Справа № 191/3593/14-к
Провадження № 1-кп/191/21/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, маючого малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новогніде Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого помічником машиніста в Локомотивному депо на ст.. Синельникове, одруженого, маючого малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :
23.03.2014 року ОСОБА_11 , знаходячись за місцем свого мешкання, зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , який, достовірно знаючи, що у подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими він був раніше знайомий, може бути велика сума грошових коштів в розмірі 100 000 грн., запропонував ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхати в с. Грушевато-Криничне з метою заволодіння грошових коштів, на що всі погодилися та вирішили вчинити напад на подружжя ОСОБА_14 . Після цього співучасники злочину приступили до реалізації своїх злочинних намірів, діючи за попередньою змовою, домовилися підготувати шапки з прорізями для очей, з метою бути не впізнаними під час скоєння злочину, та інші предмети, необхідні для скоєння злочину.

24.03.2014 року приблизно о 02.00 годні ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння чужим майном, зустрілись на площі біля залізничного вокзалу м. Синельникове Дніпропетровської області, після чого на автомобілі ВАЗ-2108 червоного кольору, що належить громадянину ОСОБА_16 , який не був посвідчений у злочинні наміри ОСОБА_17 . ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , під керуванням останнього, маючи при собі раніше підготовленні знаряддя злочину - шапки з прорязіми для очей, перчатки, металевий прут та дерев`яні палиці, направились у с. Грушевато - Криничне Синельниківського р-ну Дніпропетровської області, де мешкають подружжя ОСОБА_14 , з метою заволодіння їх грошовими коштами шляхом розбійного нападу.

В цю ж ніч, приблизно о 03.00 годині ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , маючи намір на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням до житла, за попередньою змовою, одягнувши раніше приготовлені шапки чорного кольору з прорізями для очей, щоб бути не впізнаними, перчатки, та взявши знаряддя злочину металевий прут та дерев`яні палиці, проникли через калитку з боку садової ділянки до вхідної двері будинку АДРЕСА_6 , в якому мешкають потерпілі ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 .

Підійшовши до вказаної двері, ОСОБА_11 постукав в двері зазначеного будинку, які відкрив ОСОБА_9 , та відразу наніс, з метою подавлення опору потерпілим ОСОБА_9 , металевим прутом декілька ударів в області голови та тулубу ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження голови, що відповідно до висновку експерта № 119 від 29.04.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я. Від нанесених ударів потерпілий ОСОБА_9 впав на підлогу.

Після цього ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 проникли в приміщення будинку, де з кімнати на крики ОСОБА_9 про допомогу вийшла ОСОБА_10 . Переслідуючи злочинний намір на заволодіння майном подружжя ОСОБА_14 , ОСОБА_11 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_19 та ОСОБА_12 , залишився в коридорі утримувати ОСОБА_9 на підлозі з метою подолання опору останнім, а ОСОБА_12 , для попередження опору ОСОБА_10 , наніс їй декілька ударів металевим прутом в область голови та тулубу, спричинивши тілесні пошкодження голови, які згідно висновку експерта № 118 від 29.04.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я та пошкодженням середнього ступеню тяжкості з ознаками тривалості розладу здоров`я понад 3 тижні.

В результаті нанесених ударів ОСОБА_10 , не втримавшись на ногах, впала на підлогу, а ОСОБА_12 в свою чергу став її утримувати на підлозі.

В цей же час, коли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 утримували подружжя ОСОБА_14 на підлозі з метою подолання їх опору, висловлюючи усні погрози фізичного насильства відносно останніх, вимагали віддати їм кошти, котрі, на думку нападників, потерпілі зберігали в будинку, а ОСОБА_11 при цьому наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_9 , причинивши йому фізичний біль, ОСОБА_13 , скориставшись безпорадним станом потерпілих ОСОБА_14 , особисто почав обшукувати будинок з метою знаходження зазначених грошових коштів. Не знайшовши коштів, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в присутності потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, заволоділи мобільним телефоном марки «LG» вартістю 250 гривень, грошовими коштами потерпілих з гаманця ОСОБА_10 у сумі 1000 грн., та іншим майном потерпілих, яке не представляє для них цінності, а саме чохлом із шкірозамінника чорного кольору від мобільного телефону потерпілого ОСОБА_9 , до телефону марки «LG», двома пляшками саморобного алкогольного напою, упаковкою чаю, та з місця скоєння злочину зникли, присвоївши та розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд в корисливих для себе цілях.

Злочинними діями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було заподіяно майнову шкоду на загальну суму 1250 грн.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину визнав частково та пояснив, що 23.03.2014 року о 19.30 г він заступив на зміну в Синельниківському ЛВ. Після 00.00 годин йому зателефонував ОСОБА_20 , який при зустрічі запропонував йому поїхати в с. Грушевато-Криничне для викрадення металу. При цьому їх розмову чули ОСОБА_21 та ще якийсь чоловік. Потім на ст.. Синельникове 1 на автомобілі під`їхав ОСОБА_22 , якому ОСОБА_20 також запропонував поїхати в с. Грушевато-Криничне для викрадення металу. По дорозі в автомобілі пропало світло, тому вони пересіли на інший автомобіль червоного кольору і поїхали в с. Грушевато-Криничне. Приїхали десь о 02.30 03.00 годині та зупинились приблизно в п`яти метрах від будинку АДРЕСА_6 , на який показав ОСОБА_20 та сказав, що за металом потрібно зайти в цей двір. ОСОБА_22 залишився біля автомобілю, а він та ОСОБА_20 зайшли в двір через задню калітку. На ньому були перчатки, чорна шапка, міліцейські штани, сапоги та цивільна чорна куртка. В дворі шукали метал, потім вирішили відкрити гараж. Коли він підійшов до автомобіля ОСОБА_23 , який стояв в дворі, то почув розмови ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , тому пішов до них. Його обличчя та обличчя ОСОБА_22 було відкрите. Потім зі слів ОСОБА_22 йому стало відомо, що відчинились вхідні двері в будинок, де стояв потерпілий з топором в руці і щоб потерпілий не вдарив ОСОБА_22 , останній руками заштовхнув потерпілого в будинок. Також після того як відчинились вхідні двері в будинок, ОСОБА_22 вихватив у нього з руки металевий прут, оскільки потерпілий був з топором. Даний металевий прут він знайшов в дворі біля автомобіля Таврія, щоб ним відкрити гараж. ОСОБА_22 з металевим прутом перший зайшов в будинок та вдарив ним потерпілого, а він зайшов слідом за ОСОБА_22 , щоб забрати його з будинку. Потерпілий знаходився в коридорі в напівсидячому положенні, на його голові була кров та він був без свідомості. Щоб потерпілий прийшов до тями, він вдарив ОСОБА_14 в обличчя один раз кулаком. Коли потерпілий прийшов до тями, то він положив його на підлогу, придавив його коліном до підлоги і тримав за плече протягом 10 15 хвилин, оскільки поруч на підлозі лежав топор. Біля ОСОБА_14 він знаходився постійно для того, щоб потерпілий не піднявся, при цьому потерпілий кликав ОСОБА_24 , яка щось кричала. Також потерпілий просив його, щоб він дав йому можливість піднятись з підлоги та сісти. Чому саме він не дав потерпілому можливості піднятися, пояснити не може. В кімнаті потерпіла вдарила ОСОБА_22 металевим прутом, а ОСОБА_22 вдарив її один чи два рази, але в які частини тіла та чим він не бачив. Чув, що потерпіла та ОСОБА_22 про щось розмовляли. Потім він почув, що в будинку відбувалась якась боротьба. Жулай в будинок не заходив, так як він сказав, що його знають потерпілі. Хто саме перевертав речі в будинку, він не бачив. Потім він крикнув ОСОБА_22 , що потрібно уходити та забрав чохол від мобільного телефону потерпілого. Коли вийшли з будинку, то зустріли ОСОБА_20 в дворі біля літньої кухні. Потім вони втрьох побігли до автомобіля ВАЗ, на якому приїхали. По дорозі із села він викинув через вікно чохол від мобільного телефону. Також, пояснив, що написав заяву про чистосердечне розкаяння, так як працівники міліції сказали йому що саме потрібно розповісти. Вчинення ним розбою не визнає, оскільки про це ні з ким не домовлявся, тобто не визнає спільної змови, оскільки між ними не було розподілення ролей, його умисел був спрямований на викрадення металу. Про гроші між ним та обвинуваченими розмови також не було, масок, перчаток, палок та металевих прутів вони з собою не брали. Визнає, що знаходився в будинку, що забрав мобільний телефон та чохол від нього та, що застосував до потерпілих насильство.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину визнав частково та пояснив, що в ніч з 23.03.2014 року на 24.03.2014 року працював в економ-таксі. На ст.. Синельникове 1 його зупинили ОСОБА_25 і ОСОБА_20 і попросили поїхати в с. Грушевато-Криничне, на що він погодився. Під час руху в автомобілі зникло світло і він подзвонив ОСОБА_26 , щоб він дав свій автомобіль ВАЗ 2108 червоного кольору. Він, ОСОБА_25 та ОСОБА_20 пересіли на даний автомобіль та поїхали в с. Грушевато-Криничне, під час руху ОСОБА_20 показував дорогу. В селі зупинились від будинку потерпілих на відстані приблизно 10 20 метрів, ОСОБА_20 та ОСОБА_25 нічого йому не сказавши пішли до будинку, а він залишився в автомобілі. Потім по мобільному телефону йому подзвонив оператор таксі і він пішов в двір будинку позвати ОСОБА_25 та ОСОБА_20 , так як йому необхідно було повертатись. Коли прийшов в двір, то ОСОБА_25 стояв біля вхідних дверей в будинок, які відчинились і ОСОБА_25 першим зайшов в коридор, а слідом за ним зайшов і він. При цьому не встиг сказати ОСОБА_25 , що потрібно повертатись. В коридорі було темно та він побачив як ОСОБА_25 присів з лівої сторони, при цьому потерпілого він не бачив. Він вихватив у ОСОБА_25 з рук металевий прут та пройшов в кімнату, де жінкою йому був нанесений удар по тулубу та по голові, а він у відповідь металевим прутом також наніс їй удар, від чого вона впала. Потім він знаходився біля неї деякий час і через хвилин 10 15 сказав ОСОБА_25 , що потрібно уходити. Чи казала йому щось потерпіла, він не пам`ятає. Коли він побачив, що жінка впала та у неї з`явилася кров, він вибіг з будинку. ОСОБА_25 постійно знаходився біля потерпілого, а він постійно знаходився біля потерпілої. Де знаходився ОСОБА_20 , він не бачив, хто перевертав речі в будинку він також не бачив. Але в подальшому пояснив, що ОСОБА_13 також заходив в будинок, а саме в кімнату. Після цього він та ОСОБА_25 прибігли до автомобіля, а коли прийшов ОСОБА_20 він не замітив. Потім вони втрьох сіли в автомобіль і уїхали. По дорозі ОСОБА_25 щось викинув через вікно. На ст.. Синельникове 1 він висадив ОСОБА_25 та ОСОБА_20 , а сам поїхав працювати. ОСОБА_25 він раніше знав, оскільки той часто користувався його послугами таксі. Також пояснив, що визнає своє знаходження в будинку та спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілій, інші обставини справи не визнає. Розмов щодо грошей не було. Він був одягнений в куртку, на голові була кепка з козирком та капюшон, перчатки він не вдягав, ніжків з-під стільця не бачив. Металевий прут вони привезли з собою. У ОСОБА_25 була дерев`яна палка, а у нього металевий прут, що також бачив ОСОБА_13 . В подальшому пояснив, що металевий прут та дубинка лежали в багажнику автомобіля, оскільки під час руху він почув гуркіт. Поїхати в село для викрадення грошей запропонував ОСОБА_13 . До будинку підходили втрьох, ОСОБА_13 в будинок заходив за ним. Ні грошей, ні чаю, ні пляшки вина, ні чохла для мобільного телефону він також не бачив. Коли виходив з будинку, потерпілий лежав в коридорі, а ОСОБА_25 сидів біля нього.

Обвинувачений ОСОБА_13 свою вину не визнав та пояснив, що 24.03.2014 року приблизно о 01.00 г подзвонив ОСОБА_25 , з яким домовились зустрітись на вокзалі ст.. Синельникове 1. При зустрічі він запропонував ОСОБА_25 поїхати в с. Грушевато-Криничне для викрадення металу у потерпілих, про що чули ОСОБА_21 та ОСОБА_27 , які підходили до них попросити цигарок. Потім вони побачили автомобіль ОСОБА_22 і попросили його поїхати в с. Грушевато-Криничне забрати метал. По дорозі автомобіль зламався та ОСОБА_22 подзвонив своєму знайомому, щоб він дав свій автомобіль. Вони пересіли на автомобіль ВАЗ 2108 та поїхали в с. Грушевато-Криничне. В село приїхали приблизно о 03.00 г та зупинились від будинку потерпілих на такій відстані, щоб не було видно автомобіля. Він сказав ОСОБА_22 де зупинитись та вказав адресу потерпілих. Потім він та ОСОБА_25 пішли до будинку, в якому було темно, а ОСОБА_22 залишився біля автомобіля. У нього на голові нічого не було, одягнув лише кожані чорні перчатки перед тим як зайти в двір, щоб не вимазатись. На голові ОСОБА_25 була шапка темного кольору, а на руках одягнені темні перчатки. Що було на голові та на руках у ОСОБА_22 він не знає. В дворі будинку він з ОСОБА_25 розійшлись по різним сторонам шукати метал та щось знайти, щоб відкрити гараж, оскільки йому було відомо, що в ньому є що взяти. Він та ОСОБА_25 вирішили, що потерпілі дома сплять, так як їх автомобіль стояв в дворі. Потім прийшов ОСОБА_22 та сказав, що йому подзвонив оператор таксі та повідомив, що необхідно їхати на замовлення. Коли він виходив з заднього двору, то почув шум і крик, але звідки, сказати не може. Потім він перечепився та ліктем випадково вибив скло у вікні. В будинок він не заходив, потерпілих не бачив, а лише бачив як з будинку першим вибіг ОСОБА_22 , а за ним ОСОБА_25 . У ОСОБА_22 була розбита голова і була кров. Як потім йому розповів ОСОБА_22 , в будинку його вдарила потерпіла. Після цього вони втрьох сіли в автомобіль і уїхали. По дорозі ОСОБА_25 через вікно автомобіля щось викинув. Також в автомобілі він чув розмову ОСОБА_25 та ОСОБА_22 , який сказав, що потерпілий відчинив двері та в нього був топор. На ст.. Синельникове 1 вони розійшлись. Раніше з потерпілими він був знайомий, так як їх син ОСОБА_28 є кумом його дружини. ОСОБА_9 неодноразово звертався до нього за допомогою. До 23 березня він спілкувався з ОСОБА_29 , який розповів йому, що хоче купити будинок, але розмови про 100 000 грн. у них не було, він лише возив ОСОБА_30 по адресам. Цивільний позов потерпілих не визнав.

Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що 24.03.2014 року близько 03.00 години обвинувачені проникли на його подвір`я будинку АДРЕСА_6 . Перебуваючи в своєму будинку, де постійно в кімнаті горіло світло, він почув розмови приблизно двох людей, які знаходилися у нього на подвір`ї, та серед них він впізнав голос ОСОБА_20 , так як раніше з ним спілкувався, бо ОСОБА_20 часто бував у нього в гостях. Один з обвинувачених сказав: «Дядько відкрий, дай горілки». Він в цей час стояв біля вхідних дверей з топором та коли торкнувся ручки вхідних дверей, то вони самі відчинились і він побачив трьох осіб в темних масках з прорізями для очей. Один з них був нижчий на зріст, у кожного в руці був металевий прут. Всі троє чоловіків один за одним зайшли в будинок. Йому одразу був нанесений удар по голові металевим прутом, він покликав дружину та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то лежав на боці, а на поясниці сидів один з чоловіків та рукою придавлював його ліве плече. Він просив відпустити його, просив, щоб дав можливість сісти, але чоловік не відпускав, сказав йому: «Мовчи, бо вб`ю» та кулаком в перчатці наніс йому більше п`яти ударів в область обличчя, при цьому він був в свідомості. Також він почув стук падаючого тіла та питання: «Де гроші», дружина відповіла: « ОСОБА_31 нас четверо дітей, убивай, але грошей немає». Він не міг нічого сказати, так як в роті була кров. Також він бачив, як один з чоловіків бігав з кімнати в кімнату, при цьому падали речі. Потім хтось з них, але не ОСОБА_20 , сказав: «Тікаємо». Останнім з хати з пляшкою коньяку в руці вийшов той, хто держав його. Дружина вся в крові лежала в спальні на килимі. Потім він подзвонив синові та міліції. В спальні всі речі були перевернуті, тобто видно, що щось шукали. Обвинувачені також хотіли знайти гроші в розмірі 100 000, так як ОСОБА_20 знав про гроші, бо він є кумом його сина, який розповів ОСОБА_20 про купівлю хати за 100 000 грн. Він також помітив, що пропав гаманець з грошима 1000 грн., чохол для мобільного телефону темного кольору. Крім того, пояснив, що той, хто його держав, знаходився постійно на веранді, в хату не заходив. Жулай заходив в хату, так як він чув його голос. Уточнений цивільний позов підтримав в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_13 . До обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 претензій не має. Крім того, під час огляду речових доказів, потерпілий ОСОБА_9 впізнав чохол від мобільного телефону, який був виявлений на узбіччі дороги під час проведення огляду місця події.

Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що вона прокинулась від того, що хтось сильно стукав у двері. Скільки осіб зайшло до будинку, вона не бачила, але в кімнату, де вона знаходилась, зайшло двоє чоловіків в масках з прорізями для очей. Вона почула крик свого чоловіка, який перебував у коридорі, а потім почула, що він впав. У зв`язку з цим вона взяла для самозахисту металевий прут, який знаходився у неї в спальні. Але потім їй був нанесений удар по голові зверху металевим прутом, від чого вона впала та чоловік, обличчя якого було в масці, запитав: «Де гроші, а то вб`ю». Вона відповіла, що грошей немає, при цьому вона відчувала від цих осіб загрозу для свого здоров`я. Від удару вона знепритомніла. Коли прийшла до тями, то лежала на підлозі на боці. Один з чоловіків перевертав в спальні речі, а інший тримав її, а саме, поставив свою ногу їй на спину. Потім чоловіки вибігли з хати. У неї була розбита голова та зламана рука. Від свого чоловіка вона дізналася, що його теж під час нападу в коридорі утримувала третя невідома особа в масці. Вже в лікарні вона побачила у свого чоловіка тілесні пошкодження на голові та в області обличчя. Уточнений цивільний позов підтримала в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_13 . До обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 претензій не має, так як матеріальна та моральна шкода відшкодована ними у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснила, що точної дати не пам`ятає, але приблизно місяців 5 потому вона була присутня в якості понятої під час опитування ОСОБА_25 про скоєний злочин. Також був присутній понятий ОСОБА_33 . Після оголошення її показань, свідок підтвердила, що ОСОБА_25 пояснив, як він спільно з двома його знайомими на автомобілі ВАЗ скоїли розбійний напад в с. Грушевато-Криничне. Тобто приблизно о 03.00 годині в масках та з палицею увірвались в будинок АДРЕСА_6 та із застосуванням фізичної сили стали вимагати від потерпілих гроші. З дому вони викрали дві пляшки вина, пакет чаю та мобільний телефон потерпілого.

Свідок ОСОБА_34 суду пояснив, що є сусідом потерпілих. Вночі він побачив автомобіль червоного кольору, який стояв в провулку та приблизно через годину автомобіль уїхав. Більше нічого йому не відомо.

Свідок ОСОБА_35 суду пояснив, що являється сином потерпілих. 24.03.2014 року приблизно о 03.15 03.30 годин йому подзвонили батьки та повідомили, що їх побили. Коли він приїхав додому до батьків, то вони були в крові, їх голови були розбиті, в коридорі та спальній кімнаті батьків також було все в крові, всі речі були перевернуті. Батьки розповіли, що їх побили троє чоловіків, що спочатку постукали в двері, батькові показався знайомий голос і він відчинив двері. Але не встигши відчинити двері, як одразу батько отримав удар по голові. Один з трьох чоловіків держав батька, а двоє інших пішли далі в будинок. Той, хто держав батька, бив його в обличчя кулаком, при цьому батько втрачав свідомість. Матір також ударив один чоловік, від чого вона втратила свідомість. Батьки розповіли, що чоловіки вимагали у них гроші, але забрали лише чай, нібито горілку та з гаманця пропало близько 1000 грн. Також батьки розповіли, що удари їм наносили металевим чи дерев`яним прутом, точно не пам`ятає. Металевий прут, який вилучили з будинку працівники міліції, належить його батькам, вони тримали його дома для свого самозахисту. Також пояснив, що у його рідного брата ОСОБА_30 є кум ОСОБА_20 , якому брат сказав, що потрібно знайти будинок, який батьки (потерпілі) хотіли купити за 100 000 грн. Про цю розмову йому розповів його брат ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_37 суду пояснив, що навесні 2014 року приблизно о 10.00 годині він приїхав до свого друга, який проживає по сусідству з потерпілими в с. Грушевато-Криничне. Він почув, що сусід потерпілих кричав: «Ловіть вори», та якісь чоловіки побігли через огороди в бік кафе. Потім він побачив двох чоловіків, які йшли по дорозі, а позаду кафе стояв автомобіль сірого кольору, який потім уїхав.

Свідок ОСОБА_38 суду пояснив, що навесні 2014 року приблизно об 11.00 г, повертаючись додому з дачі с. Грушевато-Криничне, на дорозі побачив чорну шапку з вирізаними дирками, яку він підібрав та подзвонив дільничному. Потім працівникам міліції він показав місце, де знайшов дану шапку. В метрах 10 від місця, де лежала шапка, працівники міліції також знайшли мобільний телефон. Після цього був складений протокол, в якому він поставив свій підпис.

Свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що працює в Синельниківському ЛВ на ст.. Синельникове 1. 23.03.2014 року о 20.00 годині він та ОСОБА_25 заступили на зміну. Після 00.00 годин ОСОБА_25 подзвонила дружина та повідомила про поломку газового котла. ОСОБА_25 сказав, що йому необхідно відлучитися приблизно на годину, при цьому він зняв формений одяг та надів свою куртку. Повернувся ОСОБА_25 приблизно через 2 2, 5 години і до 08.00 години ранку 24.03.2014 року вони допрацювали зміну.

Свідок ОСОБА_40 суду пояснив, що в 2014 році, точної дати не пам`ятає, виїжджав в с. Грушевато-Криничне. На узбіччі дороги за участю понятих були виявлені та вилучені перчатки світлого кольору, чорний чохол від мобільного телефону. У зв`язку з цим був складений відповідний протокол.

Свідок ОСОБА_41 суду пояснив, що в ніч з 23.03.2014 року на 24.03.2014 року він та ОСОБА_21 приблизно о 02.00 годині зустріли біля магазину в м. Синельникове ОСОБА_25 та ОСОБА_20 , які розмовляли про скоєння крадіжки та чим будуть відчиняти ангар. Потім ОСОБА_25 та ОСОБА_20 уїхали на автомобілі сріблястого кольору.

Свідок ОСОБА_42 суду пояснив, що в серпні 2014 року був присутній при розмові між ОСОБА_11 та ОСОБА_29 , який повідомив, що потерпілі навмисно вказали неправдиву інформацію про викрадення у них двома нападаючими 1000 грн. навесні 2014 року, щоб прискорити слідство.

Вина обвинувачених у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується показаннями потерпілих, свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_34 , ОСОБА_44 , ОСОБА_38 , ОСОБА_45 та ОСОБА_40 , наданими ними в судовому засіданні, та письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколом огляду місця події від 24.03.2014 року з фототаблицею, а саме, будинку АДРЕСА_6 , яке належить потерпілим, де виявлені сліди крові людини та розкидані речі (т. 3 а.с. 19 26);

протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_9 , який просить притягнути до відповідальності трьох невідомих осіб, котрі 24.03.2014 року близько о 04.30 годин проникли до його будинку АДРЕСА_6 , де із застосуванням насилля до нього та його дружини ОСОБА_10 , відкрито заволоділи майном (т. 3 а.с. 38);

висновком про вартість мобільного телефону LG KG276, яка станом на 03.06.2014 року становить 250 грн. (т. 3 а. с. 49);

протоколом проведення слідчого експерименту від 20.06.2014 року за участю потерпілих, в ході якого вони пояснили та показали як троє раніше незнайомих їм людей в одягнених масках та перчатках зайшли в їх будинок, двоє з яких застосували до них фізичне насильство шляхом нанесення їм тілесних ушкоджень металевим прутом, а також утримуючи їх, висловлювали усні погрози фізичного насильства та вимагали гроші, а третій в цей час обшукав будинок, після чого, заволодівши майном, втекли (т. 3 а. с. 52 53);

протоколом огляду від 25.06.2014 року речових доказів, а саме, чохол чорного кольору від мобільного телефону (т. 3 а. с. 55);

протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав чохол для мобільного телефону чорного кольору під номером 3, влучений протоколом огляду місця події від 24.03.2014 року (т. 3 а. с. 56 59);

протоколом огляду місця події від 24.03.2014 року, а саме, обочини дороги, що веде до с. Грушевато-Криничне, на якій було виявлено шерстяну шапку чорного кольору з саморобними вирізами для очей, всередині якої знаходилась перчатка білого кольору. На відстані близько сорока метрів від виявленої шапки, виявлено чохол для мобільного телефону чорного кольору. На відстані трьохсот метрів від виявленої шапки також виявлена пляшка об`ємом 0, 5 л з-під коньяку «Таврія» наполовину заповнена рідиною темно-червоного кольору (т. 3 а. с. 67);

рапортом оперуповноваженого Синельниківського МВ ОСОБА_46 від 11.04.2014 року, згідно якого в ході виконання доручення за фактом розбійного нападу відносно ОСОБА_9 були проведені заходи, в ході яких за вчинення злочину були встановлені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (т. 3 а. с. 77);

рапортом оперуповноваженого Синельниківського МВ ОСОБА_47 від 11.04.2014 року, згідно якого в ході виконання доручення по факту розбійного нападу відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , який мав місце приблизно о 03.10 годин 24.03.2014 року в АДРЕСА_6 , за вчинення даного кримінального правопорушення було викрито гр.. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 3 а.с. 80);

протоколами проведення слідчих експериментів від 12.04.2014 року та 11.04.2014 року за участю ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які пояснили та показали, як 24.03.2014 року близько 02.00 години вони та ОСОБА_13 , домовившись про напад на подружжя ОСОБА_14 з метою заволодіння грошей, вирушили на автомобілі ВАЗ 2108 в с. Грушевато-Криничне. Зупинившись біля будинку потерпілих, вдягли раніше приготовлені маски (шапки чорного кольору з вирізами для очей) та перчатки, взяли монтировку та палиці та зайшли в будинок, де застосували фізичне насильство до потерпілих шляхом нанесення ударів металевим прутом та, утримуючи їх, вимагали гроші, обшукували кімнати, після чого вийшли з будинку та уїхали на цьому ж автомобілі, під час руху якого викинули маску, перчатки та чохол від мобільного телефону. Крім того, ОСОБА_11 пояснив, що 23.03.2014 року він знаходився за місцем свого мешкання та зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , який повідомив, що знає де є гроші та вони вирішили вчинити напад. (т. 3 а. с. 183 187, т. 4 а. с. 32 36);

оглянутими в судовому засіданні дисками з відеозаписами слідчих експериментів, проведених за участю ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які показали обставини вчиненого ними злочину таким чином як вони викладені в протоколах слідчих експериментів (т. 3 а. с. 188, т. 4 а. с. 37);

оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, а саме, шапкою чорного кольору з саморобними вирізами для очей, чохол чорного кольору для мобільного телефону, двома перчатками сіро-помаранчевого кольору, які згідно постанови були визнані та долучені до справи як речові докази (т. 4 а. с. 184) висновком судово-медичної експертизи № 119 від 29.04.2014 року,згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 встановлені тілесні пошкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: шкіряної (рваної або рубаної за даними медичних документів) рани голови у тім`яній ділянці зліва, струсу головного мозку. Характер зовнішнього тілесного пошкодження голови, відображеного в представленій медичній документації на ім`я потерпілого, у вигляді шкіряної рани тім`яної ділянки зліва, вказує на спричинення при не менш як однократному травматичному впливі тупого твердого травмую чого предмету (предметів), вірогідно з обмеженою та видовженою контактуючою поверхнею. Зазначені експертні дані, не виключають вірогідності їх спричинення в строки, зазначені у постанові та медичній документації, тобто 24.03.2014 року. Тілесні пошкодження голови у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з раною шкіри та струсом головного мозку, у своїй сукупності, відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я. Експертні дані щодо характеру тілесних пошкоджень голови не суперечать умовам їх спричинення, відображеним в постанові про призначення експертизи (т. 5 а. с. 3 4);

висновком судово-медичної експертизи № 118 від 29.04.2014 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_10 встановлені тілесні пошкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: шкіряні (рвані, рубані за даними медичних документів) рани голови у тім`яній ділянці справа та скроневій ділянці зліва; струсу головного мозку; закритого велико уламкового внутрисуставного перелому дистального метаепіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому шилоподібного відростку лівої ліктьової кістки без зміщення уламків. Характер тілесних пошкоджень голови, відображених в представленій медичній документації на ім`я потерпілої, у вигляді шкіряних ран, локалізація їх у взаємно різних анатомічних ділянках голови, характер пошкодження лівої променевої кістки, вказують на спричинення їх при не менш як трьох контактах з тупим твердим травмуючим предметом (предметами), вірогідно з обмеженою та видовженою контактуючою поверхнею. Зазначені експертні дані не виключають вірогідності їх спричинення в строки, зазначені у постанові та медичній документації, тобто 24.03.2014 року. Тілесні пошкодження голови у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з ранами шкіри та струсом головного мозку у своїй сукупності відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я. Закриті переломи дистального мета епіфізу променевої та шилоподібного відростку ліктьової кісток лівого передпліччя відносяться до категорії тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я понад 3 тижні. Експертні дані щодо характеру та численності тілесних пошкоджень голови та лівої верхньої кінцівки не суперечать механізму та умовам їх спричинення, відображеним в постанові про призначення експертизи (т. 5 а. с. 7 8);

протоколом огляду, згідно якого був оглянутий пакунок з предметами, вилученими в ході огляду місця події, в якому знаходяться шапка чорного кольору, в середині якої знаходиться перчатка білого кольору, звернута в клубок (т. 5 а. с. 92);

висновком судово-імунологічної експертизи № 604 від 26.06.2014 року, згідно якого з урахуванням групової характеристики крові ОСОБА_11 , ОСОБА_13 і ОСОБА_12 не виключається можливість походження слини на шапці від ОСОБА_12 і ОСОБА_13 як кожного окремо так і суміші слини від обох у разі почергового використання шапки. Присутність слини ОСОБА_11 не виключається тільки у разі домішку його слини до слини ОСОБА_13 і ОСОБА_12 (т. 5 а. с. 95 99);

висновком судово-імунологічної експертизи № 610 від 08.07.2014 року, згідного якого з урахуванням групової характеристики крові потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 , ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , не виключається можливість походження крові в сліді на фрагменті поліетилену (об. № 2), в зіскобі РБК з правої сторони лутки двері у кімнату праворуч від коридора (об. № 3), в слідах на першій сторінці газети «Український пенсіонер» № 49 (об. № 5), в слідах на марлевому відрізку (об. № 6), від обох потерпілих. Присутність крові ОСОБА_11 в слідах крові на досліджених об`єктах (№, № 2, 3, 5, 6) не виключається тільки у разі домішку до крові іншої особи, в тому числі і потерпілих (т. 5 а. с. 131 136).

Судова колегія за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює зазначені докази як належні, допустимі, достовірні та взаємопов`язані.

Інші досліджені в ході судового розгляду висновки експертиз, протоколи обшуку домоволодінь, протоколи огляду місця події та показання свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та ОСОБА_37 судова колегія не приймає до уваги як належні докази, оскільки вони не містять жодних фактичних даних, які мають значення для кримінального провадження, а тому й не узгоджуються з іншими вищевказаними письмовими матеріалами кримінального провадження, з показаннями потерпілих і свідків, а також не підтверджують встановлених судом обставин вчиненого злочину. Зазначені в обвинувальному акті обставини, що ОСОБА_11 достовірно знав про наявність у подружжя ОСОБА_14 коштів в сумі 100 000 грн., що в кінці січня 2014 року він зустрівся з ОСОБА_13 та домовився прийняти участь в скоєнні розбійного нападу, що обвинувачені обмовили роль кожного у скоєнні злочину, що 23.03.2014 року ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_48 зустрілись біля кафе «Караван» в м. Синельникове, що мали при собі ніжки з-під стільця, що ОСОБА_11 наніс потерпілій ОСОБА_10 удар монтировкою та утримував її на підлозі не були встановлені в ході судового розгляду, оскільки жодного належного їм підтвердження суду надано не було.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_44 встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_13 було відомо про наявність у потерпілих великої суми коштів в розмірі 100 000 грн., а протоколом проведення слідчого експерименту також підтверджується, що після повідомлення обвинуваченим ОСОБА_13 про гроші обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 погодилися та вирішили вчинити напад.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 та з його показань в судовому засіданні встановлено, що він утримував потерпілого ОСОБА_9 , але ударів монтировкою йому не наносив, лише суду пояснив, що наніс потерпілому удар кулаком в обличчя та знаходився постійно біля нього, а ОСОБА_12 наніс удар потерпілій та знаходився постійно біля неї, що також підтвердив в судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_12 . Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про те, що він не бив монтировкою потерпілого, були спростовані протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 , який показав, що, коли відчинились вхідні двері в будинок, то удари монтировкою потерпілому наносив ОСОБА_11 .

Доводи обвинувачених про те, що вони не домовлялися про вчинення розбійного нападу на потерпілих з метою заволодіння грошовими коштами, що не готували знаряддя злочину та, що не одягали маски та перчатки є безпідставними, оскільки спростовані вищевказаними належними та допустимими доказами. Доводи обвинуваченого ОСОБА_13 , що він взагалі не заходив в будинок також є необґрунтованими, оскільки показаннями потерпілих підтверджується, що в будинок заходили троє чоловіків, двоє з яких застосували до потерпілих насильство та утримували їх, а інший обшукував кімнати в будинку та ОСОБА_9 впізнав голос ОСОБА_13 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_11 щодо визнання недопустимим доказом диску з відеозаписом слідчого експерименту за його участю, який був оглянутий в судовому засіданні, у зв`язку з неналежною якістю запису, суд вважає необґрунтованими, оскільки не відповідають ст.. 87 КПК України, внаслідок чого зазначені обвинуваченим обставини не є істотними порушеннями. Крім того, протокол слідчого експерименту, проведений відповідно до вимог КПК України за участю захисника, досліджений згідно ст. 358 КПК України та визнаний судом належним та допустимим доказом, містить відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження. Доводи сторони захисту щодо вилучення з матеріалів справи пояснень ОСОБА_13 від 10.04.2014 року та електронного диску з його опитуванням (т. 3 а. с. 81 83) як недопустимий доказ судова колегія не приймає до уваги, оскільки згідно правил ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_13 з приводу того, що до нього з боку працівників міліції під час досудового розслідування застосовувались незаконні заходи фізичного та психологічного впливу не знайшли свого повного підтвердження в ході судового розгляду, оскільки за даним фактом 23.12.2014 року постановою прокуратури Дніпропетровської області було закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні співробітників Синельниківського МВ складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Дана постанова обвинуваченим не оскаржувалась, хоча судом йому було роз`яснено таке право. Крім того, висновком судово-медичної експертизи № 99 будь-яких тілесних пошкоджень на тілі ОСОБА_13 не виявлено (т. 5 а. с. 64 65).
До невизнання обвинуваченим ОСОБА_13 своєї вини та часткового визнання обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 своєї вини судова колегія відноситься критично та розцінює як один із способів захисту від пред`явленого їм обвинувачення та бажання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пом`якшити покарання, а обвинуваченого ОСОБА_13 уникнути відповідальності. Так, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_49 , хоча й частково визнали свою вину, але протягом судового розгляду давали непослідовні показання, а саме, на однакові запитання сторін кримінального провадження та суду відповідали по різному.
Згідно Пленуму ВСУ № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, який обов`язково повинен виявлятися в психологічному або фізичному насильстві, яке здатне подавити волю потерпілого та примусити його передати майно винному. Вчинення розбою за попередньою змовою групою осіб має місце тоді, коли розбій спільно вчинили двоє чи більше осіб, які раніше, до початку розбою, домовились про спільне його вчинення, і розподілення функцій виконання тут не має значення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що самі приготування обвинувачених до злочину, знаходження в будинку потерпілих похилого віку, про що було відомо обвинуваченим, обстановка та знаряддя вчинення злочину, присутність ОСОБА_13 в будинку та його не перешкоджання діям ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні ними насильства відносно потерпілих, небезпечного для здоров`я, свідчать про наявність завчасно обумовленого ними умислу на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння майном, поєднаним з насильством, небезпечним для здоров`я осіб, які зазнали нападу, вчиненому за попередньою змовою обвинувачених, поєднаного з проникненням у житло. Що стосується доводів обвинувачених про їх домовленість на вчинення крадіжки металу у потерпілих, про що й підтвердив свідок ОСОБА_41 , то вони не спростовують висновків суду щодо наявності у обвинувачених умислу на вчинення розбійного нападу та не знижують ступінь їх відповідальності у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Крім того, доводи обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника стосовно необхідності кваліфікації його дій за ст.. 185 КК України, суд не приймає до уваги та вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_13 умислу на вчинення інкримінованого йому злочину.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
При призначенні покарання обвинуваченим судова колегія враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, особи винних, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 , раніше не судимий, працював інспектором патрульної служби ГПС ЛВ на ст.. Синельникове, 30.04.2014 року був звільнений з органів внутрішніх справ, має спеціальне звання старшого сержанта, за місцем роботи характеризувався задовільно, за місцем проживання характеризується посередньо, має малолітню дитину, 2012 року народження, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав частково, матеріальну та моральну шкоду потерпілим відшкодував повністю та попросив вибачення.

Обвинувачений ОСОБА_12 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав частково, матеріальну та моральну шкоду потерпілим відшкодував повністю та попросив вибачення.

Обвинувачений ОСОБА_13 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, має малолітню дитину, 2011 року народження, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вину не визнав, матеріальну та моральну шкоду не відшкодував.

В якості пом`якшуючих покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обставин згідно положень ст.. 66 КК України суд враховує добровільне відшкодування завданого ними збитку. Пом`якшуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_13 обставин судом не встановлено.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст. 67 КК України суд враховує вчинення обвинуваченими злочину щодо особи похилого віку.

Крім того, вибачення обвинувачених перед потерпілими судова колегія враховує лише як обставину, яка характеризує їх особи, але не враховує як пом`якшення їх покарання, оскільки в ході судового розгляду обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнали свою вину частково, іноді давали суду непослідовні показання, а обвинувачений ОСОБА_13 взагалі не визнавав своєї вини, що дає суду підстави вважати, що обвинувачені у вчиненні злочину щиро не покаялись.

Враховуючи вищевказані обставини та думку потерпілих, які вважали необхідним обвинуваченому ОСОБА_13 призначити найсуворішу міру покарання, а обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вирішити дане питання на розсуд суду, судова колегія вважає, що виправлення обвинувачених неможливо без їх ізолювання від суспільства, а покарання їм повинно бути обрано необхідне та достатнє для їх виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України. Крім того, згідно ст. 54 КК України та враховуючи особу винного, обставини злочину та їх наслідки, судова колегія приходить до висновку про застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 додаткового виду покарання у вигляді позбавлення спеціального звання старшого сержанта. Що стосується конфіскації майна, належного обвинуваченому ОСОБА_11 , то матеріалами кримінального провадження підтверджено, що він на підставі договору купівлі-продажу є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер :01:054:0002 для будівництва та обслуговування даного будинку. Оскільки дане майно було придбане обвинуваченим в період зареєстрованого шлюбу, то враховуючи норми сімейного законодавства воно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та частки майна дружини та чоловіка є рівними, внаслідок чого згідно ст. 59 КК України судова колегія вважає необхідним застосувати конфіскацію ? частини належного ОСОБА_11 майна. Квартиру АДРЕСА_7 , суд не враховує як об`єкт конфіскації майна, так як обвинуваченим ОСОБА_11 28.10.2013 року вона була відчужена за договором купівлі-продажу.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі „Бакланов проти Росії" (рішення від 9.06.2005 року), так і в справі „Фрізен проти Росії" (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що „досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Вирішуючи питання про заявлений потерпілими цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_13 матеріальної шкоди в розмірі 1374 грн., судова колегія вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме, в розмірі 981 грн. 95 коп., оскільки обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було відшкодовано 4000 грн., що підтверджується розписками, а спричинений їм матеріальний збиток всього становить 4981 грн. 95 коп., з яких 1250 грн. становить вартість викраденого майна, а 3731 грн. 95 коп. вартість придбаних медикаментів, що підтверджується копіями товарних чеків. Копію квитанції на суму 100 грн., які були сплачені потерпілим ОСОБА_9 як благодійний внесок, суд не приймає до уваги, оскільки сплата даної суми є добровільним внеском, а товарний чек на суму 224 грн. 50 коп. не містить даних про придбання медичних препаратів. Що стосується вимог про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь потерпілих моральної шкоди, то судова колегія враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, глибину їх фізичних та душевних страждань, похилий вік потерпілих, тяжкість спричиненої їм травми, її наслідки, ступінь вини обвинуваченого, його матеріальний та сімейний стан, вимоги розумності та справедливості, та вважає необхідним повністю задовольнити дану вимогу, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 16750 грн. та на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 16750 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати винними ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яка є його власністю, з позбавленням спеціального звання старшого сержанта та з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Визнати винуватим ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Визнати винуватим ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбування покарання засудженим рахувати з моменту їх затримання, тобто з 10.04.2014 року.

Запобіжний захід засудженим у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з засудженого ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Синельникове Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , матеріальну шкоду в розмірі 490 грн. 98 коп. та моральну шкоду в розмірі 16 750 грн., на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , матеріальну шкоду в розмірі 490 грн. 97 коп. та моральну шкоду в розмірі 16750 грн.

Речові докази, зазначені на аркушах справи 177 181 т. 4, зберігати при матеріалах кримінального провадження; що знаходиться в камері зберігання речових доказів згідно квитанції № 110334 (т. 4 а. с. 183) знищити; що знаходяться в камері зберігання речових доказів прокуратури Дніпропетровської області згідно п. 1 постанови про визнання і долучення до справи речових доказів (т. 4 а. с. 184) знищити, а DVD-RW носій відеозапису слідчого експерименту від 20.06.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_9 зберігати при матеріалах справи; що знаходяться в камері зберігання речових доказів прокуратури Дніпропетровської області, вилучених згідно протоколу обшуку (т. 4 а. с. 43 44) повернути ОСОБА_50 , вилучених згідно протоколу обшуку (т. 3 а. с. 130 131) повернути ОСОБА_51 , вилучених згідно протоколу обшуку (т. 3 а. с. 135 136) повернути ОСОБА_52 , вилучених згідно протоколу обшуку (т. 3 а. с. 219 224) повернути ОСОБА_53 ; що знаходяться під розпискою у ОСОБА_54 (т. 3 а. с. 225) залишити в його володінні.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а засудженими в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення їм копії даного вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1