Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/9855/14-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/522/14 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2014 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 серпня 2014 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який проживає по АДРЕСА_2 , працюючого старшим інспектором відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Гуляйпільського району ГУМВС, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.3 ст.368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,4 ч.5 ст.194 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він приблизно з початку серпня по 20 серпня 2014 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надану владу працівника міліції, систематично зупиняв транспортні засоби голови ФГ «Таврія» ОСОБА_9 та вимагав у останнього неправомірну вигоду в розмірі 2000 гривень за не зупинення транспортних засобів, які перебувають у користуванні ФГ «Таврія» та безпосередньо ОСОБА_9 , а також за не складення адміністративних протоколів щодо порушення останнім правил дорожнього руху.

20 серпня 2014 приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись на території СТО «Аджя» за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Приображенка, вул. Преображенська, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надану владу працівника міліції, пред`явив вимогу ОСОБА_9 передати йому в якості неправомірної вигоди грошові кошти у розмірі 7000 грн., замість раніше вимагаємих 2000 грн., за не зупинення транспортних засобів, які перебувають в користуванні ФГ «Таврія» та безпосередньо ОСОБА_9 , а також за не складення адміністративних протоколів щодо порушення останнім правил дорожнього руху. При цьому підстави для зупинення та складання адміністративних протоколів про порушення правил дорожнього руху у ОСОБА_7 відсутні.

Продовжуючи свій злочинний намір на одержання неправомірної вигоди, 21 серпня 2014 приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надану владу працівника міліції, перебуваючи у салоні автомобіля громадянина ОСОБА_9 марки «ФОРД транзит коннект» д/н « НОМЕР_1 », припаркованого на узбіччі автошляху «Оріховське шоссе» на території Оріхівського району, одержав від останнього частину вимагаємої неправомірної вигоди у розмірі 5000 грн. за не зупинення транспортних засобів, які перебувають в користуванні ФГ «Таврія» та безпосередньо ОСОБА_9 , а також за не складення адміністративних протоколів щодо порушення останнім правил дорожнього руху. При цьому підстави для зупинення та складання адміністративних протоколів про порушення правил дорожнього руху у ОСОБА_7 відсутні.

20 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України за № 0000318.

22 серпня 2014 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

22 серпня 2014 року слідчий СВ прокуратури Запорізької області звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80 мінімальних заробітних плат у відношенні ОСОБА_7 , в обґрунтування якого вказав на обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, її підтвердження наявними в матеріалах провадження доказами та наявність ризиків передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нове або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Частково задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 і обираючи щодо останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя в ухвалі вказав на наявність в діях ОСОБА_7 ознак тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, наявність ризиків на які посилається слідчий в своєму клопотанні, однак врахувавши недоведеність слідчим та прокурором неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, наявності у останнього постійного місця проживання, малолітньої дитини на утриманні, позитивної характеристики по місцю проживання, відсутність судимостей, прийшов до висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на наявність ризиків незаконного впливу на свідків з боку підозрюваного, можливості останнього переховуватись від органів досудового розслідування, вказує на неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача; думку прокурора на підтримку апеляційної скарги; пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 які вважали судове рішення законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної ухвали, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчим і прокурором не доведено не можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При розгляді клопотання слідчим суддею досліджені надані матеріали провадження стосовно законності та обґрунтованості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухані пояснення учасників судового розгляду, та встановлено, що обставин для застосування щодо ОСОБА_7 тримання під вартою немає, оскільки слідчий у клопотанні, а прокурор у суді не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу, а саме домашнього арешту на строк 60 діб, із строком дії ухвали до 21 жовтня 2014 року, з забороною залишати місце свого проживання цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується колегія суддів, оскільки в клопотанні та під час розгляду клопотання слідчим, прокурором не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а в апеляційній скарзі доводи та підстави, за яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не є безумовними підставами для скасування ухвали.

Істотних порушень вимог КПК України, які згідно ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, ч.3 407, 419, 422 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2014 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,4 ч.5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: