Пр. № 1-кп/521/91/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2015 рокум. м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисника-адвоката - ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, Розовського району, с. Зеленопілі, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 27 ч. 3, 187 ч. 3 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
Приблизно у кінці серпня 2013 року, більш точну дату встановити не вдалося, ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, чітко усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на організацію розбійного нападу, поєднаного з заволодінням чужого майна, під час зустрічі, яка відбулася на вул. 6-а ст. Великого фонтану, в м. Одесі, запропонував своєму знайомому, ОСОБА_10 , вчинити розбійний напад на ОСОБА_8 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, з метою заволодіння її золотими виробами, при цьому, запропонував ОСОБА_10 грошову винагороду у сумі 700 доларів США.

У ході подальших зустрічей з ОСОБА_10 , що сталися на початку жовтня 2013 року, ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний намір, наказав, щоб ОСОБА_10 підібрав собі співвиконавців, необхідних для скоєння цього злочину, а також наїдав йому грошові кошти у сумі 300 доларів США у якості завдатку за виконання розбійного нападу на ОСОБА_11

07.10.2013 року, ОСОБА_9 , при черговій зустрічі з ОСОБА_10 , зажадав від останнього прискорити виконання запланованого розбійного нападу, на що ОСОБА_10 погодився, однак, самостійно, не ставлячи до відому ОСОБА_9 , вирішив від скоєння злочину відмовитися, та у послідуючому звернувся до правоохоронних органів.

За результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій 13.10.2013 року на пл. 10-го Квітня у м. Одесі, ОСОБА_9 , затримано співробітниками міліції, за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченою ч. 3 ст. 187 КК України.

У ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 , з правої кишені його брюк, співробітниками міліції вилучені золоті вироби, які належать потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ланцюжок з металу жовто-білого кольору, якірного плетіння довжиною 56 см., вартістю 6868, 71 грн., на якому знаходиться хрестик з металу жовтого кольору, всередині якого розташований камінець білого кольору, вартістю 1095,58 грн., дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, з обох боків котрих розташовані камінці білого кольору, діаметри кілець 2,7 см., вартістю 2120,59 грн., кільце круглої форми з металу жовтого кольору, діаметром 1,7 см, на якому зверху розташований камінець фіолетового кольору квадратної форми вартістю 805,90 грн., кільце неправильної форми, з металу жовтого кольору, діаметр якого 1,7 см, на якому зверху розташовані камінці білого кольору в кількості 16 шт., вартістю 1177.78 грн., які йому раніше передав ОСОБА_10 , котрими останній нібито заволодів у ході вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 .

Загальна вартість викраденого майна 12068,06 грн.

Допитаний в ході судового розгляду по кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_9 провину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що з 2010 року він був знайомий з ОСОБА_12 . В них були партнерські відносини, яки виразились в тому, що у 2011 році вони разом відкрили автомобільну мийку, яка була оформлена саме на ОСОБА_12 . Так, у 2012 році, у ОСОБА_12 згорів її власний автомобіль. Після чого, приблизно на початку травня 2012 року, вона, без будь-яких пояснень, вивезла всю документацію та свої речі з автомобільної мийки, нічого не повідомляючи. Як він зрозумів, ОСОБА_12 вирішила, що саме він причасний до підпалу її автомобіля, хоча це, насправді, не відповідає дійсності. Він намагався з`ясувати в чому річ, однак зустрітись з ОСОБА_12 в нього не вийшло. Десь 23 травня 2012 року, він приїхав на автомобільну мийку де дівчина, яка там працювала, повідомили йому, що вночі приїжджав вітчим ОСОБА_12 і викрав з приміщення мийки його речі, серед яких був ноутбук, гроші та деякі документи. Наступного дня, він звернувся до ОСОБА_13 де написав заяву, про те, що в нього були викрадені його особисті речі. Однак, його заяві жодним чином не був наданий хід. Після чого він звернувся до Прокуратури Малиновського р-ну м. Одеси із подібною заявою, однак, через деякий час, хтось із працівників прокуратури пригрозив йому, сказавши, що якщо він не припинить писати заяви його посадять надовго. Він ніяк не відреагував на це. Після цього, він декілька раз зустрічався з ОСОБА_12 , однак нічого не відбувалось, особисті речі йому ніхто не повертав. Після зустрічей з ОСОБА_14 почали відбуватись якісь незрозумілі речі його почали підозрювати у вчинені якихось злочинів, до яких він не був причасний. Вказані підозри йому пред`являли подруги ОСОБА_12 . Однак він ні на що не реагував. У травні 2013 року, він випадково зустрівся з своїм знайомим ОСОБА_15 , який підвіз його по справах. ОСОБА_16 взяв в нього номер телефону і почав періодично надзвонювати йому, пропонуючи зустрітись. Одного разу він погодився, і вони зустрілись на 7-й станції Фонтану в м. Одесі, де ОСОБА_16 запропонував йому займатись бізнесом, на що він погодився (бізнес був пов`язаний з штучними водоймами). Він підготував для ОСОБА_17 всі необхідні документи, передав йому гроші у сумі 20000 доларів США, під розписку, і останній почав реалізовувати бізнес-план. Через деякий час, коли він хотів приїхати на ставки і побачити, як проходить робота, ОСОБА_16 йому почав розповідати, що нічого не вийде, і що були непередбачувані ситуації, через які робота поки що стоїть на місці. Він зрозумів, що відбувається щось не так і вирішив зустрітись з ОСОБА_18 . Приїхавши до Пересипського моста, де ОСОБА_16 таксував, він знайшов останнього і почав розпитувати, в чому справи і де ділись його гроші? На що ОСОБА_16 відповів, що гроші він потратив, однак, скоро він продасть автомобіль і віддасть йому всю суму. Однак, до червня місця ОСОБА_16 гроші так і не повернув. В червні місяці, проїжджаючи повз місце роботи ОСОБА_12 , він побачив, як вона стоїть з ОСОБА_15 і про щось розмовляють він почав підозрювати їх у якійсь незрозумілій змові. Після чого, він знову зустрівся з ОСОБА_15 і почав вимагати останнього повернути гроші які він взяв під розписку, при цьому, не питаючи про їхню зустріч з ОСОБА_12 . ОСОБА_16 знов почав говорити якісь незрозумілі речі, вводити його в оману, я говорячи, що гроші скоро поверне. Після цієї розмови, він ще декілька разів зустрічався з ОСОБА_15 , однак той знову не повертав взяте. Потім, йому стало відомо, що ОСОБА_16 співпрацює із правоохоронними органами. Після чого, у серпні місця ОСОБА_16 разом з ОСОБА_12 , діючи під прикриттям правоохоронних органів, здійснили провокацію, нібито він особисто замовив ОСОБА_19 для здійснення нападу на ОСОБА_12 . Все це було зроблено для вирішення двох проблем одночасно: по-перше помста ОСОБА_12 , незрозуміло за що, по-друге списання боргів самого ОСОБА_20 .

Крім того ОСОБА_9 , відповідаючи на додаткові запитання учасників судового провадження, повідомив, що на записах аудіоконролю, які були прослухані в судових засіданнях, голос чоловіка, з яких веде розмову ОСОБА_16 , належить не йому, тобто, жодних слів, які записані на носіях інформації, він не говорив.

Суд вважає, що повне невизнання провини ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 27 ч. 3, 187 ч. 3 КК України, слід розцінювати як обрану ним позицію захисту, що суперечить, однак, фактичним обставинам справи, так як його провина повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка, в судовому засідання пояснила, що 11.10.2013 року, їй зателефонували співробітники міліції, і попросили приїхати в районний відділок. Приїхавши до ОСОБА_13 , слідчий сповістив, що на неї готується замах, організатором якого являється її знайомий ОСОБА_9 . В подальшому, їй було запропонована участь в імітації розбійного нападу на неї, на що вона погодилась. Перед мітацією розбійного нападу, вона добровільно видала співробітникам міліції золоті прикраси, для передачі їх, ОСОБА_9 , з ціллю завірити останнього в успішному скоєнні на неї розбійного нападу.

В подальшому, імітація злочину відбувалась наступним чином: в цей же день, 11.10.2013 року, у вечірній час, вона поверталась додому. Зайшовши в під`їзд будинку, між другим та третім поверхами її почали переслідувати двоє чоловіків. В якийсь момент, один з чоловіків приставив до неї ніж, та наказав йти до квартири. Зайшовши в квартиру, двоє чоловік перевернули всі речі, імітувавши пошук матеріальних цінностей, після чого, вони вибігли з квартири та зникли. В цей момент, вона зателефонувала до міліції та швидкої допомоги. Через деякий час на місце імітації злочину прибули співробітники міліції, а також швидка допомога, яка госпіталізувала її до лікарні.

Крім того, потерпіла ОСОБА_8 доповнила, що ОСОБА_9 на протязі тривалого проміжку часу погрожував їй фізичної розправою, оскільки мав намір мати з нею серйозні особисті стосунки.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що в 2013 роціякось, точний час не пам`ятає, він зустрівся з ОСОБА_9 , якого до цього знав. В ході розмови, ОСОБА_9 запропонував йому здійснити напад на гр. ОСОБА_21 , сильно побити її (завдати їй значних переломів тощо) та забрати в неї все золото, щоб напад був схожий на пограбування. За виконання злочину ОСОБА_9 запропонував винагороду, проте точної суми він вже не пам`ятає. ОСОБА_9 також сказав, що все золото, яке буде відібране у потерпілої, він викупить особисто за гроші. Причину нападу ОСОБА_9 також не пояснював, однак просив здійснити все у найкоротші строки. Після розмови, він сказав, що поміркує над пропозицією ОСОБА_9 та пізніше надасть йому відповідь. Наступного дня, він знову зустрівся з ОСОБА_9 і погодився на його пропозицію, однак додав, що він буде виконувати замовлення не сам і долучить ще декількох осіб, на що ОСОБА_9 відповів, що йому байдуже і надав у якості завдатку 300 доларів США. Однак, вже після останньої розмови з ОСОБА_9 , він, обміркувавши все, вирішив не скоювати напад на ОСОБА_21 і звернувся в правоохоронні органи із заявою про готування злочину, при цьому. записавши останню розмову між ним та ОСОБА_9 на диктофон свого мобільного телефону. Його звернення було оформлене співробітниками міліції та прокуратури, які складали всі необхідні документи. Після того, як він звернувся до міліції, на слідуючи день, йому знов зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що на скоєння злочину в нього є ще два дні. Вказану інформацію він також надав правоохоронцям. Після чого, як він розуміє, було прийнято рішення щодо затримання ОСОБА_9 , для цього, він був запрошений до ОСОБА_13 , де, на території відділу, в присутності двох понятих, йому були вручені цінності, запаковані в целофановий пакет, що належали гр. ОСОБА_21 , які він мав передати ОСОБА_9 , нібито, засвідчивши, тим самим, скоєний напад на потерпілу. Крім того, правоохоронці обладнали куртку, яку надягли на нього, технічними засобами для фіксації (звуку та відео) подальших його взаємодій з ОСОБА_9 . Після проведення вказаних дій, він ще декілька разів зустрічався з ОСОБА_9 , обговорюючи план нападу на Сирбу Є. Остання з таких розмов відбулась в якомусь барі (він точно не пам`ятає в якому саме), яка вже записувалась на апаратуру, заздалегідь надягнену на нього співробітниками міліції. Через деякий час після їхньої останньої зустрічі, він зателефонував ОСОБА_9 , і повідомив останньому, що вже скоїв напад на ОСОБА_21 так, як вони і домовлялись. При цьому, він домовився з ОСОБА_9 про зустріч, на якій він ( ОСОБА_9 ) мав викупити в нього начебто викрадені у ОСОБА_21 золоті прикраси. Після чого, перебуваючи вже на території Малиновського РВ, він, під прикриттям співробітників міліції, на своєму автомобілі „ВАЗ, поїхав на зустріч з ОСОБА_9 . Зустріч відбулась на проспекті Шевченко в м. Одесі, ОСОБА_9 сів в його автомобіль, де він одразу передав йому золото, видане йому заздалегідь співробітниками міліції, а він положив його к правий карман своїх штанів. Далі, вони рушили в бік пл. 10-го Квітня. Проїжджаючи по кільцю 10-го Квітня, вони були зупинені співробітниками міліції, після чого відбулося затримання ОСОБА_9 . В цей момент він пересів в автомобіль правоохоронців, яка була розташована ближче до задньої лівої двері його автомобіля, і бачив, як з правої передньої кишені брюк ОСОБА_9 були вилучені золоті вироби, які він до цього передав йому при зустрічі.

Крім того, ОСОБА_10 доповнив, що весь час, після того, як він погодився на пропозицію ОСОБА_9 , останній постійно його контролював, висловлював своє негативне ставлення, стосовно того, що напад на ОСОБА_21 довго не відбувається. І, на даний період часу, зі сторони ОСОБА_9 та осіб, які з ним пов`язані якимись відносинами, на його адресу постійно поступають погрози, з метою надання ним в судовому засіданні зовсім інших, неправдивих свідчень.

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який, в судовому засідання пояснив, що 13.10.2013 року, в обідній час, він був запрошений співробітниками міліції в якості понятого при проведені слідчих дій імітації злочину та подальшого затримання особи. Біля ОСОБА_13 РВ він, разом із співробітниками міліції, сів в автомобіль „ВАЗ („дев`ятка), червоного кольору, де, в його присутності, та в присутності ще одного понятого, чоловіку, який назвався ОСОБА_16 , правоохоронцями були вручені золоті коштовності: ланцюжки, кільця з камінцями тощо. Вказаний факт був документально оформлений запротокольований. Перед врученням ОСОБА_23 коштовностей, він був оглянутий на наявність інших сторонніх предметів. Далі, ОСОБА_16 залишився в автомобілі, а він, пересів у інший автомобіль марки „ВАЗ. Після чого, ОСОБА_16 поїхав на „дев`ятці, при цьому, він із співробітниками міліції, та ще одним понятим, який також сів в автомобіль, рушили за ОСОБА_18 . Вони їздили за ОСОБА_15 по місту достатньо тривалий час. Однак, вже ввечері, вони всі разом під`їхали на площі 10-го Квітня, в м. Одесі, де, співробітниками міліції був зупинений автомобіль „ВАЗ, в якому знаходився ОСОБА_9 . Після зупинки вказаного автомобіля відбувалось затримання та особистий обшук ОСОБА_9 , в ході якого в нього, в правій передній кишені брюк, були виявлені та вилучені замотані в целофановий мішечок золоті прикраси, які до цього були передані ОСОБА_23 саме для подальшої їх передачі ОСОБА_9 . Крім цього, у ОСОБА_9 також вилучили мобільний телефон та якусь суму грошей. Вилучені речі були описані та опечатані.

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_24 ;

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- заявою гр. ОСОБА_10 від 10.10.2013 року, згідно якої останній просить правоохоронні органи прийняти міри впливу до гр. ОСОБА_9 , який організував розбійний напад на гр. ОСОБА_25 та координує його дії щодо скоєння вказаного злочину /т. 1 а.с. 2/;

- заявою гр. ОСОБА_10 від 11.10.2013 року, згідно якої останній добровільно видав співробітникам правоохоронних органів грошові кошти у сумі 300 доларів США, які раніше були передані йому гр. ОСОБА_9 в якості завдатку за скоєння розбійного нападу на гр. ОСОБА_25 /т. 1 а.с. 14/;

- заявою гр. ОСОБА_25 від 11.10.2013 року, якою остання дає свою згоду на проведення оперативних заходів (імітації розбійного нападу) за її участю, задля викриття гр. ОСОБА_9 , як організатора злочину. Крім цього, згідно вказаної заяви, для проведення оперативних заходів, ОСОБА_25 добровільно видала співробітникам міліції золоті прикраси, а саме: золотий ланцюжок з хрестиком, сережки у кількості 2-х штук з камінцями, золоті кільця з камінцями у кількості 2-х штук, портмоне чорного кольору, в середині якого знаходяться документі на ім`я ОСОБА_25 /т. 1 а.с. 16/;

- протоколом огляду предметів від 11.10.2013 року, яким зафіксовані (запротокольовані) всі особисті речі гр. ОСОБА_25 , які вона видала співробітникам правоохоронних органів, для проведення оперативних заходів (імітації розбійного нападу) задля викриття гр. ОСОБА_9 /т. 1 а.с. 17-26/;

матеріалами кримінального провадження, якими засвідчені оперативні заходи (імітації розбійного нападу на гр. ОСОБА_25 ), а саме:

- повідомленням оператора „102 від 11.10.2013 року, згідно якого, 11.10.2013 року, за адресою: АДРЕСА_3 , відбувся розбійний напад, із застосуванням ножа, на гр. ОСОБА_25 , вході якого, зловмисники заволоділи особистими речами та золотими прикрасами останньої /т.1 а.с. 30/;

- повідомленням швидкої допомоги БР. № 43 від 11.10.2013 року, згідно якого, в результаті розбійного нападу на ОСОБА_25 , яке сталось за місцем її мешкання: АДРЕСА_3 , останній були спричинені тілесні ушкодження у вигляді численних забоїв м`яких тканин тіла /т. 1 а.с. 31/;

- довідкою МКЛ № 10, згідно якої 11.10.2013 року о 20 годині 25 хвилин в міськлікарню № 10 доставлена потерпіла ОСОБА_25 з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забій головного мозку, забій хрестового відділу тощо /т. 1 а.с. 32/;

- протоколом огляду місця події від 11.10.2013 року, згідно якого, 11.10.2013 року, за адресою: АДРЕСА_3 , зафіксовані ознаки розбійного нападу з проникненням до житлового приміщення (безлад в квартирі). Крім того, з місця події були вилучені 10 часткових слідів пальців рук /т.1 а.с. 33-40/;

- протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_25 про вчинення кримінального правопорушення від 11.10.2013 року /т. 1 а.с. 42/;

- заявою гр. ОСОБА_25 про вчинення кримінального правопорушення від 11.10.2013 року, згідно якої, потерпіла повідомила, що 11.10.2013 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, двоє незнайомих чоловіків, заштовхали її в квартиру, де, із погрозою застосування ножа, заволоділи її майном, при цьому, спричинивши її тілесні ушкодження /т.1 а.с. 43-44/;

- рапортами о/у СКР Малиновського РВ від 11.10.2013 року, згідно яких співробітниками правоохоронних органів, був здійснений виїзд на адресу: АДРЕСА_3 після повідомлення про розбійний напад на гр. ОСОБА_25 , в ході якого було оглянуте місце події, проводились початкові пошуки свідків злочину, з подальшим їхнім допитом /т. 1, а.с.45, 46/;

- протоколом огляду особи та вручення майна для проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину від 13.10.2013 року, згідно якого, співробітниками правоохоронних органів був оглянутий гр. ОСОБА_10 на наявність в нього особистих речей, після чого, останньому видано для проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину, організатором якого являється ОСОБА_9 майно: ланцюжок з металу жовто-білого кольору, якірного плетіння, на якому знаходився хрест з металу жовтого кольору, з камінцем білого кольору всередині хреста; дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, з камінцями білого кольору; кільце круглої форми, з металу жовтого кольору, з камінцем фіолетового кольору; кільце неправильної форми, з металу жовтого кольору, з 16-ю камінцями білого кольору /т.1 а.с. 58-59/;

- постановою про проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину від 11.10.2013 року, згідно якої, старший прокурор прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_26 доручив співробітникам СКР Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, провести імітування обстановки злочину (розбійного нападу на гр. ОСОБА_25 ), задля отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_9 , та повного викриття схеми, пов`язаної з організацією розбійного нападу на потерпілу, з затриманням особи, з використанням несправжніх (імітаційних) та ідентифікованих (помічених засобів), відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження /т. 1 а.с. 60-61/;
- протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину від 11.10.2013 року, згідно до якого, 11.10.2013 року відбулося імітування розбійного нападу з проникненням у житло гр. ОСОБА_25 . В імітуванні злочину брали участь двоє співробітників СКР Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_27 и ОСОБА_28 , котрі і здійснили вказаний (несправжній) напад на потерпілу у квартирі АДРЕСА_4 /т. 1 а.с. 62-64/;

- протоколом про результати аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_9 від 18.10.2013 року, згідно якого, зафіксовано, як 11.10.2013 року з 13 години 27 хвилин, ОСОБА_9 , знаходячись у приміщені кафе, веде розмову з об`єктом (особою, яку ОСОБА_9 визначив виконавцем скоєння злочину), щодо організації розбійного нападу на ОСОБА_25 , деталізуючи, при цьому, спосіб скоєння злочину (що саме необхідно зробити з ОСОБА_25 ; що робити з коштовностями, які в неї будуть відібрані тощо) /т. 1 а.с. 65-69/

- протоколом про результати аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_9 від 18.10.2013 року, згідно якого, зафіксовано, як 13.10.2013 року ОСОБА_9 , зустрівшись з об`єктом (особою, яку ОСОБА_9 визначив виконавцем скоєння злочину), після, нібито, скоєного об`єктом розбійного нападу на ОСОБА_25 , отримав від особи підтвердження успішно скоєного злочину, у вигляді золотих прикрас, що належать потерпілій, після чого, о 17 годині 59 хвилин, був затриманий співробітниками правоохоронних органів /т. 1 а.с. 70-71/;

- оглянутими (прослуханими) в судовому засіданні носіями інформації DVD-R з аудіозаписами результатів аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_9 та MSD з аудіо відеозаписами результатів аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_9 , які підтвердили обставини, викладені в протоколах про результати аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_9 від 18.10.2013 року /т. 1 а.с. 72,73/;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 13.10.2013 року, згідно якого, 13.10.2013 року о 18 годині 10 хвилин на пл. 10-го Квітня в м. Одесі, був затриманий ОСОБА_9 , за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, у якого, вході особистого обшуку, в присутності двох понятих, в правій зовнішній кишені штанів чорного кольору, одягнені на нього, був вилучений полімерний пакет, в якому знаходились: ланцюжок з металу жовто-білого кольору, якірного плетіння, на якому знаходився хрест з металу жовтого кольору, з камінцем білого кольору всередині хреста; дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, з камінцями білого кольору; кільце круглої форми, з металу жовтого кольору, з камінцем фіолетового кольору; кільце неправильної форми, з металу жовтого кольору, з 16-ю камінцями білого кольору /т. 1 а.с. 74-77/;

- оглянутим в судовому засіданні компакт диском DVD-R, з відеозаписом затримання гр. ОСОБА_9 на пл. 10-го Квітня в м. Одесі, на якому, також, видно, як в правій зовнішній кишені штанів чорного кольору, одягнені на ОСОБА_9 , при його затриманні, був вилучений полімерний пакет, в якому знаходились: ланцюжок з металу жовто-білого кольору, якірного плетіння, на якому знаходився хрест з металу жовтого кольору, з камінцем білого кольору всередині хреста; дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, з камінцями білого кольору; кільце круглої форми, з металу жовтого кольору, з камінцем фіолетового кольору; кільце неправильної форми, з металу жовтого кольору, з 16-ю камінцями білого кольору /т. 1 а.с. 78/;

- протоколом огляду предмету від 14.10.2013 року, яким зафіксовані, виявлені у ОСОБА_9 при затриманні прикраси, що є власністю гр. ОСОБА_25 /т.1 а.с. 97-98/;

- долученими до кримінального провадження речовими доказами та збереженою розпискою ОСОБА_25 , згідно яких вилучені у ОСОБА_9 золоті прикраси, були повернуті потерпілій після їхнього протоколювання /т. 1 а.с. 99-100/.

Аналізуючи заслухані показання, співставивши їх з іншими доказами провини обвинуваченого, залученими до матеріалів кримінального провадження, суд приходить до висновку, що повне невизнання провини обвинуваченим ОСОБА_9 є ніщо інше, як спроба ввести суд в оману, з метою ухилення від кримінального переслідування, та уникнути справедливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Однак, суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_29 , яка в судовому засіданні пояснила, що 11.10.2013 року (в той час коли відбулася імітація розбійного нападу на гр. ОСОБА_25 за адресою: АДРЕСА_3 ) вона у вечорі прогулювалась зі своєю дитиною біля дому АДРЕСА_5 , однак нічого дивного вона не помітила, ніяких підозрілих осіб вона не бачила, крім того, про те, що на ОСОБА_25 , яка являється її сусідкою, скоєний напад в квартирі, вона дізналась від правоохоронців, які допитували її на вулиці як очевидця пригоди, яким вона також пояснила, що нічого не бачила і не чула. Надані свідком показання, суд не розцінює як такі, що являються одним із доказів провини обвинуваченого ОСОБА_9 , в організації розбійного нападу на ОСОБА_25 , оскільки вони не мають ніякого відношення до обставин справи.

Крім того, суд також не сприймає в якості доказової бази провини ОСОБА_9 аудіозапис (компакт-диск CD-R) розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виданий останнім слідчому СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області /т. 1 а.с. 15/, оскільки, вказаний запис, являється додатком до заяви ОСОБА_10 від 11.10.2013 року, згідно якої останній добровільно видав співробітникам правоохоронних вищезгаданий аудіозапис, який, начебто, був здійснений на диктофон мобільного телефону ОСОБА_10 . Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які могли б засвідчити законність здобуття наданої ОСОБА_10 інформації, а саме: хто саме здійснював перезапис розмови на інформаційний носій у вигляді компакт-диску CD-R, долученого до матеріалів кримінального провадження, при яких обставинах і в якому місці відбувався перезапис розмови, тощо.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 99 КПК України, матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотримання вимог ЗУ „Про оперативно-розшукову діяльність, за умов відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази. Однак, добровільно виданий аудіозапис ОСОБА_10 являється лише волевиявленням останнього, здобутий ним особисто, без залучення оперативних співробітників правоохоронних органів, що в свою чергу дає суду достатньо підстав не вважати долучений до матеріалів кримінального провадження компакт-диск CD-R з записом розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , доказовою базою провини ОСОБА_9 в організації розбійного нападу на ОСОБА_25 .

Також, суд не сприймає покази слідчого СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_30 (слідчий, в провадженні якого перебувало дійсне кримінальне провадження на стадії досудового розслідування), який в судовому засіданні детально описав всю схему розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , з моменту проведення аудіо-, відеоконторлю за особою обвинуваченого і до моменту затримання ОСОБА_9 на площі 10-го Квітня в м. Одесі, як такими, що доводять провину останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки, такі покази визнані судом недопустимим, на підставі ч. 7 ст. 97 КПК України, згідно положень якої, у будь-якому разі, не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Разом з тим, оцінюючи показання потерпілої ОСОБА_25 на предмет їх достовірності, суд не знаходить підстав для їх критичної оцінки і визнає їх логічними та послідовними, оскільки, під час допиту в судовому засіданні потерпіла вказала, що знайома з ОСОБА_9 достатньо тривалий період. За весь час їхнього знайомства, вони разом мали спільний бізнес, а також намагались будувати спільні стосунки і навіть проживали разом на протязі деякого часу (вказані факти не оспорюються самим обвинуваченим). Однак, після того, як вона вирішила припинити з ОСОБА_9 будь-які стосунки, останній почав постійно її переслідувати, слідкував за нею, і навіть погрожував, оскільки хотів з нею побудувати родину. Вказане дає суду достатньо підстав вважати, що така поведінка ОСОБА_9 , в подальшому, цілком реально могла призвести до реалізації ним, у формі заподіяння ОСОБА_25 тілесних ушкоджень, злочинних намірів, з метою залякування потерпілої.

Реалізація злочинних намірів ОСОБА_9 повністю підтверджена оглянутими (прослуханими) в судовому засіданні аудіо, відеозаписами результатів аудіо-, відеоконтролю за особою ОСОБА_9 , які суд оцінив за своїм внутрішнім переконанням.

Крім того, судом також встановлена законність проведення такої негласної слідчої дії, як аудіо-, відеоконтролю за особою.

Згідно ст. 247 КПК України, розгляд клопотання щодо негласних слідчих (розшукових) дій здійснюється головою чи за його визначенням іншим суддею Апеляційного суду АРК, апеляційного суду області, м. Києва та Севастополя, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Так, після огляду протоколів про результати аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_9 від 18.10.2013 року, судом встановлено, що вказані дії проводились співробітниками СКР Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Одеської області від 11.10.2013 року. Вказаний факт знайшов своє підтвердження наданою до Малиновського районного суду м. Одеси (за офіційним запитом) інформацією з Апеляційного суду Одеської області, згідно якої, 11.10.2013 року, слідчим суддею Апеляційного суду Одеської області ОСОБА_31 наданий дозвіл, у формі ухвали на проведення аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_9 , з метою повного викриття схеми, пов`язаної з організацією розбійного нападу на потерпілу, з затриманням особи.

Проте, суд не приймає до уваги твердження сторони захисту, під час прослуховування аудіо, відеозаписів контролю за особою ОСОБА_9 , стосовно того, що при ретельному прослуховуванні вказаних записів, чутно, як співробітники міліції, розмовляючи між собою, при затриманні обвинуваченого, підкидують йому в автомобіль золоті прикраси гр. ОСОБА_25 , оскільки, відтворення інформаційних носіїв в судовому засіданні відбувалось на технічно справній апаратурі, із використанням всіх необхідних технічних засобів (мікрофон, звукові відтворювачі тощо) і жодних натяків на приглушений звук або нечітке відтворення інформації, судом не виявлено.

Крім того, позиція сторони захисту стосовно підкидання правоохоронцями золотих прикрас ОСОБА_9 в автомобіль, повністю спростовується свідченнями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_24 та ОСОБА_22 , які суд визнає логічними та послідовними, оскільки, кожен з них в своїх показаннях в судовому засіданні вказує на те, що при затриманні ОСОБА_9 в нього саме з правої передньої кишені брюк були вилучені золоті прикраси, запаковані в полімерний пакет, які обвинувачений отримав від ОСОБА_10 в якості підтвердження успішно скоєного розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_25 . Разом з тим, вказані показання свідки надали в судовому засіданні після спливу 6-місячного строку після їхнього допиту на стадії досудового розслідування по кримінальному провадженню. Однак, жодних протиріч між їхніми свідченнями як на стадії досудового слідства так і під час судового розгляду, судом не встановлено, що свідчить про однозначні позиції ОСОБА_10 , ОСОБА_24 та ОСОБА_22 , які в свою чергу, являються першочерговою доказовою базою кримінальних намірів ОСОБА_9 .

Крім того, свідок ОСОБА_10 на стадії судового розгляду допитувався двічі: дистанційним шляхом із застосуванням технічних засобів та у судовому засіданні особисто. Проте, під час кожного з допитів на стадії судового розгляду по кримінальному провадженню, свідок ОСОБА_10 надавав аналогічні свідчення, без наявності в них будь-яких розбіжностей та протиріч, що також є підставою для неможливості оцінити судом такі свідчення критично. Крім того, на переконання неможливості критично оцінювати свідчення ОСОБА_10 , судом не знайдено жодних підстав для оговорення свідком ОСОБА_10 обвинуваченого ОСОБА_9 .

Також, суд критично відноситься до твердження обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що на аудіозаписах, які суд прослуховував в судовому засіданні, голос чоловіка, який розмовляє з ОСОБА_10 , йому не належить. Проте, викладене твердження ОСОБА_9 спростовано під час перегляду відеозапису, який проводився в рамках негласної слідчої дії у вигляді аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_9 від 18.10.2013 року, оскільки при відтворені відеозапису з носія інформації /т. 1 а.с. 73/, вбачається, що саме ОСОБА_9 веде розмову з ОСОБА_10 стосовно реалізації розбійного нападу на ОСОБА_25 . Крім того, проаналізувавши прослуханий аудіозапис та переглянутий відеозапис, судом встановлено, що інформація на носіях (DVD-R та MSD) являється абсолютно ідентичною, за виключенням відображення на інформаційному носії MSD, додатково, відеозапису розмови ОСОБА_9 із ОСОБА_10 .

Критичній оцінці суду також піддані твердження обвинуваченого ОСОБА_9 та сторони захисту стосовно того, що при затриманні ОСОБА_9 співробітниками правоохоронних органів, у останнього з кишені були викрадені грошові кошти у сумі 5000 доларів США, після чого, в цю ж кишеню ОСОБА_9 були підкинуті золоті прикраси потерпілої ОСОБА_25 , оскільки, переглядаючи відеозапис затримання обвинуваченого на площі 10-го Квітня в м. Одесі, судом звернута увагу на той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 , в момент затримання, жодним чином не вказує на факт викрадення в нього грошових коштів, відповідає на питання слідчого швидко, не задумуючись та не аналізує свої відповіді, говорячи чітко і послідовно. На переконання суду, всі покази під час затримання обвинуваченого ОСОБА_9 , дані останнім без будь-якого примусу та фізичного тиску з боку співробітників правоохоронних органів, які проводили затримання, що також є підставою вважати твердження обвинуваченого та сторони захисту стосовно викрадення грошей у ОСОБА_9 та підкидання йому золотих прикрас неправдивими.

Разом з тим, суд також критично відноситься до твердження сторони захисту стосовно того, що потерпіла ОСОБА_25 та свідок ОСОБА_10 до моменту імітації скоєння розбійного нападу на потерпілу, були між собою знайомі, оскільки об`єктивних підтверджень вказаного факту суду не надано, можливість знайомства ОСОБА_10 та ОСОБА_25 також не знайшла свого підводження в матеріалах кримінального провадження, та, самі учасники кримінального провадження ( ОСОБА_10 та ОСОБА_25 ) в повній мірі спростовують факт знайомства між собою до подій кримінального провадження.

Разом з тим, суд, проаналізувавши допити всіх свідків по кримінальному провадженню, в першу чергу приділив уваги саме запитанням сторони захисту до свідків, при цьому, встановив, що захисником-адвокатом, під час допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_24 та ОСОБА_22 , ставились деякі питання які не мали ніякого відношення до обставин скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення. Такі дії сторони захисту розцінені судом, як спроба заплутати свідків у своїх твердженнях, з метою подальшого використання отриманої інформації для захисту ОСОБА_9 .

У своїй сукупності, надані стороною обвинувачення докази провини ОСОБА_9 у вченні інкримінованого кримінального правопорушення, після їхньої ретельної перевірки та аналізу, повністю спростували позицію сторони захисту, стосовно невинуватості особи ОСОБА_9 у організації злочинного нападу на потерпілу ОСОБА_25 , оскільки ані свідчення потерплої, свідків по кримінальному провадженню, ані дослідженні під час судового розгляду матеріали кримінального провадження, не мають між собою жодних протиріч, що в свою чергу (після перевірки законності здобуття таких доказів) надало суду можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_9 саме у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 27 ч. 3, 187 ч. 3 КК України.

Таким чином, навмисні дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ст. ст. 27 ч. 3, 187 ч. 3 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднане з проникненням у житло.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшуючих вину обставин, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України, обтяжуючих вину обставин, судом також не встановлено.

На підставі вищевикладеного, приймаючи те, що ОСОБА_9 на даний час, крім дійсного кримінального провадження, являється підсудним по кримінальній справі, що перебуває в провадженні Приморського р/с м. Одеси, що характеризує його, як особу, яка має негативний вплив на суспільство і являється небезпечною для оточуючих, беручи до уваги той факт, що скоєне ОСОБА_9 кримінальне правопорушення мало заподіяти тяжкі наслідки, у разі його здійснення, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання, достатнє для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, пов`язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Вирішуючи долю речових доказів по кримінальному провадженню, суд керується вимогами ст. 100 КПК України, на підставі чого, вважає необхідним речові докази по кримінальному провадженню: ланцюжок з металу жовто-білого кольору, дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, кільце круглої форми з металу жовтого кольору, кільце неправильної форми з металу жовтого кольору вважати повернутими за належністю /т. 1 а.с. 99-100/ грошові кошти у сумі 117,90 гривень та 300 доларів США, мобільний телефон „НОКІА 6700 ІМЕЙ НОМЕР_1 , мобільний телефон „Самсунг ІМЕЙ НОМЕР_2 , сім-карту абонента „Лайф № НОМЕР_3 , сім-карту абонента „МТС № НОМЕР_4 , годинник фірми „ХАНОВА, браслет з металу жовтого кольору конфіскувати в дохід держави /т. 1 а.с. 105-106, 109-110/.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Судових витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 27 ч. 3, 187 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 /восьми/ років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його затримання, тобто з 13.10.2013 року

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком чинності, залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню: ланцюжок з металу жовто-білого кольору, дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, кільце круглої форми з металу жовтого кольору, кільце неправильної форми з металу жовтого кольору вважати повернутими за належністю /т. 1 а.с. 99-100/ грошові кошти у сумі 117,90 гривень та 300 доларів США, мобільний телефон „НОКІА 6700 ІМЕЙ НОМЕР_1 , мобільний телефон „Самсунг ІМЕЙ НОМЕР_2 , сім-карту абонента „Лайф № НОМЕР_3 , сім-карту абонента „МТС № НОМЕР_4 , годинник фірми „ХАНОВА, браслет з металу жовтого кольору конфіскувати в дохід держави /т. 1 а.с. 105-106, 109-110/.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлений.

Судових витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню немає.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3