Справа № 183/4238/15
№ 1-кп/183/548/15
В И Р О К
іменем України
20 липня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Роздільна Одеської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, солдата військової частини НОМЕР_1 , розлученого, що має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 405 КК України,-

в с т а н о в и в:
28 лютого 2011 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 42 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_6 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду заступника командира бригади начальника повітрянодесантної служби, а 25.10.2013 року наказом Міністра оборони України № 355 ОСОБА_6 присвоєне чергове військове звання «полковник».

10 березня 2015 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 61 (по стройовій частині) ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , а наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 80 від 01 квітня 2015 року останнього призначено на посаду номера обслуги гранатометного взводу роти вогнепальної підтримки 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, а у відповідності до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію» від 20.01.2015 року, в Україні діє особливий період.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцями, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 28, 30, 35, 49, 50, 56, 57, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статуту Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, постійно бути зразком високої культури, скромності та витримки, берегти військову честь, захищати і поважати гідність інших людей, дотримуватись правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання, дотримуватись встановленого порядку несення військової форми одягу, беззастережно виконувати накази начальників та старших за військовим званням військовослужбовців.

В свою чергу, полковник ОСОБА_6 , будучи старшим офіцером, тобто прямим начальником по відношенню до молодших офіцерів, прапорщиків, старшин і солдатів, відповідно до вимог ст.ст. 28, 30, 33, 35, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, базуючись на принципі єдиноначальності, зобов`язаний беззастережно припиняти будь-які прояви порушення військової дисципліни, громадського порядку або форми одягу, які можуть заплямувати честь та гідність військової служби в цілому, за допомогою віддачі прямого, чітко сформульованого наказу одному або групі військовослужбовців, який не суперечить чинному законодавству та контролювати його виконання.

05 червня 2015 року близько 22.00 години солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , знаходячись в АДРЕСА_2 , в районі будинку АДРЕСА_3 , порушував військову дисципліну, а саме, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з порушенням форми одягу, останній висловлювався нецензурною лайко, чим принижував авторитет військовослужбовця захисника незалежності України. В цей час поряд з солдатом ОСОБА_5 перебував солдат цієї ж військової частини ОСОБА_7

05 червня 2015 року приблизно о 22.00 годині полковник ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_4 , будучи старшим офіцером, тобто військовим начальником, у відповідності до своїх службових обов`язків, підійшов до солдатів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , відрекомендувався, тобто довів до останніх, що він являється заступником командира військової частини НОМЕР_1 та відноситься до числа військових начальників військової частини НОМЕР_1 , після чого запитав, з якого вони підрозділу.

У відповідь солдат ОСОБА_5 почав висловлюватись нецензурною лексикою в адресу свого прямого начальника полковника ОСОБА_6 , на що останній зробив зауваження солдату ОСОБА_5 , та як військовий начальник, віддав усний наказ припинити порушувати військову дисципліну, припинити висловлюватися нецензурною лайкою, що принижує авторитет військових в очах оточуючих, повернутися до розташування свого підрозділу та виконувати свої обов`язки, відповідно до Статутів Збройних Сил України.

Між тим, солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , порушуючи вищевказані вимоги статутів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не бажаючи коритися волі свого прямого начальника, виражаючи явну неповагу до військової служби, гідності, честі та військового мундиру, всупереч чітко сформульованому прямому наказу полковника ОСОБА_6 про припинення порушення військової дисципліни та необхідність повернення в розташування свого військового підрозділу, наніс полковнику ОСОБА_6 удар лівою рукою, стиснутою в кулак, по нижній правій частині щелепи, внаслідок чого полковник ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи праворуч в проекції 5-го та 6-го зубів зі зміщенням уламків.

В подальшому солдат ОСОБА_5 намагався ще нанести удари полковнику ОСОБА_6 , однак останній їх блокував, а приблизно о 22 годині 30 хвилин 05 червня 2015 року протиправні дії солдата ОСОБА_5 були припинені місцевим населенням, солдати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були доставлені до військової частини НОМЕР_1 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 405 КК України, визнав повністю та показав, що 05.06.2015 року, після прибуття з зони антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, він отримав короткострокову відпустку та повинен був від`їхати за місцем свого проживання в м.Роздільне Одеської області. Однак, перед від`їздом з військового містечка смт.Гвардійське, він, перебуваючи у військовій формі, розпивав спиртні напої. Близько 22.00 години 05.06.2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_3 , він разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 дійсно себе некоректно повели по відношенню до групи молодих людей, яких просили викликати таксі. В цей час до них вийшов чоловік, який відрекомендувався, як полковник ОСОБА_6 заступник командира військової частини НОМЕР_1 , та зробив їм зауваження. На його зауваження він дійсно не відреагував, а після того, як ОСОБА_6 віддав наказ повернутися до розташування військової частини, він кулаком лівої руки наніс йому один удар в щелепу, після чого його дії були припинені місцевими жителями, він був доставлений до розташування військової частини. У скоєному обвинувачений кається, публічно попросив вибачення у свого прямого начальника, запевнив суд про свою бажання виправлення, а також про те, що подібних ситуацій з ним в майбутньому не відбудеться.

Потерпілий в судовому засіданні надав показання про те, що в силу Законів України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», на території України діє особливий період, в зв`язку з чим, він, як посадова особа, будучи старшим офіцером, повинен в будь-який час припиняти будь-які прояви порушення військової дисципліни, громадського порядку або форми одягу, які можуть заплямувати честь та гідність військової служби. 05.06.2015 року близько 22.00 години йому на мобільний телефон зателефонувала дочка та повідомила. Що двоє солдат, одягнутих у військовий одяг, порушують громадський порядок в районі будинку АДРЕСА_5 . Одразу він вийшов у вказані місце, де побачив двох солдатів, по їх одягу та шевронах він зрозумів, що вони являються військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , де на той час він являвся заступником командира бригади. Обоє солдатів перебували у стані алкогольного сп`яніння, висловлювалися нецензурною лайкою, вели себе зухвало. Він підійшов до них, відрекомендувався та надав наказ припинити хуліганські дії та повернутися в розташування свого підрозділу, однак ОСОБА_5 на його зауваження та наказ не відреагував, навпаки почав висловлюватися нецензурною лайкою і на його адресу, після чого кулаком лівої руки наніс удар в щелепу. Оскільки на той час у нього була травма руки, він не зміг заблокувати вчасно удар, але вже після нанесеного удару та чергової спроби ОСОБА_5 нанести удар, блокував його, викликав патрульну службу, яка доставила ОСОБА_5 до розташування військової частини.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази, крім тих, що встановлюють механізм нанесення тілесних ушкоджень та їх наявність у потерпілого.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч.3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Доказами, на підтвердження обставин, встановлених судом, визнаються:

-протокол огляду місця події від 17.06.2015 року ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_3 з фототаблицями до протоколу;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 від 17.06.2015 року, в ході якого останній показав як йому наносився удар обвинуваченим ОСОБА_5 05.06.2015 року, а також фототаблиці до протоколу;

-висновок судово-медичної експертизи № 2939е від 27.06.2015 року, у відповідності до якого виявлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи праворуч в проекції 5-го та 6-го зубів зі зміщенням уламків відноситься до середнього ступеню тяжкості, спричинене від дії тупого твердого предмету з напівжорсткою конструкцією, що діяв в область щелепи, яким могла бути і рука стиснена в кулак або інші предмети з аналогічними властивостями.

Судом були досліджені матеріали кримінального провадження, а саме:

-матеріали, що підтверджують статус військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме: копія військового квитка, копія обліково-послужної картки, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.03.2015 року № 61 про зарахування рядового ОСОБА_5 до писків особового складу частини та присвоєння йому військового звання «солдат», витяг з наказу командира;

-матеріали, що підтверджують статус старшого офіцера ОСОБА_6 , а саме наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 42 (по стройовій частині) про зарахування підполковника ОСОБА_6 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначення на посаду заступника командира бригади начальника повітрянодесантної служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.3 ст. 405 КК України, як заподіяння тілесних ушкоджень начальнику, в зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст.65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не був судимий, за місцем служби характеризується посередньо, на утриманні має малолітню дитину.

Обставиною, що обтяжує покарання, визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, і публічне вибачення перед потерпілим.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини з самого початку досудового розслідування, висловленням жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, характер скоєного злочину та його наслідки, особа винного, його ставлення до скоєного, в даному випадку, дозволяють суду застосувати ст.69 КК України, тому суд вважає за необхідне при призначенні ОСОБА_5 покарання перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.3 ст. 405 КК України, та з урахуванням ст. 60 КК України до обвинуваченого можливо застосувати покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті.

З урахуванням вимог ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, саме такого покарання буде достатньо для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.3 ст. 405 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 405 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням ст.ст. 60,69 КК України, у виді арешту строком на 6 (шість) місяців з відбуванням на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 07 липня 2015 року.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , - тримання під вартою, продовжити до набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Суддя ОСОБА_1