Справа № 450/2715/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/270/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.09.2013 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік,

за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 6 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 6 січня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 вересня 2013 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі і призначено остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Початок відбуття покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту його затримання та обмеження у вільному пересуванні.

Вирішено питання з речовими доказами.

ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 7 серпня 2014 року, близько 16 год., перебуваючи у приміщенні магазину Terranova, який знаходиться в приміщенні ТРЦ Кінг Крос Леополіс, що за адресою: вул. Стрийська, 30 у с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що належить магазину Terranova, а саме: шорти марки SAB, артикул 13 213, червоного кольору, вартістю 149 грн. 90 коп., чим завдав ПП Terranova ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 149 грн. 90 коп.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, обрати йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 185 КК України, у вигляді трьох місяців арешту та застосувати ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання терміном 1 місяць та остаточно призначити покарання у вигляді 4 місяців арешту. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що при призначенні покарання суд не врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер злочинного діяння, особу обвинуваченого, внаслідок чого ухвалив вирок, що за своєю сукупністю не відповідає тяжкості злочину. Зазначає, що на досудовому слідстві та в судовому засіданні суду першої інстанції він повністю визнав вину у вчиненому злочині, сприяв слідству, щиро покаявся у вчиненому. Крім того, заперечив неодноразове притягнення його до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, зазначив, що був засуджений лише вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, а апеляційної скарги - без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється.

Щодо покарання, з яким обвинувачений не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину (згідно з ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості); обране з врахуванням обставин злочину; особи обвинуваченого, який раніше двічі притягався до кримінальної відповідальності, вчинення ним злочину під час відбуття покарання з випробуванням, посередньо характеризується по місцю проживання; та призначене в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 покарання саме у вигляді позбавлення волі та своє рішення мотивував у вироку.

Покликання обвинуваченого на неврахування судом пом`якшуючих покарання обставин та особи обвинуваченого як на підставу зміни вироку колегія суддів до уваги не бере.

Призначивши ОСОБА_6 покарання два роки позбавлення волі, що не є максимальним для даного виду покарання, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що відповідає вимогам санкції ч. 2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції тим самим врахував усі обставини справи, особу обвинуваченого, його посередню характеристику по місцю проживанння, а також визнання ним вини, активне сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, щире каяття та вказані обставини суд врахував як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого, про що зазначив у вироці.

Ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається обвинувачений, не можуть бути підставою для пом`якшення покарання, зважаючи на обставини злочину, вчинення злочину під час відбування покарання з випробуванням та на призначене покарання, яке є справедливим і за своїм видом, і за розміром.

Колегія суддів, з урахуванням в сукупності усіх обставин справи та особи обвинуваченого, підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 не вбачає.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необгрунтованою і приходить до висновку, що призначене обвинуваченому покарання у вигляді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог ст. ст. 370-376 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його зміни немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 6 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України виключити з мотивувальної частини вироку покликання на те, що ОСОБА_6 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів аналогічної категорії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4