Єдиний унікальний номер № 285/1533/13-к
Провадження № 1-кс/0285/113/13
У Х В А Л А

21 серпня 2013 року

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Гичко М.Г.,

при секретарі Медяній І.В.,

за участю скаржника ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

прокурора Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3,

розглянув в залі суду в м. Новоград-Волинський скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області про відмову у визнанні потерпілим,

Перевіривши надані матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки скаржника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, прокурора Приймак М.М., -

В С Т А Н О В И В :

05.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 12.03.2013 року про відмову у визнанні його потерпілим, як незаконну, а також визнати поважними причини пропуску ним строку на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження і поновити такий строк.

Обгрунтовує скаргу тим, що вважає оскаржувану постанову протиправною, такою, що порушує його права як потерпілого від злочину, позбавляє його можливості реалізовувати комплекс прав, визначених ст. 56 КПК України, а саме : подавати покази, заявляти відводи та клопотання, мати представника, який міг надати йому правову допомогу, знайомитися з матеріалами справи в порядку, передбаченому ст. 221 КПК України. Вказує, що внаслідок злочинних дій працівників патрульної служби Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області мол. сержанта міліції ОСОБА_5 та рядового міліції ОСОБА_6 йому було завдано майнової шкоди на суму 3547 грн. 11 коп., які були витрачені ним на стаціонарне та амбулаторне лікування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 підтримали скаргу з підстав, в ній передбачених.

Прокурор Приймак М.М. не визнав скаргу, вказавши на її необґрунтованість та безпідставність. Пояснив, що оскаржувана постанову винесена з дотриманням вимог, визначених КПК України. Крім того, зазначив, що під час досудового розслідування не було здобуто доказів, вказавши при цьому на висновок експерта № 414 про малоймовірність того, тілесні ушкодження у ОСОБА_1 виникли в результаті удару ногою, якими б підтверджувалась наявність причинно-наслідкового звязку між діями працівників міліції та отриманими ОСОБА_1 тілесними ушкодженнями.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, прокурора Приймака М.М., дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

17.05.2013 року у відкритому судовому засіданні слідчим суддею було визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строк на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження і поновлено цей строк (а.с. 40 журнал судового засідання).

В судовому засіданні встановлено, що в межах кримінального провадження № 0000003, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, ОСОБА_1 звернувся 11 березня 2013 року до старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 із заявою, в якій просив залучити його до справи як потерпілого (а.с. 7), посилаючись на те, що скоєним правопорушенням йому було завдано моральної та фізичної шкоди.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 (а.с. 5) від 12.03.2013 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні заяви про залучення його як потерпілого до кримінального провадження № 0000003. В обґрунтування відмови слідчим вказувалось, що під час досудового розслідування, не здобуто доказів, які б вказували на неправомірні дії (правопорушення) працівників Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області, внаслідок яких ОСОБА_1 була завдана моральна, фізична та майнова шкода.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03.07.2013 року постанову старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 22 травня 2013 року про закриття кримінального провадження № 0000003 від 15 січня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України у звязку з відсутністю складу вказаного правопорушення, скасовано.

В судовому засіданні прокурор Приймак М.М. пояснив, що на сьогоднішній день по даній справі триває досудове розслідування.

Ч. 1 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Ч. 5 ст. 55 КПК України зазначає, що за НАЯВНОСТІ ОЧЕВИДНИХ ОСОБА_7 ПІДСТАВ вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В той же час в судовому засіданні слідчим суддею не було виявлено очевидних та достатніх підстав вважати, що заяву про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України. Зокрема, факт наявності завданої ОСОБА_1 фізичної шкоди підтверджується копіями фіскальних чеків та квитанцій на загальну суму 3 547 грн. 11 коп., що були витрачені останнім на стаціонарне та амбулаторне лікування (а.с. 9-14), та епікризом Рівненської обласної клінічної лікарні (а.с. 8). Крім того, ОСОБА_1 в заяві про визнання його потерпілим вказувалось про одержання ним окрім фізичної ще й моральної шкоди.

Не може вважатись очевидною та достатньою підставою для відмови у визнанні потерпілим висновок експерта № 414 від 26.02.2013 року, оскільки даним висновком прямо не вказується на відсутність причинно-наслідкового звязку між діями працівників міліції та настанням тілесних ушкоджень у ОСОБА_1, а лише зазначається про те, що враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, їх утворення в результаті удару ногою є малоймовірним (однак, повністю можливість виникнення тілесних ушкоджень від удару ногою не виключається).

Крім того, на момент винесення оскаржуваної постанови під час проведення досудового розслідування не були враховані та зясовані в повному обсязі обставини, про які вказується в ухвалі Апеляційного суду Житомирської області від 14 травня 2013 року (а.с. 45), і які мають суттєве значення для успішного та ефективного розслідування справи (в тому числі відсутність в оскаржуваній постанові мотивованої оцінки тієї обставини, чи міг ОСОБА_1 отримати тілесні ушкодження за обставин, які слідують з пояснень, що йому був нанесений працівниками міліції удар ногою по зовнішній боковій стороні лівої ноги, після чого він впав).

Також, оскаржувана постанова порушила право ОСОБА_1 на захист, оскільки останній був позбавлений можливості з 12.03.2013 року користуватися комплексом прав потерпілого, передбаченим ст. 56 КПК України, в тому числі й правом мати представника, який міг би надавати йому правову допомогу. Слідчі дії під час досудового розслідування по справі проводились за участю ОСОБА_1 як свідка, що він підтвердив в судовому засіданні. Дана обставина прокурором оспорена не була.

Зважаючи на вищевказані обставини в їх сукупності, вважаю, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 55, 303,304,306, 307 КПК України

УХВАЛИВ :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 12 березня 2013 року (кримінальне провадження № 0000003) про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим як незаконну.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена.

Слідчий суддя : М.Г. Гичко