У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд у касаційному порядку зазначених судових рішень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Проте, засуджений, оскаржуючи судові рішення, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не ґрунтується на положеннях ст. 438 КПК.

За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Разом з цим засуджений зазначає у касаційній скарзі про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак в обґрунтування наводить доводи щодо необхідності встановлення судом касаційної інстанції, шляхом надання іншої оцінки доказам, інших фактичних обставин кримінального провадження, що, в свою чергу, не узгоджується з положеннями ст. 433 КПК.

При цьому доводів, які саме істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законне та обґрунтоване рішення, були допущені судами та у чому саме полягало неправильне застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на положення ст. 412 - 413 КПК, засуджений у касаційній скарзі не наводить.

Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати засудженому строк для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_3 залишити без руху та надати засудженому для усунення вказаних недоліків п'ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.

У разі, якщо недоліки, наведені в ухвалі суду, не будуть усунуті в установлений строк, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_4