Справа № 11-272/08 Головуюча в 1
інстанції Чонка В.В.
Ст. 191 ч.2 КК України
Доповідач Матвієнко Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 10 червня 2008 року

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвієнко
Н.В.

суддів
Польового М.І., Матата О.В.

при секретарі Хитрик
Р.І.

з участю прокурора Смолюка
Б.С.

засудженого
ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

представника цивільного

позивача
Одішарія Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Горохівського
районного суду від 14 травня 2007 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Зазначеним вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженець с. Колодежи Горохівського району, Волинської області, мешканець с. Новосілки Горохівського району
Волинської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, раніше не судимий, -

- засуджений за ст. 191 ч. 2 КК
України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права займати
посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та
адміністративно-господарських обов'язків.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він
протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладенні на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК України :
не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально-виконавчої системи;
повідомляти дані органи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися в ці органи для
реєстрації.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_1 в
користь Волинського обласного державного центру експертизи сортів рослин з
державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Волинської області 19971
грн. 98 коп. заподіяних збитків.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний
винним в тому, що працюючи на
посаді завідуючого складом Горохівської
сортовипробувальної станції, що в с. Звиняче Горохівського району, будучи
наділеним адміністративно-господарськими повноваженнями, являючись службовою
особою, в період 2005 року, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи
всупереч покладених на нього обов'язків по зберіганню, видачі
товарно-матеріальних цінностей, умисно допустив розтрату ввіреного йому на
зберігання цукру-піску в кількості 7894 кг, чим спричинив Волинському обласному державного центру
експертизи сортів рослин збитки на суму
19972 грн. 98 коп.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не погоджуючись з вироком суду, стверджує,
що суд безпідставно визнав його винним у вчиненні розтрати, пославшись як на
доказ його вини на акт прийому-передачі матеріальних цінностей та
інвентаризаційний опис, які стверджують лише факт нестачі. В справі відсутні
будь-які дані про кількість прийнятого і відпущеного цукру протягом 2005 року,
а також не звернуто увагу на акт КРУ, яким не встановлено на підприємстві
нестачі цукру. Крім того, в справі відсутня посадова інструкція завідуючого
складом, а він взагалі не є службовою особою, так як не був наділений
адміністративно-господарськими повноваженнями щодо управління майном. Просить
скасувати вирок суду та винести
виправдувальний вирок.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку першої інстанції, повідомив ким і в якому об'ємі він
оскаржений, виклав основні доводи апеляції, засудженого ОСОБА_1 та його
захисника, які підтримуючи апеляцію по
суті, просили вирок скасувати, а справу направити на додаткове розслідування,
представника цивільного позивача, яка погодилась з апеляцією засудженого,
прокурора, який просив вирок скасувати і направити справу на додаткове
розслідування, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів встановила, що апеляція
засудженого із змінами, які ним були внесені в судовому засіданні,
підлягає до задоволення.

Згідно ст. 323 КПК України вирок
суду повинен бути законним і обґрунтованим на тих доказах, які були розглянуті
в судовому засіданні, оцінені судом за його внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи
в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України органи досудового слідства повинні
вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного, об'єктивного
дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті,
що виправдовують обвинуваченого, і не вправі перекладати обов'язок доказування
на обвинуваченого. Згідно ст. 64 КПК України підлягає доказуванню подія
злочину, винність обвинуваченого, мотиви злочину та інше.

Всупереч зазначеним вимогам закону органами досудового слідства
розслідування інкримінованих у вину ОСОБА_1 обставин щодо умисної розтрати
ввіреного йому майна, які мають істотне значення для вирішення питання про
винуватість засудженого, проведено односторонньо. Зазначені обставини належать
до предмету доказування у кримінальній справі, з матеріалів якої не можна
визначити форму вини та мотиви дій засудженого.

В ході проведення досудового і судового слідства ОСОБА_1 не визнав своєї вини у розтраті
ввіреного йому цукру, пояснюючи, що цукор відпускав тільки по накладних. Нікому
без документів цукор не відпускав, і ніякої умисної розтрати цукру бути не могло. Нестача цукру була виявлена
при передачі ним товарно-матеріальних цінностей в серпні 2006 року.

Враховуючи, що інкриміноване засудженому діяння характеризується умисною
формою вини, обов'язок органу обвинувачення підтвердити це доказами, а не
обмежитись констатацією факту нестачі цукру. Проте, досудовим слідством не
представлено доказів в підтвердження
умислу ОСОБА_1 на розтрату майна, а наявність лише акту інвентаризації
товарно-матеріальних цінностей, яким ніби виявлена нестача цукру, не є достатнім доказом вини засудженого у розтраті.

Органами досудового слідства не перевірялось, а судом
не з'ясовані обставини виникнення нестачі цукру на складі, хоча ОСОБА_1в
судовому засіданні заявляв, що цукор в кількості 7 тон був відпущений підприємцю ОСОБА_3, а свідок ОСОБА_4
підтвердив, що 31.03.2005 року в бухгалтерії дійсно була виписка 7 тон цукру,
але ці факти залишилися поза увагою суду.

В судовому засіданні при розгляді апеляції ОСОБА_1 підтвердив свої
пояснення. Крім того пояснив, що у нього є чорнові записи відпуску цукру, які відповідають книзі виписок цукру в
бухгалтерії, в якій зазначено під
номерами 16 і 28, що 31.03.2005 року та 18.04.2005 року двічі відпускався цукор
підприємцю ОСОБА_3 по накладних, виписаних бухгалтерією. Без накладних цукор
ним ніколи не відпускався, але даний факт
не перевірявся ні органами досудового слідств, ні судом.

Крім того, всупереч вимог ст.132 КК України обвинувачення ОСОБА_1
пред'явлено без наведення ознак об'єктивної сторони складу злочину,
передбаченого ст.191 КК України, не зазначив мотивів та способу вчинення даного
злочину.

Враховуючи, що органами досудового слідства допущені порушення вимог
кримінально-процесуального закону та істотна неповнота дослідження обставин
справи, а суд не усунув її під час судового розгляду справи, що суттєво
вплинуло на законність та обґрунтованість постановленого щодо ОСОБА_1 вироку,
тому він підлягає скасуванню. Оскільки ці порушення і неповноту неможливо
усунути в процесі судового розгляду, то у відповідності до вимог ст. 374 КПК
України і роз'яснень п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що
регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» дана
кримінальна справа підлягає поверненню прокурору для проведення додаткового розслідування.

В ході проведення додаткового розслідування слід повно і об'єктивно
з'ясувати обставини справи. Слід з'ясувати, який порядок відпуску цукру існував
на сортовипробувальної станції, де реєструвався відпуск цукру, перевірити
по документах (при необхідності призначити документальну
ревізію) поступлення цукру на склад і
відпуск його ОСОБА_1 протягом 2005 року.
Встановити, як проводилась оплата за відпущений цукор, перевірити чи
отримував підприємець ОСОБА_3 цукор у 2005 році, коли, в якої кількості, по яких документах, чи
розрахувався він за нього і яким чином. При необхідності провести очні ставки з
ОСОБА_1,

ОСОБА_3, працівниками бухгалтерії та
адміністрації сортовипробувальної станції. Крім того, якщо ОСОБА_1 є службовою
особою, як зазначено у обвинувальному висновку, то необхідно долучити до
матеріалів справи його посадову інструкцію. При виникненні необхідності
провести інші необхідні слідчі дії.

В залежності від встановленого, слід вирішити питання про наявність чи
відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів судової палати, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
задовольнити.

Вирок Горохівського районного суду від 14 травня 2007 року
щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу направити прокурору Горохівського району для проведення додаткового
розслідування.

Головуючий:
підпис
Матвієнко Н.В.

Судді 1. підпис Польовий М.І. 2.
підпис Матат
О.В.

Оригіналу відповідає:

Суддя апеляційного суду

Волинської області
Н.В.Матвієнко