У Х В А Л А

03 жовтня 2013 року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Бончева І.В.;

при секретарі - Гапонюк І.В.,

№ 1 - КП /381/62/13

розглянувши у відкритому судовому засіданні обєднані кримінальні провадження № 000163 та № 0001077 за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Піруса Ю.Ю., потерпілого ОСОБА_3, обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх захисника адвоката ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

18.09.2013 року через канцелярію суду захисником обвинуваченого ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_4 було подано клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, яке було дубльоване відповідною заявою від 01.10.2013 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, сторона захисту посилається на ті обставини, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001077, слідчим були порушені права підозрюваного ОСОБА_1 на захист, а саме, повідомлено про підозру без участі захисника. Також адвокат ОСОБА_4 вважає, що зі змісту підозри убачаються суттєві розбіжності, які перешкоджають перебуванню обвинуваченого під вартою, як і те, що судом в порушення ст. 88 КПК України при продовженні терміну дії запобіжного заходу зроблені посилання на його попередні судимості. І крім того, в порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 червня 2010 року з поправками, внесеними до положень Протоколів №№ 11 та 14 ОСОБА_1 протягом квітня травня 2013 року незаконно перебував під вартою протягом 54 календарних дні.

В судовому засіданні сторони, за виключенням прокурора, який проти цього заперечував, підтримали зазначене клопотання повністю.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження в їх сукупності, думку сторін, суд визнає клопотання таким, що не підлягає до задоволення, враховуючи таке.

Відповідно до ст.ст. 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленим КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є крім іншого і докази, отримані внаслідок порушення прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права на захист. Тому зазначене порушення, як на думку захисника, може бути враховано судом відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України під час оцінки доказів в нарадчій кімнаті, тобто не на цій стадії.

Згідно з параграфом другим глави 28 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитись від підтримання державного обвинувачення. З огляду на це, будь які розбіжності щодо змісту підозри можуть бути усунуті під час судового розгляду у визначений законом спосіб. Натомість, судовий розгляд провадження не розпочатий з підстав вирішення чисельних клопотань сторони захисту, що унеможливлює їх обєктивне встановлення, а тому такі посилання є передчасними.

Також є надуманими посилання захисника на порушення судом вимог ст. 88 КПК України при обґрунтуванні необхідності продовження терміну дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_1, що викладено в ухвалі суду від 14.08.2013 року, оскільки п. 8 ч. 1 ст. 178 КПК України (обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу) зобовязує суд, крім іншого, враховувати і цю обставину. Наведена ж захисником, як порушена, норма КПК України, стосується оцінки та допустимості доказів, тобто іншого галузевого інституту.

Зауваження захисника на порушення судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 червня 2010 року з поправками, внесеними до положень Протоколів №№ 11 та 14, про те, що ОСОБА_1 протягом квітня травня 2013 року незаконно перебував під вартою протягом 54 календарних дні, також не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки такий запобіжний захід 29.05.2013 року йому було змінено судом на домашній арешт, і саме під час дії цього запобіжного заходу, за версією органів досудового розслідування, він вчинив інший аналогічний злочин. Зазначені висновки суду обґрунтовані в ухвалах від 16 та 29.05.2013 року, які набрали законну силу. 05.06.2013 року слідчим суддею йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0001077, 02.08.2013 року продовжений іншим слідчим суддею до 14.08.2013 року. У цей же день, в підготовчому судовому засіданні зазначений запобіжний захід був продовжений судом на шістдесят діб, а саме, до 13.10.2013 року і термін його дії не закінчився.

При цьому суд також враховує і те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, а також життя та здоровя особи, в звязку з цим, беручи до уваги стан його здоровя та вік, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує, наявність судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинення іншого кримінального правопорушення за умов застосування до нього запобіжного заходу не повязаного з триманням під вартою, а саме, - домашнього арешту, підозри у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а тому суд вважає що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Можливість застосування альтернативних цьому запобіжних заходів, на переконання суду, вичерпана, а тому забезпечення виконання ОСОБА_1 покладених на нього процесуальних обовязків, можливо лише шляхом його тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 196, 331, 350, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

СУДДЯ: І.В. БОНЧЕВ