АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/540/15 Справа № 199/8145/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001405, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 січня 2015 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, не судимого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч.2 ст.125 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

в апеляції:
· захисник, просить вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині засудження його по епізоду від 14.04.2014 року за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, скасувати та винести виправдувальний вирок.
В частині засудження ОСОБА_7 по епізоду від 01.05.2014 року вирок суду скасувати та кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в інший районний суд.

Цивільний позов в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_7 в сумі 20 887 грн. 79 коп. по епізоду від 14.05.2014 року скасувати за відсутністю в його діях складу злочину, а отже і його провини.

В решті цивільний позов ОСОБА_10 і ОСОБА_9 залишити без задоволення та направити з кримінальним провадженням на новий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом порушено норми процесуального права, посилаючись на неповноту судового слідства, необ`єктивність оцінки показів свідків, порушення правил допиту потерпілого, оскільки на досудовому розслідування час скоєння кримінального правопорушення був встановлений 1 травня 2014 року в 7 годин 45 хвилин, а потім коли було встановлено алібі обвинуваченого, потерпілі змінили свої покази. Вказав, що не були допитані інші свідки працівники підприємства «Ласунка» для з`ясування місця знаходження обвинуваченого в момент інкримінуємого йому кримінального правопорушення. Зазначив, що судом порушені п.1 ст. 338 УПК України, так як зміна часу скоєння кримінального правопорушення не є підставою для складання нового обвинувального акту. Захист вважає, що поверхневе і формальне розслідування призвело до необґрунтованого і незаконного висновку про винуватість ОСОБА_7 по ч. 2 ст. 125 КК України по епізоду від 14.05.20114 року, оскільки очевидців цього не встановлено. Захист вказує на неупередженість суду при визначенні майже максимального покарання, що ставить родину обвинуваченого на грань матеріальних і моральних нестатків.

Захист також вказав на несправедливість і на незаконність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих таких величезних сум моральної шкоди посилаючись на те, що судом не було з`ясовано глибину і тривалість страждань потерпілих, матеріальне положення сторін.

Вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 січня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених.ч. 1 та ч. 2 ст.125 КК України призначено йому покарання у виді: за ч.1 ст.125 КК України - громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин; за ч.2 ст.125 КК України - обмеження волі на строк один рік шість місяців.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців.
Задоволено повністю цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди потерпілої ОСОБА_10 , моральної частково та на її користь з ОСОБА_7 стягнуто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 288 грн. 37 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн., а всього 20288 грн 37 коп., у задоволенні позовної заяви в іншій частині - відмовлено.
Позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю, моральної шкоди частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 73 грн. 29 коп. і 887 грн. 79 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн. і 20000 грн., а всього 30961 грн. 08 коп., у задоволенні позовних заяв в іншій частині - відмовлено.
За вироком суду ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

ОСОБА_7 01.05.2014 року приблизно з 06 год. 30 хв. до 07 год. 00 хв. знаходився біля будинку №49 на вулиці Гіляровського у м. Дніпропетровську, де мив свій автомобіль. В цей день приблизно о 06 год. 45 хв. із домоволодіння АДРЕСА_2 , розташованого неподалік, на вулицю біля будинку АДРЕСА_2 вийшла ОСОБА_10 , де між нею та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт із-за неприв`язаної собаки останнього, в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, реалізуючи який він підійшов до ОСОБА_10 і діючи умисно наніс правою рукою стиснутою в кулак: один удар в область лівої частини обличчя і другий удар по тильній поверхні лівої кисті - ОСОБА_10 . В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_10 згідно висновку експерта №2682е від 22.07.2014 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синця в області лівої кисті, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
В цей же день, тобто 01.05.2014 року, приблизно о 06 год. 50 хв., на АДРЕСА_2 вийшов ОСОБА_9 , який став на захист своєї дружини і відтягнув ОСОБА_7 від потерпілої ОСОБА_10 ; після чого у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, реалізуючи який ОСОБА_7 умисно наніс один удар рукою стиснутою в кулак в область обличчя ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому згідно висновку експерта №2739е від 24.07.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на слизовій оболонці правої щоки, забійно-рваної рани на слизовій оболонці між правою щокою та яснами, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 14.05.2014 року приблизно о 05 год. 40 хв., знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованій біля будинку по вул. Моторна,54 у м. Дніпропетровську, на грунті склавшихся неприязнених стосунків став погрожувати ОСОБА_9 фізичною розправою. В ході вказаних погроз у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , реалізуючи який ОСОБА_7 , діючи умисно, наніс правою рукою стиснутою в кулак: один удар в область лівого ока потерпілого, після чого ОСОБА_9 втратив рівновагу і присів, однак ОСОБА_7 знову наніс йому не менше двох ударів в область голови. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 згідно висновку експерта №2865е від 31.07.2014 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, пара орбітальної гематоми та субкон`юктивального крововиливу лівого ока, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 і пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_11 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пояснення потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляції, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Ретельно перевірені доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів за ч. 1 та ч.2 ст. 125 КК України свідчать про їх безпідставність і невідповідність матеріалам справи.

Так, висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень за ч.1 та ч.2 ст. 125 КК України, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд у вироку надав належну оцінку. Такі висновки суду, колегія вважає правильними.

Твердження захисника про грубе порушення процесуальних норм, неповноту судового слідств та необ`єктивність і упередженість суду з посиланням на можливі родинні стосунки потерпілих з суддями, ігнорування можливості отримання судом об`єктивних доказів про те, де знаходився ОСОБА_7 в момент інкримінованих йому в вину правопорушень, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони є необґрунтованим та голослівними.

Так, як вбачається з матеріалів справи заяви обвинуваченого про відвід судді, розглянуті у відповідному порядку і в їх задоволенні обвинуваченому відмовлено.

Апеляційним переглядом, ретельно перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, встановлено, що з показань потерпілої ОСОБА_10 слідує, що між ними та їх сусідом ОСОБА_7 наявні були конфлікти через ігнорування останнім зауважень щодо гучної музики та вигулу великої собаки без повідка і намордника та постійних образ і погроз. 01 травня 2014 року можливо приблизно о 06 год.45 хв. Потерпіла ОСОБА_10 вийшла зі свого домоволодіння АДРЕСА_2 , де неподалік від свого будинку АДРЕСА_1 обвинувачений ОСОБА_7 мив свій автомобіль, і між ними виник словесний конфлікт через собаку, яка гуляла без повідка і намордника, і коли собака стала пригати на ОСОБА_10 вона її ногою відштовхнула, після чого обвинувачений ОСОБА_7 підійшов до неї і навмисно наніс їй удар правою рукою кулаком в область лівої частини обличчя, другий удар наніс по тильній поверхні лівої кисті. Під час нанесення ударів вийшов чоловік потерпілої ОСОБА_9 , який відтяг обвинуваченого від потерпілої і між ними зав`язалася сутичка, в ході якої ОСОБА_7 умисно наніс ОСОБА_9 один удар лівою рукою кулаком в праву частину обличчя. Потім на вулицю вибігли їх родичі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які допомогли припинити конфлікт, а ОСОБА_7 приблизно 7-00 год. кудись поїхав. Потерпіла разом з чоловіком в цей же день звернулися з заявою до міліції, а потім відправилися до 6 міської лікарні, де зафіксували побої.

Аналогічні показання з даного епізоду надані були і потерпілим ОСОБА_9 , а також підтверджені показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Їх покази об`єктивно узгоджуються з іншими доказами, а саме: протоколом огляду місця подій від 04.07.2014 року ділянки місцевості, розташованої по вул. Гіляровського в м. Дніпропетровську; Протоколами слідчих експериментів від 21.07.2014 року та відповідно від 23.07.2014 року, за участю потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 експерта, згідно яких потерпілі пояснили та показали механізм спричинення їм ОСОБА_7 тілесних ушкоджень 01.05.2014 року; висновком експерта № 2682е від 22 липня 2014 року згідно якого потерпілій ОСОБА_15 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівої кісті, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні ( 21 день). У даному висновку визначено, що локалізація та характер виявлених у потерпілої ушкоджень не суперечить механізму їх утворення, на який вказує ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту від 21.07.2014 року; висновком експерта № 2739е від 24 липня 2014 року згідно якого потерпілому ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на слизовій оболонці правої щоки, забійно-рваної рани на слизовій оболонці між рваною щокою та яснами, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. У даному висновку визначено, що локалізація та характер виявлених у потерпілого ушкоджень не суперечить механізму їх утворення, на який вказує ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту від 23.07.2014 року.

За епізодом від 14 травня 2-014 року, згідно показань потерпілого ОСОБА_9 приблизно 05год.40 хв. Він знаходився на зупинці громадського транспорту, розташованій біля будинку по вул. Моторна, 54 у м. Дніпропетровську, де до нього підійшов ОСОБА_7 та взяв його лівою рукою за одежу та погрожуючи фізичною розправою йому та його родичам, запропонував відійти поговорити, коли потерпілий відмовився, ОСОБА_7 умисно наніс йому удар правою рукою кулаком в область лівого ока, від чого потерпілий присів, а ОСОБА_7 знову наніс йому два удари кулаком в область потилиці, після чого ще один удар в область лівого ока, а потім сів в маршрутне таксі, а потерпілий повернувся додому і про все розповів своїй дружині ОСОБА_10 та тещі ОСОБА_12 . В цей же день звернувся до міліції з відповідною заявою, а потім до міської лікарні №6, де був госпіталізований для стаціонарного лікування.

Зазначенні покази потерпілого об`єктивно узгоджуються з показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та з іншими доказами, а саме: протоколом огляду місця подій від 04.07.2014 року ділянки місцевості, розташованої по вул. Моторна у м. Дніпропетровську; протоколом слідчого експерименту від 29.07.2014 року, за участю потерпілого ОСОБА_9 експерта, згідно якого потерпілий пояснив та показав механізм спричинення їм ОСОБА_7 тілесних ушкоджень 14.05.2014 року; висновком експерта № 2865е від 31 липня 2014 року згідно якого потерпілому ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, пара орбітальної гематоми та субконюктивального крововиливу лівого ока, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні ( 21 день). У даному висновку визначено, що локалізація та характер виявлених у потерпілого ушкоджень не суперечить механізму їх утворення, на який вказує ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту від 29.07.2014 року.

У належності і допустимості зазначених доказів, колегія суддів не сумнівається, вважає такі докази у їх сукупності достатніми для доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинних діянь, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи обвинуваченого та його захисника щодо неправомірності складання нового обвинувального акту у зв`язку зі зміною часу скоєння кримінального правопорушення, неповноти судового слідства з посиланням на ігнорування судом можливості отримання об`єктивних доказів про те, де знаходився ОСОБА_7 в момент інкримінованих йому правопорушень, ретельно перевірені, і колегія судів дійшла висновку, що вони є необґрунтованими та голослівними.

Як вбачається з матеріалів справи, судом були допитані і інші свідки, а саме ОСОБА_16 , який разом працює з обвинуваченим на ТОВ «Ласунка», який зазначив, що 30.04.2014 року він заступив на зміну один, а ОСОБА_7 в чей день не працював. 01.05.2014 року по закінченню зміни близько 07 годині 30 хвилин він неподалік від підприємства біля банкомату зустрів ОСОБА_7 . За показами свідка ОСОБА_17 о 7 год.20хв. він особисто бачив ОСОБА_7 у роздягальні ТОВ «Ласунка» і особисто бачив, як ОСОБА_16 та ОСОБА_7 пішли в сторону виходу з підприємства. Згідно показів свідка ОСОБА_18 , останній 01.05.2014 року приблизно о 7 год. 40 хв. Зустрівся з ОСОБА_7 недалеко від місця роботи. Згідно показів свідка ОСОБА_19 , начальника відділу кадрів ТОВ «Ласунка», основним документом, який підтверджує присутність чи відсутність працівників на підприємстві є табель обліку робочого часу відповідно до якого ОСОБА_7 з 30.04.2014 року по 01.05.2014 року був відсутній на робочому місці.

Таким чином, покази вказаних свідків не спростовують показань потерпілих та їх свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про те, що час нанесення потерпілим тілесних ушкоджень обвинуваченим мало місце приблизно 01 травня 2014 року з 06 годин 45 хвилин до 07 годин, а 14.05.2014 року о 5 годині 40 хвилин та те, що до місця роботи ОСОБА_7 на ТОВ «Ласунка» можливо доїхати за 10-15 хвилин.

Стороною захисту не надано доказів спростування вказаних стверджень потерпілих і їх свідків та апеляційним переглядом зворотних обставин не виявлено.

Щодо доводів захисника про неповноту судового слідства з посилання на те, що судом не допитані свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , то вони є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів справи, заяв чи клопотань про їх допит у судовому засіданні щодо з`ясування обставин вчинення злочину ОСОБА_7 в суді першої інстанції ні обвинуваченим, ні його захисником не надавалися. Питання судом щодо закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами було вирішено за їх згодою.

Крім того, сторона захисту не мотивувала свої доводи, а зазначила тільки, що дані свідки тільки можуть підтвердити факт знаходження ОСОБА_23 01.05.2014 року на роботі, однак дані обставини підтверджені і іншими свідками.

Апеляційним переглядом встановлено, що судом достатньо дослідженні всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, які підтверджують встановлені судом обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 вищевказаних кримінальних правопорушень.

Суд у вироку навів докази по пред`явленому обвинуваченню ОСОБА_7 і дав аналіз цим доказам після їх дослідження, тому не має підстав вважати, що у провадженні допущена суттєва неповнота судового розгляду, яка викликає необхідність скасування вироку, на чому захист наголошує в своїх апеляційних скаргах.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Твердження захисту про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів за ч.1 та ч. 2 ст. 125 КК України, а також доводи про відсутність у кримінальному провадженні достовірних доказів його вини у кримінальних правопорушеннях, за які він був засуджений, належно перевірялися в судовому засіданні і обґрунтовано визнані безпідставними.

У вироку суду належним чином дана оцінка показам обвинуваченого та його свідкам, які є його близькими родичами, з якою погоджується колегія суддів, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи.

У колегії суддів не виникає сумніву щодо законності та справедливості призначеного обвинуваченому судом покарання в межах санкції, яке відповідає загальним засадам призначення покарання і є для обвинуваченого ОСОБА_23 достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для пом`якшення призначеного судом покарання колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів, переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника, ретельно перевіривши в ній доводи, дійшла висновку про законність та обґрунтованість вироку, оскільки кримінальний та процесуальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.

Разом з тим, доводи захисту про недотримання співвідношення визначеного розміру моральної шкоди глубині і тривалості страждань, заслуговують на увагу, оскільки, враховуючи обставини справи, колегія суддів, вважає законним і справедливим, задовольнити апеляційну скаргу частково, змінити вирок в частині стягнення судом першої інстанції розміру моральної шкоди та визначити її розмір на користь потерпілої ОСОБА_10 - 5 000 гривень та на користь потерпілого ОСОБА_9 10 000 гривень, що відповідає тяжкості спричинених їм моральних страждань. В інший частині вирок залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині стягнення з нього на користь потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди та:
Стягнути з ОСОБА_7 на рахунок відшкодування моральної шкоди на користь: ОСОБА_10 у розмірі 5 000 гривень 00 копійок; ОСОБА_9 10 000 гривень 00 копійок.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді апеляційного суду:
_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4