОБА_3. адвокат ОСОБА_1. та захисник підсудного
ОСОБА_4. адвокат ОСОБА_2. заявили клопотання про повернення кримінальної справи
прокурору для проведення додаткового розслідування, з мотивів допущеної неповноти
досудового слідства. Обґрунтовуючи
заявлене клопотання, зазначають, що неповнота досудового слідства полягає у
тому, що в ході досудового слідства не були досліджені обставини, які мають
істотне значення по справі і перешкоджають суду всебічно, повно та об'єктивно
з'ясувати обставини справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Підсудні
ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5. клопотання підтримали, просять його задоволити.

Прокурори
Клименко В.А. та Панов В.Є., а також
представник цивільного позивача ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива»
Кувічкін В.Е. вважають, що підстави для повернення кримінальної справи для
проведення додаткового розслідування відсутні, а тому просять в задоволенні
заявленого клопотання відмовити.

Дослідивши
матеріали кримінальної справи, заслухавши думку учасників процесу, суд
приходить до висновку про необхідність направлення даної справи Генеральному
прокурору України для проведення
додаткового розслідування, виходячи з наступного.

Згідно
з вимогами ст..64 КПК України при провадженні досудового слідства, дізнання і
розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час,
місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винність обвинуваченого у
вчиненні злочину і мотиви злочину, обставини, що впливають на ступінь тяжкості
злочину, а також обставини, що
характеризують особу обвинуваченого, пом'якшують та обтяжують покарання,
характер та розмір шкоди, завданої злочином.

Прокурор,
слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених
законом заходів для всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин
справи, виявити як ті обставини, що виправдовують обвинуваченого, а також
обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність (ст..22 КПК
України).

Відповідно
до положень ст. 368 КПК України
однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство
в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини,
з'ясування яких може мати істотне
значення для правильного вирішення справи. В усякому разі досудове слідство
визнається однобічним і неповним, коли
не були допитані певні особи, не витребувані і досліджені документи, речові та
інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне
значення для правильного вирішення справи.

Згідно
з вимогами ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з
мотивів неповноти або неправильності може мати місце лише тоді, коли ця
неповнота або неправильність не може бути усунута в ході судового засідання.

Із
пред'явленого ОСОБА_3. та ОСОБА_4. обвинувачення вбачається, що ОСОБА_3. та
ОСОБА_6. з метою заволодіння грошовими
коштами ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» одноосібно та через ОСОБА_11.
надавали директору ТОВ «Українська
торговельна компанія» ОСОБА_9. незаконну вказівку підписувати договора та
платіжні документи, на підставі яких в період з грудня 2002 року по вересень
2004 року ОСОБА_3. за попередньою змовою з ОСОБА_6. і ОСОБА_4. заволоділи чужим майном - грошовими коштами ВАТ Лізингова Компанія «Укртранслізінг» в сумі 1 045 120 грн. і грошовими коштами ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» в сумі 1 847 950 грн.. Отримання зазначених коштів проводилось
через фіктивні підприємства ПП «Формула та ТОВ «Юмана», реквізити яких ОСОБА_3.
та ОСОБА_6. надав ОСОБА_7.. Ця ж особа,
згідно зазначеного обвинувачення, надавала ОСОБА_4. вказівки на відкриття
поточного та карткових рахунків, складання та використання підроблених
документів, отримання з рахунків готівкових коштів.

Незважаючи
на це, зазначена особа, яка значиться як ОСОБА_7., в ході досудового слідства
не встановлена та не допитана, відносно неї не прийнято рішення в порядку ст.97
КПК України.

Із
показів допитаних в судовому засіданні підсудних ОСОБА_3. та ОСОБА_4., свідків ОСОБА_17., ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_18. та інших матеріалів кримінальної справи
вбачається можлива причетність до заволодіння грошовими коштами ВАТ Лізингова
Компанія «Укртранслізінг» і ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива»
ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_19., ОСОБА_7. та ОСОБА_27..
Разом з цим, в передбаченому кримінально-процесуальним законом порядку, органом
досудового слідства не вирішено питання про наявність в їх діях складу злочину,
що перешкоджає суду всебічно, повно та об'єктивно дослідити подію злочину,
механізм його вчинення, роль кожної винної особи у його вчиненні та інші
обставини злочину, які є істотними і можуть впливати на винність кожного
співучасника.

Також
ОСОБА_3. обвинувачується в тому, що 29 грудня 2002 року, в денний час в офісі
ТОВ «Українська торговельна компанія», розташованому за адресою:АДРЕСА_6, від
ОСОБА_6. отримав готівкові грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, з
яких 90 000 доларів США належали
ОСОБА_14., а 110 000 доларів США - ОСОБА_16., які в подальшому потратив.

При
цьому слідчим не встановлено час та можливість вчинення злочину ОСОБА_3., оскільки відповідно до
довідки №18/1-1557 від 21.11.2007 року, виданої VAВ Банк, 29.12.2002 року об 11 год. 47 хв. та 12 год. 43 хв.
через банкомат, розташований в терміналі
прикордонно-митного контролю аеропорту «Бориспіль», була проведена розрахункова
операція по особовому рахунку ОСОБА_3. (т.39 а.с.109). Також згідно довідки,
наданої державною прикордонною службою України за №253-3467/0/15-08 від
11.03.2008 року на вимогу суду, ОСОБА_3., без врахування часу, що виділяється
на реєстрацію пасажирів, перетнув державний кордон України 29.12.2002 року о 15
год. 47 хв., вчинивши виїзд за адресою
Київ - Хургада (т.40 а.с.231-233).

Також
ОСОБА_3. обвинувачується в тому, що він, достовірно знаючи, що в період з 7 по
12 березня 2003 року, на розрахунковий рахунок ПП «Формула» від ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива» надійшли грошові кошти на загальну суму 1 647 000
грн., за попередньою змовою з ОСОБА_4.,
невстановленою слідством особою та ОСОБА_6., за допомогою електронної
платіжної системи «Клієнт-банк» оформили підроблені електронні платіжні
доручення і отримали в ВАТ АБ «Укргазбанк» грошові кошти на загальну суму 1 649
801 грн., які в подальшому розділили між співучасниками і використали на особисті потреби.

При
цьому слідчим не встановлено, чи мав ОСОБА_3. можливість вчинити даний злочин, оскільки згідно
наданого ОСОБА_3. до суду листа головного лікаря санаторію «Поляна» с.Поляна
Свалявського району Закарпатської області за №41 від 10.02.2008 року,
отриманого на запит адвоката ОСОБА_1.,
ОСОБА_3. знаходився в санаторії «Поляна» на профілактичному лікуванні з
04.03.2003 року по 21.03.2003 року (т.40 а.с.92).

Пред'явлене
ОСОБА_3. обвинувачення у заволодінні
грошовими коштами ВАТ Лізингова
Компанія «Укртранслізінг» в сумі 1 045
120 грн. і грошовими коштами ТОВ
«Компанія «Інвестиційна перспектива» в сумі 1 847 950 грн., підробці при цьому
та використанні підроблених документів, заволодінні грошовими коштами ОСОБА_20. в сумі 266 555
грн. та фіктивному підприємництві - є неконкретним, оскільки не вказує, які
саме дії вчиняв ОСОБА_3., що відносяться
до об'єктивної сторони інкримінованих йому злочинів.

В ході
досудового слідства постановою слідчого від 14.08.2006 року матеріали
кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6. за ч.4 ст.190, ч.2 ст.205, ч.2
ст.200 та ч.2, 3 ст.358 КК України виділені в окреме провадження в звязку з
розшуком обвинуваченої (т.33 а.с.40-42).

Відповідно
до ч.2 ст.26 КПК України виділення справи допускається тільки у тих випадках,
які викликаються необхідністю, якщо це не може негативно відбиватися на
всебічності, повноті та об'єктивності дослідження і вирішення справи.

Обвинувачена
ОСОБА_6. є співучасником злочинних дій ОСОБА_3. та ОСОБА_4. по заволодінню грошовими коштами ВАТ Лізингова Компанія «Укртранслізінг» в сумі 1 045 120 грн. і грошовими коштами ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» в сумі 1 847 950 грн., а також складанню при цьому та використанню
неправдивих документів.

Підсудні
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. заперечують свою вину у вчиненні інкримінованих їм дій, їх
покази, дані в ході судового слідства, протирічать показам обвинуваченої ОСОБА_6.. Також ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
посилаються на те, що в ході досудового слідства по даній справі був втрачений том №16, в якому містилися документи, що свідчили про
їх невинність у висунутому їм обвинуваченні, при цьому були втрачені протоколи
допиту ОСОБА_6., у яких вона давала покази про те, що ОСОБА_3. ніколи не працював
на посаді заступника директора ТОВ «Укрстокділинг»; про те, що ОСОБА_20. не
купував у ОСОБА_3. чи ОСОБА_5. автомобіль «Мерседес», а отримав його в
тимчасове користування по дорученню.

За
таких обставин суд вважає, що покази обвинуваченої ОСОБА_6. по справі є
суттєвими, в звязку з чим виділення справи відносно ОСОБА_6. в окреме
провадження та неможливість її допиту в судовому засіданні перешкоджає суду
всебічно, повно та об'єктивно розглянути матеріали кримінальної справи та
вирішити питання про винність, роль та ступінь
участі кожного з підсудних у вчиненні
інкримінованих їм діях.

В ході
судового слідства суд позбавлений можливості допитати в судовому засіданні
свідків ОСОБА_28., ОСОБА_29., ОСОБА_18., ОСОБА_30., ОСОБА_31., ОСОБА_32.,
ОСОБА_33., ОСОБА_34., ОСОБА_19., ОСОБА_27., ОСОБА_35., ОСОБА_22.. Реалізуючи
повноваження відповідно до ст.315-1 КПК України, судом неодноразово виносились
постанови про привід зазначених свідків та давались судові доручення щодо
встановлення їх місцезнаходження. Незважаючи на вжиті судом заходи, місцеперебування
даних осіб не встановлено і вони до суду доставлялись.

Суд під
час даного судового слідства позбавлений можливості усунути допущену неповноту
досудового слідства шляхом більш ретельного допиту підсудних, потерпілих,
свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних
експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку,
передбаченому в ст. 3151 КПК та вчинення інших процесуальних дій.
Для усунення допущеної неповноти досудового слідства, встановлення всіх осіб,
причетних до вчинення даного злочину,
суду необхідно провести значний обсяг слідчих та оперативно-розшукових дій, що
виконати у судовому засіданні не представляється можливим.

В ході
додаткового розслідування необхідно:

- шляхом проведення додаткових
допитів обвинувачених, потерпілих та свідків встановити роль ОСОБА_3., ОСОБА_6.
та ОСОБА_4. у вчиненні інкримінованих їм діях;

- в порядку ст.97 КПК України
вирішити питання про можливу причетність до заволодіння грошовими коштами ВАТ
Лізингова Компанія «Укртранслізінг» в
сумі 1 045 120 грн. і грошовими коштами
ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» в сумі 1 847 950 грн. ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_8., ОСОБА_9.ОСОБА_19., ОСОБА_7. та ОСОБА_27.;

- в передбаченому законом порядку
перевірити доводи ОСОБА_3. про непричетність його до заволодіння грошовими
коштами ТОВ «Компанія «Інвестиційна перспектива» та коштами ОСОБА_13.,
ОСОБА_14.

- об'єднати в одне провадження
зазначену кримінальну справу з кримінальною справою по обвинуваченню ОСОБА_6.
за ч.4 ст.190, ч.2 ст.205, ч.2 ст.200 та ч.2, 3 ст.358 КК України;

- встановити місце реєстрації та
місце проживання ОСОБА_28., ОСОБА_29., ОСОБА_18., ОСОБА_30., ОСОБА_31.,
ОСОБА_32., ОСОБА_33., ОСОБА_34., ОСОБА_19., ОСОБА_27., ОСОБА_35., ОСОБА_22..,
які допитувались на досудовому слідстві як свідки.

- за наявності підстав провести
інші слідчо - оперативні дії.

Міру
запобіжного заходу щодо ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_4. залишити без змін -
підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 281, 282 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання
захисника підсудного ОСОБА_1. адвоката
ОСОБА_1. та захисника підсудного ОСОБА_4. адвоката ОСОБА_2. про повернення
кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування, -
задовольнити.

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_3 у
вчиненні злочинів, передбачених
ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 200, ч.2 і ч. 3 ст. 358 КК України. ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190,
ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 200, ч. 2
і ч. 3 ст. 358 КК України та ОСОБА_5, у
вчиненні злочину, передбаченого
ч. 4 ст. 190 КК України. - направити для проведення додаткового
розслідування Генеральному прокурору
України.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5. залишити без змін - підписку
про невиїзд з місця постійного проживання.

Постанова
може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд
м. Києва протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя