Справа №
Головуючий у І інстанції Шитченко
185 ч. 3 КК України.
Доповідач Борисенко І.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

27 листопада 2008 року
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Щербакова О.С.

суддів - Борисенка І.П.,
Баглая І.П.

з участю прокурора -
Басюка С.В.

засудженого -
ОСОБА_1

захисника -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_1 та заступника прокурора Чернігівського району на вирок Чернігівського
районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2008 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с. Олишівка,
Чернігівського району та області, українець, громадянин України, з середньою
освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 та області, раніше
судимий:

- 27 серпня 2007 року Козелецьким районним судом
Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75
КК України до 3-х років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,

- засуджений
за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі,

- за ст. 15 ч. 3,
ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі,

- за ст. 15 ч. 2,
ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК
України призначено ОСОБА_1 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим покаранням і призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 71 КК України
до призначеного покарання приєднано не відбуту ОСОБА_1 частину покарання за
вироком Козелецького районного суду від 27 серпня 2007 року і остаточно
призначено йому до відбування покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення
волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Чернігівської центральної районної лікарні 796 грн. 25 коп. у відшкодування
завданої матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
держави судові витрати в сумі 4432 грн. 84 коп.

Долю речових доказів
вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 30 вересня 2007 року у вечірній час, він, з метою викрадення чужого майна,
шляхом вибиття скла у віконній рамі, проник до приміщення відділення поштового
зв'язку по вул. Чернігівській, 27 в с. Олишівка, Чернігівського району, звідки
таємно викрав: 5 карток поповнення рахунку по 25 грн. мобільного оператора
„Київстар” на суму 125 грн.; 10 карток поповнення рахунку на 25 грн. мобільного
оператора „Сім Сім” на суму 250 грн.; три фотоплівки на загальну суму 28 грн.
50 коп.; дві фотоплівки на загальну суму 22грн.; три фотоплівки на загальну
суму 38 грн. 10 коп.; цукерки на суму 12 грн.; 30 банок консерви „Сардина” на
загальну суму 117 грн.; 30 банок консерви „Килька” на загальну суму 75 грн.; 20
банок консерви „Шпроти” на загальну суму 74 грн.; 14 стержнів для письма на
суму 1 грн. 68 коп., а всього товарно-матеріальних цінностей на загальну суму
743 грн. 28 коп., що належать Чернігівській дирекції УДППЗ „Укрпошта”.

Продовжуючи злочинну діяльність, 12 грудня 2007 року,
близько 23 години, ОСОБА_1, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна,
шляхом пошкодження скла у віконній рамі, проник до приміщення магазину „Хліб”,
розташованого по АДРЕСА_2, звідки таємно викрав 8 карток поповнення рахунку на
25 грн. мобільного оператора „Джинс” на суму 200 грн.; 8 карток поповнення
рахунку на 10 грн. мобільного оператора „Джинс” на суму 80 грн.; 25 пакунків
жувальних гумок „Орбіт” на загальну суму 45 грн.; гроші в сумі 1500 грн., а
всього на загальну суму 1800 грн., що належить ОСОБА_3.

23 грудня 2007 року близько 22-00 год. він же, повторно,
з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вибиття скла у віконній рамі
проник до приміщення амбулаторії Олишівської районної лікарні № 2, розташованої
по вул. Піонерській в с. Олишівка Чернігівського району, звідки таємно викрав:
комп'ютер, який складається з монітора та системного блока „Самсунг” на суму
436 грн.; модем Кviext Вектор, вартістю 249
грн. 05 коп.;вісім упаковок цукерок на суму 111 грн. 20 коп., а всього на
загальну суму 796 грн. 25 коп., що належить Чернігівській центральній районній
лікарні.

27 грудня 2007 року, близько 21 години, ОСОБА_1, з метою
таємного викрадення чужого майна, шляхом вибиття скла у віконній рамі, проник
до приміщення магазину, розташованого в АДРЕСА_3, звідки таємно викрав
телевізор „Електроніка” вартістю104 грн.; мікрохвильову піч „Скарлет” вартістю
309 грн. 12 коп.; продукти харчування на суму 330 грн., а всього майна,
належного ОСОБА_4 на загальну суму 743 грн. 12 коп.

09 січня 2008 року близько 23 години засуджений,
повторно, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного замка
на вхідних дверях проник до приміщення церкви Різдва Пресвятої Богородиці
розташованої по вул. Піонерській в с. Олишівка Чернігівського району, звідки
таємно викрав підсвічник, вартістю 546 грн.; нагрудний хрест вартістю 100 грн.;
хрест напрестольний вартістю 200 грн.; книгу Євангеліє вартістю 300 грн.;
підсвічник 50 грн.; ікону Матері Божої вартістю 100 грн.; ікону Спасителя вартістю
100 грн.; дзвінок вартістю 72 грн.; кадило вартістю 465 грн. та гроші в сумі
1415 грн., а всього майна на загальну суму 5348 грн., що належить церкві Різдва Пресвятої Богородиці.

14 січня 2008 року, близько 23 години ОСОБА_1 повторно, з
метою викрадення чужого майна, сприймаючи приміщення фельдшерсько-акушерського
пункту, розташоване по вул. Жовтневій, 90 смт. Олишівка, Чернігівського району
та області за відділення банку, шляхом підбору ключа проник до середини
будівлі, але не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали
від його волі.

16 січня 2008 року, близько 23 години ОСОБА_5 повторно, з
метою викрадення чужого майна, вийнявши скло з віконної рами, проник до
приміщення церкви „Святого Миколая”, розташованої по вул. Козлова, с. Смолянка,
Куликівського району, Чернігівської області, звідки таємно викрав ікону
„Святого Миколая”, вартістю 1500 грн.; ікону „Усікновення голови Іоанна
Хрестителя” вартістю 500 грн.; ікону „Успіння Пресвятої Богородиці” вартістю
200 грн.; три настільні лампадки на суму 600 грн.; євхаристичний набір на суму
1595 грн.; книгу „Євангеліє” вартістю 1500 грн.; дарохранительницю вартістю 500
грн.; два підсвічники на суму 100 грн.; два напрестольні хрести на суму 950
грн.; пасхальний трьохсвічник вартістю 600 грн.; 5 натільних срібних ланцюжків
на суму 100 грн.; 5 натільних срібних
ланцюжків на суму 200 грн.; 50
алюмінієвих та дерев'яних хрестиків на суму 100 грн. та гроші в сумі 15 грн., а
всього майна, належного церкві „Святого Миколая”, на загальну суму 8460 грн.

17 січня 2008 року, близько 00 годин 30хвилин, ОСОБА_1,
перебуваючи в с. Топчіївка, Чернігівського району та області повторно, з метою
таємного викрадення майна, шляхом підбору ключа до навісного замка на вхідних
дверях церкви, розташованої по вул. Вокзальній, намагався проникнути до її
приміщення, проте не довів злочин до кінця, оскільки не міг відчинити навісний
замок.

Не погоджуючись з вироком суду, засуджений ОСОБА_1 подав
апеляцію, в якій не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини та кваліфікацію
своїх дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного йому покарання та
застосувати до нього ст. 69 КК України. Вважає, що суд при постановлені вироку,
врахував не всі пом'якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину та сімейний стан.

В свою чергу, заступник прокурора Чернігівського району
подав апеляцію, в якій просить вирок змінити в частині засудження ОСОБА_1 за ч.
2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та скасувати у
зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину, а провадження по справі в цій
частині закрити. Вважає даний вирок незаконним у зв'язку з неправильним
застосуванням судом вимог кримінального закону. Вказує, що для кваліфікації дій
ОСОБА_1 за ст. 185 КК України, необхідно, щоб вартість викраденого становила не
менше трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який станом на 2008
рік, становив 772, 5 грн., а ОСОБА_1 ніяким майном не заволодів, а лише мав
намір на таке заволодіння і будь-які докази, які б вказували про його намір
заволодіти майном на суму більш ніж 772, 5 грн. у справі відсутні.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1 та його
захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляцію засудженого та просили її
задовольнити та не заперечували проти задоволення апеляції заступника
прокурора, прокурора, який підтримав
свою апеляцію та просив задовольнити з вказаних підстав, а апеляцію засудженого
залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи в повному обсязі і
обговоривши доводи викладені в апеляціях, колегія суддів вважає, що апеляція
засудженого ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляцію заступника
прокурора Чернігівського району слід задовольнити в повному обсязі виходячи з
наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
зазначених у вироку діянь за обставин встановлених судом, відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі і досліджених в
судовому засіданні доказів і є обґрунтованим та ніким із учасників процесу не
оспорюється.

Сам засуджений в судовому засіданні винним себе не
визнав, вказавши, що покази на
досудовому слідстві давав під впливом фізичного насильства з боку працівників міліції. Але його вина
підтверджується зібраними по справі доказами і тому його твердження щодо
непричетності до даних злочинів суд вірно розтлумачив, як захисну версію і
спробу уникнути відповідальності за скоєне, оскільки перевірка його показів,
даних в судовому засіданні, їх аналіз та зіставлення з іншими доказами справи,
в тому числі і показами потерпілих, свідків, свідчить про невірогідність даних
ОСОБА_1 пояснень.

Як роз'яснено у п. 8 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003
№ 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання”, згідно ст. 69 КК
України призначення основного покарання, нижчої від найнижчої межі,
передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності
кількох (не менше двох) обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості цього злочину, з врахуванням особи винного.

Під час розгляду справи, достатніх підстав для
застосування щодо ОСОБА_1 ст. 69 КК України судом не встановлено і в апеляції
засудженим також не наведено.

Таким чином,
вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_1, суд у відповідності
з вимогами ст. 65 КК України, призначив його враховуючи ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особу винного, відсутність обставин, що пом'якшують чи
обтяжують покарання і призначив засудженому покарання необхідне і достатнє для
його виправлення та попередження нових злочинів.

Однак, при постановленні вироку місцевим судом був неправильно застосований кримінальний закон.

Для кваліфікації дій особи за ст. 185 КК України
необхідно, щоб вартість викраденого майна становила не менше трьох
неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який станом на 2008 рік становить
772, 5 грн. (275,5грн.х3).

Однак, за епізодами скоєними ОСОБА_1 злочинів,
передбачених ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 та ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України,
які мали місце 14.01.2008 та 17.01.2008 року, ОСОБА_1 ніяким майном не
заволодів, а мав лише намір заволодіти майном, а яким саме та на яку суму не
відомо і орган досудового слідства та суд першої інстанції цього питання не
з'ясували.

При цьому ОСОБА_1, не визнаючи свою вину в судовому
засіданні та заперечуючи свою причетність до скоєних злочинів, при допиті під
час досудового слідства ( т. 2 а.с. 56-60, 127-129, 136, 137, 235,281-283)
визнаючи вину, по епізодах, що мали місце 14.01.2008 року та 17.01.2008 року не
вказував, якою сумою грошей у відділенні банку він хотів заволодіти та яке майно
і на яку суму він хотів викрасти у приміщенні церкви.

Будь-які інші докази, які б
вказували, що ОСОБА_1 мав намір заволодіти майном на суму більш ніж 772, 5 грн.
у справі відсутні.

Відповідно до ст. 62
Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її
користь, тобто на користь підсудного.

За таких підстав, провадження в
справі в частині засудження ОСОБА_1 за епізодами скоєння ним злочинів,
передбачених ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 та ч. 3 ст. 15 ст. 185 ч. 3 КК України,
які мали місце 14 та 17 січня 2008 року підлягає закриттю у зв'язку з
відсутністю в його діях складу злочину.

При цьому, колегія суддів вважає,
що з урахуванням обставин, що пом'якшують покарання, та даних про особу
засудженого, які не були враховані судом, а саме те, що ОСОБА_1 активно сприяв
розкриттю злочинів, його сімейний стан, має на утримання батька, який є
інвалідом 2-ї групи та з урахуванням зменшення обсягу обвинувачення зазначені
обставини в сукупності з вказаними у вироку суду дають підстави для зменшення
засудженому призначеного строку покарання.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 367,
379 КПК України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляцію заступника прокурора Чернігівського району
задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області
від 22 вересня 2008 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Закрити провадження у справі в частині засудження ОСОБА_1
за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у зв'язку з
відсутністю в його діях складу злочину.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до
покарання призначеного судом першої інстанції,
тобто - 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, остаточно ОСОБА_1
призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

В решті цей вирок щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Судді:

Борисенко І.П. Щербаков О. С. Баглай І.П.