Єдиний унікальний № 500/3256/14-к
Провадження № 1-кп/500/39/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
15 січня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачена ОСОБА_4 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, із вищою освітою, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,

встановив:
04 жовтня 2013 року, приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у майстерні «Доктор Мобіл», розташованій на території автостанції по вул. Пушкіна в м. Ізмаїл Одеської області, умисно, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 03 жовтня 2013 року, приблизно о 13:00 годині, знаходячись у кімнаті, розташованій у будинку АДРЕСА_2 , таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung» модель «GT-B7722» вартістю 700 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 15 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 15 грн., з карткою пам`яті 4 Гб вартістю 150 грн., який належав ОСОБА_6 , заподіявши останній матеріальну шкоду на суму 880 грн., при цьому, збула вказаний мобільний телефон за 150 грн. майстру зазначеної майстерні ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй обвинувачення. В ході судового розгляду вона детально розповіла про обставини злочину та щиро розкаялася в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що приблизно в жовтні 2013 року до неї в гості прийшла ОСОБА_5 , з якою вони пішли до її сусіда по допомогу у встановленні замку. Її сусід був в нетверезому стані, також там перебували двоє нетверезих хлопців та жінка на ім`я ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_8 вийшла з квартири, щоб подзвонити, вони з ОСОБА_5 також вирішили піти, а коли виходили, то ОСОБА_5 взяла мобільний телефон, що лежав на столі, на що вона просила ту не робити цього та залишити чужий телефон, проте та не прислухалася до неї і пішла звідти з телефоном. Коли вони підійшли до магазину «Мобілочка», то вона побачила, що ОСОБА_5 хоче здати цей телефон за 15 грн., і запропонувала тій продати цей телефон дорожче, після чого продала цей телефон за 150 грн., сказавши що крадений телефон належить їй.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , а також дослідженням вироку відносно ОСОБА_5 та документів, що стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.01.2014 р. ОСОБА_9 засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України за крадіжку вказаного мобільного телефону з сім-картою та картою пам`яті вартістю 880 грн., що належав ОСОБА_6 .

Таким чином, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні нею злочину, та кваліфікує її дії ст. 198 КК України як заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, вважає, що винній ОСОБА_4 необхідним та достатнім для її виправлення та запобігання нових злочинів буде призначення покарання у виді обмеження волі.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини провадження, а саме те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненні злочину, активно сприяла його розкриттю, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, у неї відсутні обставини, що обтяжують її покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає можливим звільнити її від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не затримувалася та під вартою не трималася, запобіжні заходи відносно неї не обиралися. Клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 від прокурора не надійшло.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, та призначити їй покарання за ст. 198 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та/або роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 15 січня 2015 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1