Справа № 11-63/ 2008 року
Головуючий в 1-й інстанції Мазурок О.В.
Категорія ст. ст. 185 ч.3, 304 КК України Доповідач Лінник
І М ' Я М У К Р А Ї Н И
22 січня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Хмельницької області в складі:
Головуючого Ковтуна В.П., суддів Лінника П.О., Суслова М.І. , з участю прокурора Драча І.В. захисника ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Хмельницького
міськрайонного суду від 13 листопада 2007 року.
вироком

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Сарань, Карагандинської
області Казахстану, українця,
громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше судимого Хмельницьким
міськрайонним 7.11.2006 року за ст.. 185 ч.3 КК України до 3 р. 6 міс.
Позбавлення волі з встановленням іспитового строку строком на 2 роки,
проживаючого АДРЕСА_1,

засуджено

- за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ст.
304 КК України на 2 роки позбавлення волі, а згідно ст.70 КК України за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно на 3 роки
позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України до призначеного покарання
за цим вироком частково приєднано покарання за вироком Хмельницького
міськрайсуду від 7.11.2006 року і остаточно до відбуття призначено 4 роки
позбавлення волі.

Запобіжний
захід засудженому залишено попередній - тримання під вартою.

Строк
відбування покарання ОСОБА_1 рахується з 23 грудня 2006 року.

Доля
речових доказів вирішена згідно ст. 81 КПК України.

Цим же вироком засуджено

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Петров Вал Волгородської
області, громадянина України, учня
школи-інтернату с. Корчунки Хмельницького району, без постійного місця
проживання, раніше судимого Хмельницьким міськрайонним 24.11.2006 року за ст..
185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК
України з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення
волі.

На підставі ст.. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 24.11.2006 року і
остаточно до відбування ОСОБА_2
призначено 3 роки 1 місяць
позбавлення волі.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Харків, громадянина України,
учня школи-інтернату с. Головчинці, без постійного місця проживання, раніше не
судимого,

засуджено за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення
волі, а згідно ст.. 104 КК України від відбування призначеного покарання
звільнено з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Міра
запобіжного заходу ОСОБА_3 обрана підписка про невиїзд.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Михайлівці Красилівського
району Хмельницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, без постійного
місця проживання, раніше не судимого,

засуджено:

- за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ст.. 304 КК України на два роки позбавлення волі, а
згідно ст.. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань, остаточно на три роки і 6 місяців позбавлення
волі.

Згідно
ст.. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнено з випробуванням
з іспитовим строком на один рік.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця та жителя АДРЕСА_2, з неповною середньою освітою, громадянина України, не працюючого, раніше не
судимого,

засуджено за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення
волі, а згідно ст.. 104 КК України від відбування призначеного покарання
звільнено з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Міра
запобіжного заходу ОСОБА_5 залишена попередня, підписка про невиїзд.

Стягнуто
з ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно, на користь потерпілого ОСОБА_8 -
22.372 гривні.

Стягнуто
з ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь управління у справах молоді,
сімї та спорту Хмельницького міськвиконкому 3560 грн. 78 коп. спричиненої
шкоди.

Стягнуто
з засудженого ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з кожного по 244
гривні 94 коп. судових витрат.

ОСОБА_1
засуджено за те, що він в ніч на 17 грудня 2006 року за попередньою змовою з
ОСОБА_2 з метою таємного викрадення чужого майна через пошкоджене вікно
проникли в кабінет відділу дитячо-юнацького спортивної школи управління у
справах сімї, молоді та спорту, який знаходиться у місті Хмельницький по вул.. Проскурівській буд.. №60, звідки
таємно викрали чуже майно загальною вартістю 2422 грн. 60 коп. належне цій
організації, а також викрали приватне
майно потерпілого ОСОБА_9 загальною вартістю 195 грн.

Крім
того, ОСОБА_1 за попередньою змовою із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в ніч з 25 на 26
жовтня 2006 року усі перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння за попередньою
змовою між собою з метою таємного викрадення чужого майна, через пошкоджене
вікно проникли у приміщення майстерні ПП. „ОСОБА_8”, що по вулиці
Проскурівській буд.. №109 міста
Хмельницький, яка належить потерпілому ОСОБА_8, звідки таємно викрали барсетку
з грішми та різний електроінструмент, бензопилку „Штіль” та інше майно
загальною вартістю 22372 гривні.

Крім
того, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є неповнолітнім,
втягнули його у вчинення злочину, а саме таємного викрадення чужого майна з ПП.
„ОСОБА_8”, що мало місце в ніч з 25 на 26 жовтня 2006 року.

В поданій на вирок суду апеляції засуджений
ОСОБА_1 посилається на те, що вирок суду щодо нього є незаконним і
необґрунтованим, що під час проведення досудового слідства було порушено його
право на захист, поскільки не було задоволено його клопотання про залучення до
справи адвоката, який би захищав його інтереси. Під час досудового слідства
було застосовано щодо нього недозволені методи слідства у вигляді фізичного
насильства, тому він змушений був обмовити себе у скоєнні цих злочинів. На
думку апелянта судове слідство проведено однобічно, з порушенням вимог КПК, що
судом безпідставно, як обтяжуючу обставину визнано, що злочин було скоєно у стані
алкогольного сп'яніння. з наведених підстав і просить прийняти до уваги його
доводи.

Інші
засуджені вирок суду не оскаржили.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого на підтримку апеляції, його захисника, який
відмовився від пояснення, міркування прокурора про законність та
обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів -

з н а х
о д и т ь

що апеляція засудженого ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні ним злочинів передбачених
ст. ст. 185 ч.3 та 304 КК України при викладених у вироку суду обставинах.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та перевіреним у
судовому засіданні доказам, які крім ОСОБА_1 іншими засудженими ОСОБА_2, ОСОБА_4
та неповнолітнім ОСОБА_3 і не оскаржується.

Так. засуджений по цій же справі ОСОБА_4 підтвердив, що саме вони утрьох, а
саме він, неповнолітній ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в ніч з 25 на 26 жовтня 2006 року,
усі перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння по змові між собою через
пошкоджене вікно проникли у приміщення майстерні ПП. „ОСОБА_8” звідки вчинили
крадіжку барсетки в якій знаходились гроші та інше майно. Викраденими грішми
вони усі 3-є поділились між собою про те, що ОСОБА_5 є неповнолітнім вони з ОСОБА_1
знали.

Засуджений ОСОБА_2 підтвердив факт,
що він в ніч з 17 на 18 за попередньою
змовою саме з ОСОБА_1 через пошкоджене ним вікно проникли у кабінет відділу дитячо-юнацької спортивної
школи, що, по вул. Проскурівській буд. №60 звідки разом викрали чуже майно у вигляді 3-х жорстких диски, три оперативні пам'яті, клавіатуру, колонки та два
радіокристалічних монітора до
комп'ютерів, які на слідуючий день продали, а грішми розділились.

Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що в ніч на 18 грудня 2006 року з приміщення
управління сімї, молоді та спорту було викрадено комплектуючі частини до комп'ютерів, а також
і його особисте майно.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив, що в грудні 2006 року до нього у магазин „Чіп”
приходили підсудні та продали йому два жорстких диска за 175 грн., пояснивши,
що це їх особисте майно.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що до нього дійсно у грудні 2006 року приходили
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та інші хлопці яких він не знає і просили його, щоб
він прийняв від них на збереження колонки та мишки від комп'ютера, світильник.
Чиї це були речі він не знав.

Свідок ОСОБА_12 підтвердив, що 21.12. 2006 року він дійсно придбав у
ОСОБА_3 принтер та жорсткий диск, які виявились краденими.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він був
присутнім у якості понятого при відтворенні обстановки та обставин події за
участю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які кожен зокрема в добровільній формі показували
та розповідали учасникам слідчої дії як саме вони скоїли крадіжку чужого
майна і звідки.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що в ніч на 26.10. 2006 року з його майстерні
було вчинено крадіжку як майна так і грошей, які зберігались у сейфі у
барсетці.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 кожен зокрема підтвердили, що були присутніми в
якості понятих при відтворенні обстановки та обставин події за участю ОСОБА_5
та ОСОБА_1 які кожен зокрема показували та
розповідали учасникам слідчої дії як вони вчиняли крадіжку грошей та
майна з майстерні ПП „ОСОБА_8”.

Об'єктивно винність ОСОБА_1 у вчиненні злочинів за яких його засуджено
підтверджується й іншими письмовими доказами, що були зібрані по справі та
детально досліджені судом, якими є протокол огляду місця події від 17.12.2006
року, яким зафіксовано проникнення у приміщення кабінету учбово-спортивного
відділу за адресою вул.
Проскурівська буд. №60 де було
вчинено крадіжку комплектуючих до комп'ютерів та іншого майна (т.1 л.с. 10-21), заявою директора ДЮСШ про вчинену
крадіжку майна (т.1 л.с. 7), висновком
дактилоскопічної експертизи за №918 від 30. 12. 2006 року з якого
слідує, що слід пальця руки виявлений на місці крадіжки , яким був кабінет ДСЮШ
за адресою вул. Проскурівська, буд. №60, належить
ОСОБА_2, (т.1 л.с. 35); протоколом усної заяви потерпілого ОСОБА_8 про
викрадення його майна та грошей (т.2 л.с.4), протоколом огляду місця події яким
було приміщення майстерні ПП „ОСОБА_8” від 26. 10. 2006 року яким зафіксовано
проникнення у майстерню через пошкоджене вікно та вчинення там крадіжки (т.2
л.с. 7-8); висновок експерта за №18 від 10.01. 2007 року з якого вбачається, що
сліди пальців рук виявлені та вилучені при огляді місця події з майстерні ПП
„ОСОБА_8”, належить ОСОБА_5 (т.2 л.с. 58) явка з повинною ОСОБА_5 з якої
вбачається, що крадіжку майна та грошей з ПП ОСОБА_8 він вчинив із своїм
знайомим ОСОБА_16 та ОСОБА_4 (т.2 л.с.
80), явка з повинною ОСОБА_1 з якої вбачається, що крадіжку грошей та майна з ПП ОСОБА_8 у жовтні 2006 р. він
вчинив разом із своїми знайомими ОСОБА_5ом та ОСОБА_4 (т.2 л.с. 83), протокол
очної ставки від 5.02. 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в ході якої кожен з них
визнав факт крадіжки майна та грошей з
ПП ОСОБА_8 (т.2 л.с. 139) та від 16.03. 2007
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, з якого вбачається, що і ОСОБА_5 і ОСОБА_1
повністю визнали та підтвердили факт скоєння ними крадіжки як грошей так і
іншого майна з ПП ОСОБА_8 (т.2 л.с. 143).

Сам
ОСОБА_1 в суді першої інстанції свою
вину у вчинених злочинах не визнав та пояснив, що обмовив себе у скоєних
злочинах внаслідок застосування щодо нього недозволених методів слідства та
порушення права на захист.

Таким
показам ОСОБА_1 суд дав критичну оцінку і розцінив їх як намагання засудженого
у такий
спосіб уникнути відповідальності за скоєні злочини, поскільки такі
покази ОСОБА_1 суперечать матеріалам кримінальної справи, показам самого
ОСОБА_1 які він послідовно давав в ході
всього досудового слідства і які повністю узгоджувались із показами засуджених по цій-же справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Не
заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про порушення його права на захист. В
ході досудового слідства при роз'яснені йому права на захист він у протоколах власноручно робив запис, що від
послуг адвоката відмовляється, а свої інтереси буде захищати сам. Коли ж при закінченні розслідування справи ОСОБА_1
заявив клопотання від 16.03. 2007 року про призначення йому захисника, батька
ОСОБА_1, таке клопотання 19.03. 2007
року було задоволено (т.3 л.с. 124-125), а при ознайомленні його із матеріалами
справи разом із захисником, вони будь - якого клопотання не заявляли (т.3 л.с.
139).

Не
заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про застосування щодо нього незаконних методів слідства під час
розслідування кримінальної справи.

Такі
доводи ОСОБА_1 належним чином було перевірено як прокуратурою міста
Хмельницького, чому свідчить постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи від 19 липня 2007 року, так і судом першої інстанції, яким було допитано
всіх осіб, на які вказував ОСОБА_1, під час допиту яких ніхто не підтвердив тих
фактів, на які посилався ОСОБА_1.

Всім
зібраним та дослідженим у суді доказам суд дав належну оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєнні ним злочинів
передбачених ст. 185 ч.3 та 304 КК України.

Міра
покарання ОСОБА_1 призначена у
відповідності до вимог ст. 65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчинених
злочинів, особи винного та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підстав
до задоволення апеляції засудженого ОСОБА_1 колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Хмельницького міськрайсуду від 13 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1
- без зміни.

Головуючий

Судді