АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/9835/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11сс/790/934/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2015 року клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001125 задоволено.
Як вказано в ухвалі слідчого судді, 11.06.2015 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором прокуратури Дзержинського район м. Харкова ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинив умисне кримінальне правопорушення злочин при наступних обставинах: 25.02.2015 у вечірній час ОСОБА_10 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 розповіла своїй знайомій ОСОБА_11 про свого заможного знайомого ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_11 запропонувала ОСОБА_10 здійснити на ОСОБА_12 розбійний напад з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , повідомивши їй, що в неї є особи чоловічої статі, які можуть вчинити розбійний напад та запропонувавши ОСОБА_10 здійсни пособництво у розбійному нападі. Після того ОСОБА_10 надала згоду на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , ОСОБА_13 повідомила, що її роль буде полягати у організації зустрічі у необхідний час, у н. місця з потерпілим ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій єдиний злочинний намір, попередньо розподіливши ролі вчинення злочину, діючи з корисних мотивів, 26.02.2015 року о 17 годині ОСОБА_10 діючи відповідно до відведеної їй злочинної ролі, відправила на мобільний номер ОСОБА_12 смс повідомлення, запропонувавши 27.02.2015 на 18 годині йому приїхати за адресою: АДРЕСА_1 для проведення дозвілля, на що останній погодився. За вище вказаною адресою, потерпілого ОСОБА_12 , мали вже на той час чекати знайомий ОСОБА_11 ОСОБА_9 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами чоловічої статі, з заготовленими для вчинення розбою масками чорного кольору і предметами схожими на пістолети, з метою вчинення розбійного нападу. Однак 27.02.2015 приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_12 відмовився від зустрічі, пояснивши це тим, що в нього захворіла дитина.
Після чого ОСОБА_9 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами чоловічої статті у кількості двох осіб, не бажаючи відмовлятися від вчинення розбійного нападу діючи відповідно до спонтанно розробленого плану вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , реалізуючи свій єдиний злочинний намір, діючи з корисних мотивів, прибули за вказаним ОСОБА_10 місцем мешкання ОСОБА_12 , а саме: за адресою АДРЕСА_2 та стали чекати останнього між 2 і 3 поверхами будинку АДРЕСА_3 .
27.02.2015 року приблизно о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_9 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами чоловічої статі перебуваючи між 2 и 3 поверхами будинку АДРЕСА_3 побачили ОСОБА_12 , який підіймався сходам, та з метою подавлення волі потерпілого до супротиву, підійшли до останнього й завдали йому один удар рукою в область голови. Від отриманого удару потерпілий впав на підлогу, а ОСОБА_9 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами чоловічої статі почали наносити удари ногами по голові та обличчю потерпілого ОСОБА_12 . Після нанесення ударів ОСОБА_9 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами посадили потерпілого ОСОБА_12 спиною до стінки та нанесли, ще один удар рукою в область голови. Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, діючи з корисних мотивів, перенесли ОСОБА_12 на сходи 3 поверху та ОСОБА_9 у цей час зняв з руки потерпілого годинник марки Omega Speedmaster вартістю зі слів потерпілого 83010 гривень та забрали сумку фірми «Аrmani» вартістю зі слів потерпілого 2500 гривень, в якій знаходились: травматичний пістолет «Форт 12», № НОМЕР_1 з 8 гумовими кулями 9 мл. калібру загальною вартістю зі слів потерпілого 12531,5 гривень, грошові кошти в сумі 20000 гривень, дві зв`язки ключів від квартири та робочого приміщення, банківська карта «Уневерсал Банку», документи та дисконтні карти, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. Після того, як ОСОБА_9 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами чоловічої статі перенесли ОСОБА_12 на сходи 3 поверху та невстановлені в ході досудового розслідування особи зав`язали руки потерпілому спеціально заготовленими предметами - пластиковими джгутами. Після чого приставивши предмети схожі на пістолет до голови ОСОБА_12 почали погрожувати зазначеними пістолетами, демонструючи готовність до їх застосування у разі відмови виконання вимог, а ОСОБА_9 в цей час стояв на поверх нижче та відповідно до відведеної злочинної ролі дивився за навколишньою обстановкою.
Після чого, зрозумівши, що воля ОСОБА_12 подавлена та він згоден виконувати їхні вимоги, невстановлені в ході досудового розслідування особи чоловічої статі перенесли ОСОБА_12 на сходи 12 поверху буд. АДРЕСА_3 та забрали з карману потерпілого його мобільний телефон марки Арріе - іРhоnе 5-s - 32 Гб" вартістю зі слів потерпілого 9570 гривень. Після чого посадили потерпілого спиною до стіни зі зв`язаними руками та знову приставивши предмети схожі на пістолет до голови ОСОБА_12 почали погрожувати зазначеними пістолетами, демонструючи готовність до їх застосування у разі відмови виконання вимог. Потерпілий ОСОБА_12 сприймаючи дії ОСОБА_9 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами чоловічої статі, як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, та опасаючись за них, повідомив код від мобільного телефону та здійснив дзвінок на мобільний телефон своєї дружини ОСОБА_14 . В ході розмови ОСОБА_12 повідомив своїй дружині, що його життю загрожує небезпека та наказав, щоб вона винесла грошові кошти та гвинтівки, які знаходились у сейфі квартири та майданчик перед квартирою та поклала їх там, як вказали йому розбійники. ОСОБА_14 виконала прохання потерпілого, а в цей час ОСОБА_9 спустився сходами та забрав вище вказані гвинтівки та грошові кошти сумі 3870 євро (еквівалентністю згідно курсу НБУ на 27.02.2015 121556,7 гривень).
Своїми діями ОСОБА_9 разом з невстановленими в ході досудового розслідування особами чоловічої статі спричинили потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження, саме: закриту тупу травму носа у вигляді перелому кісток носу із зміщенням з синцем в ділянці спинки носу, яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 617-ая/15 від 10.03.2015, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я та синці на обличчі, субкон`юктивальний крововилив під з`єднувальну оболонку лівого ока, садина на правій руці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 617-ая/15 від 10.03.2015, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 27.02.2015 року приблизно о 21 годині ОСОБА_9 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_11 передав ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 5000 гривень, в якості винагороди за пособничество у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_12 .
В діях ОСОБА_9 вбачаються ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
В клопотанні зазначено, що вина підозрюваного повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п.1, 3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчиняти інші кримінальні правопорушення - злочини.
Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними.
ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
В судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили його задовольнити.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 вважав клопотання не обґрунтованим, заперечував проти його задоволення у повному обсязі.
Підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти застосування до нього міри запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Беручи до уваги що ОСОБА_9 скоїв тяжкий злочини проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семі до десяти років з конфіскацією майна, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, та перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Слідчий судця також вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків.
Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особу підозрюваного, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді.
З тексту апеляційної скарги вбачається що він не погоджується з ухвалою слідчого судді і просить її скасувати і постановити нову ухвалу якою відмовити у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому посилається у скарзі на необґрунтованість підозри та на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, захисника що просив задовольнити апеляцію, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею були з`ясовані обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України та встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого правопорушення та доведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 177 КПК України.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 176,178,183 КПК України та дійшов висновку про необхідність застосуванні відношенні підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Слідчий, звертаючись до слідчого судді із клопотанням, посилався на наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, що узгоджується із висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі. Проте, апеляційний суд в межах розгляду апеляційної скарги захисника позбавлений процесуальної можливості зробити власний висновок про доведеність всіх ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, оскільки це буде погіршувати становище підозрюваного. Колегія суддів вважає, що фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання за ймовірну злочинну діяльність та доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даними про особу підозрюваного, який не одружений та ніде не працює, спростовує доводи апелянта.
Щодо доводів апеляції про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення, то вони є несуттєвими, оскільки ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.
Судова колегія також акцентує увагу слідчого судді на некоректність формулювання в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали що підозрюваний «... скоїв тяжкий злочин проти власності..» так як, всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
За викладених обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст.ст.392,404,405,407,418,419,422,423 КПК України, колегія суддів,- У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2015 року щодо обрання у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: