Справа
№11-68-2007 p.
Категорія: ст. 309 ч.2 КК України
суду 1 інстанції
Доповідач апеляційного суду Погорєлова Г.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області в складі:
головуючої: Погорєлової Г.М. суддів: Войтовського С.А., Салтовської
І.Б. за участю прокурора Брек Г.С. засудженого ОСОБА_1 розглянула у
відкритому судовому засіданні
в м. Миколаєві
матеріали кримінальної справи
за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 23
листопада 2006 p., яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Лиса
Гора Первомайського району Миколаївської області, раніше 5 разів судимого: 1) 15.06.1993 р. Суворовським
районним судом м. Одеси за ст.229-6 ч.І КК України 1960 р. на 1 рік 6 місяців
позбавлення волі, звільненого 19.08.1994
р. за відбуттям покарання; 2).
30.08.1995 р. Ілічівським районним судом м. Одеси за ст.229-6 ч.2 КК
України 1960 р.
України на 3 роки
позбавлення волі, звільненого. 12.1997
р. за відбуттям покарання 3)
03.10.2000 р. Жовтневим районним судом м. Одеси за ст.ст. 229-6 ч.2, 140 ч.2 КК України 1960 р. на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі, звільненого від покарання 20.10.2000 р. за постановою Жовтневого районного суду м. Одеси на
підставі ст.1 п.»е» Закону України «Про амністію» від 11.05.2000 р. 4) 18.09.2001 р. Приморським
районним судом м. Одеси за ст. 185
ч.З, з застосуванням ст.69 КК України на 1 рік позбавлення волі; 5) 03.06.2003 р. цим же судом за ст.ст. 15,185 ч.З КК України
на З роки позбавлення волі, звільненого 27.08.2005
р. за відбуттям покарання

засуджено за ст.309 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення
волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у незаконному
придбанні без мети збуту 20.09.2006
p., о 14 год., у
невстановленої особи рослин маку ,
які він переніс до стаціонарного відділення Первомайського туберкульозного
диспансеру за місцем свого лікування, де в приміщенні палати НОМЕР_1 незаконно
виготовив ацетильований опій, який переніс в палату НОМЕР_2 та частину
незаконно

2

вжив, а залишок зберігав у своєму ліжку, знаходячись в
стані наркотичного сп'яніння.

Того ж дня, о 18
год. 35 хв., в
ході огляду працівниками міліції, в зазначеній палаті у ОСОБА_1 виявлено та
вилучено вказаний опій у флаконі та предмети для його виготовлення, а також
залишки макової соломи, яку без відома та згоди ОСОБА_1 підібрав для себе його
сусід по палаті.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити,
покарання пом'якшити. Просить застосувати ст.69 КК України, знизити строк
позбавлення волі або за розсудом суду звільнити його від відбування покарання з
випробуванням. Посилається на важке захворювання на туберкульоз, щире каяття та
сприяння розкриттю злочину. Оспорює висновок суду щодо можливості свого
виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1
на підтримку апеляції, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
злочину у сфері обігу наркотичних засобів за обставин, вказаних у вироку суду,
зроблений на підставі досліджених в судовому засіданні доказів та апелянтом на
оспорюється.

Проте, кваліфікуючи дії засудженого за ст.309 ч.2 КК
України за ознакою повторності, суд допустив помилку, оскільки не врахував, що
згідно з пунктом 11 розділу
П «Прикінцевих та перехідних положень» КК 2001
р. правила щодо погашення судимості, встановлені КК 1960 p., поширюються на
осіб, які вчинили злочини до набрання чинності новим кодексом, за винятком
випадків, коли відповідно до його положень пом'якшується кримінальна
відповідальність цих осіб.

Виходячи з цього та відповідно до ч.З ст.88 КК України 2001 р. ОСОБА_1
визнається таким, що не має судимості за вироком Жовтневого районного суду м.
Одеси від 03.10.2000 p., яким він був
засуджений за ст.ст. 229-6
ч.2, 140 ч.2 КК
України 1960 р. на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі, оскільки від зазначеного покарання ОСОБА_1 звільнено повністю
20.10.2000 р.
постановою Жовтневого районного суду м. Одеси на підставі ст.1 п.«е» Закону
України «Про амністію» від 11.05.2000
р. Тому й вказані у вироку злочини не переривають перебіг строку
погашення судимості ОСОБА_1 по відношенню до попередніх вироків суду.

В зв'язку з наведеним та на підставі п.5 ч.І ст.55 КК
України 1960 р.
ОСОБА_1 слід визнати таким, що не має судимості ще за двома вироками суду: 1) Суворовського
районного суду м. Одеси від 15.06.1993
p., яким він
був засуджений за ст.229-6 ч.І КК України 1960
р. на 1 рік 6 місяців
позбавлення

3

волі (звільнений з місць позбавлення волі 19.08.1994 р. за відбуттям
покарання) 2) Ілічівського
районного суду м. Одеси від 03.08.1995
p., яким він
був засуджений за ст.229-6 ч.2 КК України 1960
р. України на 3 роки
позбавлення волі (звільнений з місць позбавлення волі 12.12.1997 р. за відбуттям
покарання), оскільки відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси
від 18.09.2001 р.
наступний злочин, який підлягає врахуванню, ОСОБА_1 вчинив 05.08.2001 p., (a.c.l 18-119), тобто поза
межами трирічного строку погашення судимості, обчислюваного з дня відбуття
покарання (з 12.12.1997 р. по 12.12.2000 p.).

З огляду на викладене, усі три зазначені судимості
ОСОБА_1, у тому числі за ст.229-6 ч.І, 229-6
ч.2 КК України 1960 p., що утворюють
повторність для такого роду злочинів, підлягають виключенню із вступної частини
вироку. Тому дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.2 на ч.І ст. 309 КК України
2001

Р-

Також підлягає виключенню із мотивувальній частини вироку
посилання

суду на обтяжуючу покарання обставину - вчинення
засудженим злочину в

стані наркотичного сп'яніння. За змістом закону ця
обставина є наявною, коли

певною мірою обумовила (спровокувала) вчинення злочину.
Як вбачається з

тексту
формулювання обвинувачення ОСОБА_1,
після виготовлення

наркотичного засобу та вживання його частини, він,
перебуваючи в стані

наркотичного
сп'яніння, став зберігати
залишок цього засобу.
В даному

випадку, стан наркотичного
сп'яніння безпосередньо пов'язаний
з метою

вчинення злочину, тому не може бути визнаний обтяжуючою
обставиною та ще

й у відношенні частини дій.

Колегія суддів вважає необхідним зменшити ОСОБА_1 обрану
судом міру покарання до мінімального розміру у зв'язку з перекваліфікацією дій
засудженого на закон про менш тяжкій злочин, виключенням обтяжуючої покарання
обставини та ряду судимостей, стану його здоров'я. Проте, з урахуванням інших
даних про особу засудженого та фактичних обставин справи, колегія суддів не
вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської
області від 23 листопада
2006 р. у відношенні
ОСОБА_1 змінити. Дії засудженого перекваліфікувати з ч.2 на ч.І ст. 309 КК України, за
якою призначити 1 рік
позбавлення волі.

Виключити з вступної частини вироку посилання суду на
судимість ОСОБА_1 за вироком Суворівського районного суду м. Одеси від 15.06.1993 р. за

ст.229-6 ч.І КК України 1960 р., за вироком Ілічівського районного суду
м. Одеси від 30.08.1995 р. за
ст.229-6 ч.2 КК України 1960
р., за вироком Жовтневого районного суду м. Одеси від 03.10.2000 р. за ст.ст. 229-6 ч.І, 140 ч.2 КК України
1960 р.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду
на обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_1 - вчинення злочину в стані наркотичного сп'яніння.

В іншій частині вищезазначений вирок суду залишити без
зміни.

Головуючий