Справа № 163/807/15-к
Провадження № 1-кп/163/36/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження №0000005 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, середньої освіти, одруженої, пенсіонера-інваліда 3 групи, раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона, будучи в селі Будники Любомльського району Волинської області головою дільничної виборчої комісії №070645 виборчого округу №19 з позачергових виборів народних депутатів України 26.10.2014 року, а тим самим - службовою особою, тимчасово спеціально уповноваженою на виконання функцій держави щодо організації підготовки і проведення виборів, 03.11.2014 року в приміщенні окружної виборчої комісії виборчого округу №19 в місті Володимир-Волинський без проведення засідання дільничної виборчої комісії склала завідомо підроблений протокол №6 від 03.11.2014 року та постанову №6 від 31.10.2014 року «Про виплату одноразової грошової винагороди», у яких виконала підписи замість заступника, секретаря і членів комісії.
Крім цього, вказані завідомо підроблені документи ОСОБА_4 03.11.2014 року подала окружній виборчій комісії територіального виборчого округу №19 і на підставі розрахунково-платіжної відомості заволоділа коштами в сумі 3181,49 гривні, з яких 796,45 гривні привласнила, а 2395,04 гривні розтратила в користь заступника, секретаря та одинадцяти членів дільничної виборчої комісії №070645.
У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченою та прокурором Любомльської міжрайонної прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих їй злочинів в обсязі повідомленої підозри.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.191 КК України у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права займати певні посади строком на 2 роки, за ч.1 ст.366 КК України вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права займати певні посади строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне узгоджене покарання становитиме 2 роки обмеження волі з позбавленням права займати певні посади строком на 2 роки із звільненням від відбування основного покарання на підставі ст.75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Свою винуватість за інкримінованим обвинуваченням в підготовчому засіданні ОСОБА_4 визнала повністю.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачена визнала себе винуватою, віднесено згідно із ст.12 КК України до категорії невеликої(ч.1 ст.366 КК України) та середньої(ч.2 ст.191 КК України) тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції цих статей КК України.

Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтвердила сторона захисту в підготовчому засіданні. Скарги на дії слідчого чи прокурора обвинуваченою під час досудового розслідування не подавались, про що свідчать матеріали вивченого кримінального провадження.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.70, 75 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор заявив про необхідність затвердження угоди, обвинувачена та її захисник проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Документи як речові докази згідно зі ст.100 КПК України слід залишити при справі.

Судові витрати по справі не понесені.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 24.03.2015 року у кримінальному провадженні №0000005, укладену прокурором Любомльської міжрайонної прокуратури та підозрюваною ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, і за цими законами призначити їй покарання:
· за ч.2 ст.191 КК України у вигляді 2(двох) років обмеження волі з позбавленням на 2(два) роки права обіймати посади, пов`язані з організацією і проведенням виборчого процесу;
· за ч.1 ст.366 КК України у вигляді 1(одного) року обмеження волі з позбавленням на 1(один) рік права обіймати посади, пов`язані з організацією і проведенням виборчого процесу.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 2(двох) років обмеження волі з позбавленням на 2(два) роки права обіймати посади, пов`язані з організацією і проведенням виборчого процесу.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі, якщо вона протягом 1 року не вчинить нового злочину і повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Протокол №6 від 03.11.2014 року та постанову №6 від 31.10.2014 року «Про виплату одноразової грошової винагороди» як речові докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, зберігати при справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1