У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Косарєва В.І.,

суддів

Нікітіна Ю.І. і Школярова В.Ф.,

за участю прокурора адвоката
заявника

Саленка І.В., ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 19 лютого 2008 року кримінальну справу
за касаційним
поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 21 березня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 5 квітня 2007 року,

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до Октябрського районного
суду м. Полтави з скаргою на постанову
старшого слідчого прокуратури Октябрського району м. Полтави від 5.03.2007р. про порушення кримінальної справи щодо нього за ч.2 ст.368 КК України.

Постановою
Октябрського районного суду м. Полтави
від 21 березня 2007 року скаргу ОСОБА_2 задоволено, зазначену постанову слідчого скасовано
та відмовлено в порушенні кримінальної
справи щодо нього по факту одержання хабара.

Ухвалою
апеляційного суду Полтавської області від 5 квітня 2007 року апеляція старшого
помічника прокурора Октябрського району м.
Полтави залишена без задоволення, а постанова суду - без зміни.

У касаційному
поданні, як видно з його змісту,
прокурор просить постанову суду і ухвалу апеляційного суду у зв'язку з
істотними порушеннями кримінально-процесуального закону та однобічністю і
неповнотою розгляду справи судом першої інстанції скасувати, а матеріали справи
направити на новий судовий розгляд.
Вважає, що у матеріалах справи є
достатні дані про наявність в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч.2
ст.368 КК України, які суд першої та апеляційної інстанцій безпідставно визнали недостатніми для порушення кримінальної
справи. Рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст.ст.94, 97 КПК
України.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який підтримав касаційне подання, заперечення на подання ОСОБА_2 і
його захисника ОСОБА_1, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що подання підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановою старшого слідчого прокуратури Октябрського району м. Полтави від 5.03.2007р. порушено
кримінальну справу за ч.2 ст.368 КК України щодо ОСОБА_2 на
підставі заяви ОСОБА_3 про вимагання
хабара.

Скасовуючи
названу постанову про порушення
кримінальної справи щодо ОСОБА_2, суд не прийняв як привід для порушення справи
заяву ОСОБА_3, оскільки вона не зареєстрована в установленому законом порядку, що працівниками міліції не
було проведено документування протиправних дій ОСОБА_2, не було складено протоколу передачі 100
доларів США, не запрошені поняті для вручення грошей особі, яка повинна
передавати хабар, не було належним чином вручено диктофон, та допущені інші
порушення при фіксації передачі
хабара.

При цьому суд встановив, що акт дослідження
стану здоров¢я ОСОБА_4 не містить правових підстав для звільнення від призову на дійсну
військову службу, оскільки не був підписаний посадовими особами медичного
закладу.

Крім того,
суд дійшов висновку, що на час порушення справи у старшого слідчого прокуратури Октябрського
району м. Полтави не було підстав для її порушення, так як в діях ОСОБА_2
відступній склад злочину, передбачений ч.2 ст.368 КК України.

Проте, з такими висновками суду погодитись не
можна.

Відповідно до ч.15 ст.2368 КПК України, розглядаючи скаргу на
постанову про порушення кримінальної
справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення
зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи.
При цьому суд не вправі розглядати й
заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по
суті. Про це зазначено у роз'ясненнях, які містяться у постанові Пленуму
Верховного Суду України №1 від 11.02.2005р. “Про деякі питання, що
виникають під час розгляду судами
України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення
кримінальної справи”.

Згідно ст.94
КПК України, приводами для порушення кримінальної справи є заяви або
повідомлення, а підставами - достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину. Закон не вимагає від
відповідних органів при вирішенні питання про порушення кримінальної справи
надавати докази або вважати встановленими будь-які обставини.

Проте, суд в
порушення вимог закону при перевірці достовірності підстав до порушення
кримінальної справи став перевіряти докази про наявність чи відсутність в діях
особи ознак складу злочину, що може бути лише при провадженні досудового
слідства після порушення кримінальної справи
в порядку визначеному процедурою, передбаченою КПК України.

Апеляційний суд
перевіряючи матеріали справи не звернув уваги на порушення вимог закону судом
першої інстанції і залишив постанову суду без зміни.

Тому колегія суддів вважає, що постанова суду і ухвала апеляційного суду
підлягають скасуванню, а матеріали
справи направленню на новий судовий розгляд.

При новому розгляді матеріалів справи,
суду необхідно дотриматися вимог ст.2368 КПК України, перевірити належним чином
достовірність приводів і підстав для порушення кримінальної справи, доводи
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, і в залежності від
встановленого, прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційне
подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду м.
Полтави від 21 березня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 5 квітня 2007 року за скаргою ОСОБА_2 скасувати, а матеріали справи
направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Косарєв В.І. Нікітін Ю.І. Школяров В.Ф.