ун. № 759/351/15-к
пр. № 1-кп/759/144/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2015 Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, працюючого менеджером ТОВ «СА-КАРГО», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
15.09.2014р., приблизно о 01.20 год. ОСОБА_3 , проходячи повз кафе «Шинок», яке розташоване навпроти будинку № 89 по бул.Вернадського в м.Києві, помітив раніше невідому йому ОСОБА_5 , яка в цей час стояла біля входу до кафе «Шинок» і тримала в правій руці свою жіночу сумку чорного кольору. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння майном, яке належить ОСОБА_5 , з метою власного збагачення у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 несподівано для ОСОБА_5 , підбіг до неї та шляхом ривка вихопив у останньої з правої руки її жіночу сумку, чим завдав потерпілій майнову шкоду у розмірі 625 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , із викраденим майном, яке належить ОСОБА_5 , побіг в двори будинків, що по бул.Вернадського в м. Києві та під час огляду викрадених речей був викритий працівниками міліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, та показав, що 15.09.2014 року, приблизно о 01.20 год., він біля кафе «Шинок», що по бул.Вернадського в м.Києві, помітив раніше незнайому ОСОБА_5 , яка тримала у руках жіночу сумку та вирішив її викрасти з метою отримання грошових коштів. Підбігши до неї, він вихопив у ОСОБА_5 сумку та побіг у двір будинку, де відразу був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили у нього викрадене майно. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.1 ст.186 КК України вірна, оскільки він відкрито викрав чуже майно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст.67 КК України не встановлено.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії середньої тяжкості, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин, та вважає за необхідне обрати міру покарання у виді штрафу, оскільки вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (тисячу сто дев`яносто) гривень на користь держави.

Речові докази по справі: сумку жіночу, чорного кольору та мобільний телефон марки «Нокіа С5», IMEI НОМЕР_1 , які зберігаються у ОСОБА_5 залишити за належністю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: