ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/2284/26
№ провадження 1-кс/646/467/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового засідання:

скаржник ОСОБА_3 ,

прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обгрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 25 січня 2026 року він звернувся до Офісу Генерального прокурора із скаргою, в якій повідомив про вчинення кримінальних правопорушень стосовно нього та його сім`ї, а також стосовно навмисного невиконання обов`язкових на території України судових рішень, рішень слідчих суддів, та просив невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які мають ознаки кримінальних правопорушень та підлягають кваліфікації за частиною третьою статті 382 Кримінального кодексу України.

Офісом Генерального прокурора скаргу про вчинені кримінальні правопорушення від 25 січня 2026 року за територіальною юрисдикцією було надіслано до Харківської обласної прокуратури для організації її розгляду відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Харківська обласна прокуратура, отримавши від Офісу Генерального прокурора вказану вище скаргу, направила її для розгляду до тих органів, дії яких оскаржуються.

Оскільки, на переконання ОСОБА_3 , посадовими особами Харківської обласної прокуратури було порушено вимоги частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, останній просив: визнати незаконною бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 26 січня 2026 року; зобов`язати посадових осіб Харківської обласної прокуратури невідкладно внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26 січня 2026 року; зобов`язати посадових осіб Харківської обласної прокуратури забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень за заявою від 26 січня 2026 року; зобов`язати посадових осіб Харківської обласної прокуратури залучити його як потерпілого до кримінального провадження.

У судовому засіданні 05 березня 2026 року скаржник ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити з наведених у ній мотивів.

Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не всі відомості; для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо); скарга, подана ОСОБА_3 , вказаним вимогам не відповідає.

Слідча суддя, заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги, дійшла таких висновків.

25 січня 2026 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку на адресу Офісу Генерального прокурора направив скаргу, у якій, зокрема, просив відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами вчинення кримінальних правопорушень.

Офісом Генерального прокурора, згідно із територіальною юрисдикцією та вимогами Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03 грудня 2012 року, скарга ОСОБА_3 від 25 січня 2026 року для організації її розгляду була надіслана Харківській обласній прокуратурі.

Після отримання вказаної вище скарги Харківська обласна прокуратура надіслала її для розгляду в межах компетенції Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, Харківській районній військовій адміністрації Харківської області, Головному управлінню Національної поліції в Харківській області, Харківському міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України, Пенсійному фонду України.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною першою статті 7 Кримінального процесуального кодексу України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Частиною першою статті 9 Кримінального процесуального кодексу України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно із пунктом 18) частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із пунктом 1) частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно із частиною першою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як зазначено у частині п`ятій статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про : 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

При цьому, зміст частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу 4 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, облік кримінальних правопорушень за заявами, повідомленнями, які надійшли до органів прокуратури, досудового розслідування чи дізнання, або щодо виявлених прокурором, слідчим, дізнавачем з інших джерел обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, здійснюється Реєстратором за дорученням керівника органу прокуратури або органу досудового розслідування, органу дізнання шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених частиною п`ятою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно із частиною першою статті 218 Кримінального процесуального кодексу України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 3.6. Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03 грудня 2012 року, заяви про вчинені кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратури області, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Пунктом 3.7. Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 125 від 03 грудня 2012 року, передбачено, що за заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратур обласного рівня, керівники структурних підрозділів апаратів організовують роботу щодо скерування їх відповідно до міських, районних, міжрайонних прокуратур за територіальною юрисдикцією.

Слідча суддя звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 214 та частини першої статті 218 Кримінального процесуального кодексу України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України. Досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Матеріалами справи підтверджується, що скарга ОСОБА_3 від 25 січня 2026 року була скерована Харківською обласною прокуратурою для розгляду в межах компетенції Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, Харківській районній військовій адміністрації Харківської області, Головному управлінню Національної поліції в Харківській області, Харківському міжрегіональному управлінню Міністерству юстиції України, Пенсійному фонду України.

Наведене вище свідчить про виконання посадовими особами Харківської обласної прокуратури своїх обов`язків у межах повноважень, визначених кримінальним процесуальним законодавством України.

Скерування Харківською обласною прокуратурою скарги ОСОБА_3 від 23 січня 2026 року до компетентних органів є формою активного реагування, що забезпечує подальше розслідування або вжиття заходів реагування іншими уповноваженими органами.

З огляду на наведене, відсутні підстави стверджувати про бездіяльність Харківської обласної прокуратури, оскільки наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що Харківською обласною прокуратурою було виконано передбачені законом дії щодо передачі скарги відповідним органам для розгляду та реагування.

Стосовно вимоги ОСОБА_3 зобов`язати посадових осіб Харківської обласної прокуратури залучити його до кримінального провадження у якості потерпілого слідча суддя зазначає таке.

Згідно із частиною третьою статті 26 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями статті 22 Кримінального процесуального кодексу України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно із частиною п`ятою статті 40 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Частиною другою статті 307 Кримінального процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік ухвал, які слідчий суддя може постановити за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.

Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2008 року у справі №21-319во07 зазначив, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність.

По відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично бере участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні, передбаченій частиною третьою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя не має права покласти на слідчого зобов`язання визнати особу потерпілим у кримінальному провадженні, що за своєю суттю свідчить про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого.

Слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, що віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, які є самостійними у прийнятті таких рішень, відповідно до положень статей 36, 40 Кримінального процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 522/7836/21.

Оскільки заявлене скаржником прохання виходить за межі компетенції слідчого судді, а його задоволення призведе до фактичного втручання слідчого судді у процесуальні повноваження слідчого та виконання функцій державного обвинувачення, слідча суддя дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги у цій частині.

Відповідно до статті 307 Кримінального процесуального кодексу України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ураховуючи викладене вище, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 25 січня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволенню не підлягає.

Керуючись пунктом 4) частини другої статтею 307 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності посадових осіб Харківської обласної прокуратури, розташованої за адресою: 61001, вулиця Богдана Хмельницького, 4, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про вчинення кримінальних правопорушень; зобов`язання посадових осіб Харківської обласної прокуратури, розташованої за адресою: 61001, вулиця Богдана Хмельницького, 4, невідкладно внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 25 січня 2026 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 382 Кримінального кодексу України; зобов`язання посадових осіб Харківської обласної прокуратури, розташованої за адресою: 61001, вулиця Богдана Хмельницького, 4, забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень за його заявою від 25 січня 2026 року; зобов`язання посадових осіб Харківської обласної прокуратури, розташованої за адресою: 61001, вулиця Богдана Хмельницького, 4, залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження, як потерпілого, якому кримінальними правопорушеннями було заподіяно шкоди відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено 10 березня 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_1