Справа № 314/2635/15-к
Провадження № 1-в/314/617/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника установи: ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у дистанційному судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, до засудження не працюючого, не одруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .
Раніше судимого:
1) 04.02.2009 року за ст. 309 ч. 2; 309 ч. 1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі; згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.
Знову засуджений 11.06.2009 року заст. 309 ч.2, 15 ч.2, 190 ч.1, 358 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі; згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки.
Знову засуджений 01.10.2009 року за ст. 309 ч.2, 70 ч.4 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений
23.03.2012року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 16 днів.
Засудженого: 17.01.2014 року Шевченківським райсудом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.І КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2009 року і остаточно призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
Засуджений 18.02.2014 року Шевченківським райсудом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком від 17.01.2014року Шевченківського районного суду м. Запоріжжя остаточно призначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.06.2014 року скорочено наполовину не відбуту частину покарання на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році » від 08.04.2014 року і до відбуття 1 рік 5 місяців.
Початок строку: 19.12.2013 року. Кінець строку: 19.09.2015 року.
про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), надійшла заява про можливість умовно-дострокового звільнення. В судовому засіданні представник адміністрації дану заяву не підтримав.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 20.12.2013 року. За період тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався наступним чином. Порушував вимоги режиму утримання, за що мав одне стягнення правами начальника СІ. Заохочень не мав.
З 06.05.2014 року відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101). За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений три рази . Стягнень не має.
У взаємодії з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Працевлаштований на промисловій зоні, на дільниці авто гараж , слюсар, до праці відноситься сумлінно надану роботу виконує вчасно.
Питання про можливість застосування зміни умов тримання ст. 101 КВК України, протокол комісії установи покарань № 30 від 16.12.2014 року, визнано недоцільно.
Питання про заміну не відбутої частини покарання біль м`яким ст. 82 КК України, протокол комісії установи покарань № 18 від 02.03.2015 року, визнано недоцільно.
У питанні про умовно-дострокове звільнення ст. 81 КК України, протокол № 13 від 15.04.2015 року, відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 вину у скоєному злочині визнав.
Адміністрація колонії заяву не підтримала і вважає, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення, так як свою роботу виконує в повному обсязі тільки під наглядом адміністрації.

Прокурор заяву не підтримав і вважає, що заяву не належить задовольняти, оскільки питання про умовно-дострокове звільнення є передчасним.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації установи, який не підтримав заяву засудженого, який просить суд застосувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 81 КК України, думку прокурора про заперечення, щодо задоволення подання, вважає заяву засудженого такою, що не підлягає задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення, а отже в задоволені заяви про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України,п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1

24.06.2015