Справа № 338/1426/13-к
Провадження № 11-сс/779/133/2013
Категорія ч.1 ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції Гутич П.Ф.
Суддя-доповідач Стефанів Н.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2013 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого суддіСтефанів Н.С.

суддів: Вилки С.С., Флісака Р.Й.

з участю прокурора Рибки Л.Я.

секретаряБартків В.М.

потерпілоїМочернак Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду від 29 липня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Богородчанського районного суду від 29 липня 2013 року відмовлено у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_2 на постанову слідчого Богородчанського РВ УМВС України в Івано-Франківській області Ревюка І.Р. від 21 травня 2013 року про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153.

Не погоджуючись з ухвалою суду, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Вважає, що ухвала суду не ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні обставин, а висновки слідчого судді про законність рішення слідчого про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої, яка підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечив доводам апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу 09.08.2013 року, тобто з пропуском строку та просить його поновити, посилаючись на хворобу дочки. Зважаючи на те, що потерпілою пропущено строк апеляційного оскарження з поважних причин, колегія суддів вважає, що його слід поновити.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги потерпілої, слідчий суддя виходив з того, що слідчим прийнято законне рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4, оскільки не встановлено факту тривалого систематичного і наполегливого ухилення боржника від встановленого обов'язку утримувати неповнолітнього сина.

Такий висновок слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та доказам, зібраним під час досудового розслідування та дослідженим під час судового розгляду.

Як встановлено судом, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та матеріалів кримінального провадження, 21.03.2013 року, після подання заяви ОСОБА_2, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення її колишнім чоловіком ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України - злісного ухилення від сплати аліментів. На підставі заяви ОСОБА_2 від 24.04.2013 року її визнано потерпілою у кримінальному провадженні та вручено пам'ятку про процесуальні права і обов'язки.

Статтею 91 КПК України визначено обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов'язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Під час досудового розслідування слідчим проведено ряд слідчих дій, спрямованих на отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів.

Згідно зі статтею 194 Сімейного Кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів.

Згідно з вимогами статті 164 Кримінального кодексу України під злісним ухиленням від сплати аліментів слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру, при цьому слід керуватись вимогами статті 91 КПК України.

Вказаних обставин не було враховано слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_2 та прийнятті рішення про відмову в задоволенні скарги потерпілої.

Як підтверджено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4, який за рішенням суду має обов'язок сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти не сплачував, у зв'язку з чим станом на 03.01.2012 року за ним рахується заборгованість по сплаті аліментів за 2009-2011 роки в розмірі 9 479 грн., яку з часу її нарахування боржник не сплачує, в зв'язку з чим ОСОБА_4 попереджався державним виконавцем про необхідність сплати заборгованості по аліментах та про можливу кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів( а.п. 60-63).

Ці обставини встановлені слідчим при проведенні слідчих дій під час досудового розслідування, зокрема допитами свідків, потерпілої, письмовими доказами, однак зібрані докази слідчим не перевірено, належно не оцінено та прийнято необґрунтоване рішення про закриття провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Крім того, слідчим в постанові не зазначено в чиїх діяннях відсутній склад кримінального правопорушення та який саме.

Таким чином, доводи скарги потерпілої на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та апеляційної скарги щодо необ'єктивного розгляду скарги є обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Богородчанського районного суду від 21 травня 2013 року підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення скарги потерпілої та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження на ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду від 29 липня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Богородчанського районного суду від 29 липня 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову слідчого Богородчанського РВ УМВС України в Івано-Франківській області Ревюка І.Р. від 21 травня 2013 року про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153,- скасувати.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 15 серпня 2013 року о 15 год. 00 хв.

Головуючий Н.С. Стефанів

Судді:С.С. Вилка

Р.Й. Флісак