ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_8 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 25 лютого 2026 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000392 від 26 квітня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Степове

Дніпропетровського району Дніпропетровської області,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.1 ст.204, ч.3 ст.28, ч.2 ст.204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 25 лютого 2026 року задоволено клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши залишати житло в період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків необхідності отримання підозрюваним невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі, до 25 квітня 2026 року. Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування) та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні. Строк дії ухвали слідчого судді до 25 квітня 2026 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України. Слідчий суддя врахував особу підозрюваного, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, та дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та доцільність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби до 25 квітня 2026 року, та не вбачав підстав для задоволення клопотання підозрюваного та його захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя вважав за необхідне продовжити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити частково. Змінити застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що злочин, у якому підозрювався ОСОБА_7 на момент продовження дії запобіжного заходу, а також обвинувачується на момент скерування даної апеляційної скарги, є не тяжким відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України. Зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійну роботу, є фізичною особою-підприємцем, демонстрував належну правову поведінку, не вчиняв жодних дій, які б свідчили про можливі спроби затягування досудового розслідування чи зловживання процесуальними правами. Вказує, що у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (в нічний час) щодо ОСОБА_7 прокурором не було зазначено нових чи додаткових ризиків, не обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Вважає, що гіпотетичні ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду незаконно, а також впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні можуть нівелюватись шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а не домашнього арешту у нічний час, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Як слідує з матеріалів провадження, СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000392 від 26.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 204, ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 309 КК України, в рамках якого 27 листопада 2025 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204 КК України, а саме організації незаконного придбання з метою збуту, зберіганні та транспортуванні з метою збуту, а також збуті незаконно виготовлених підакцизних товарів, вчиненими організованою групою; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, а саме організації незаконного виготовлення підакцизних товарів, вчиненими організованою групою.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 01.12.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді визначений до 27.01.2026 року включно.

Відповідно до постанови заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 22.01.2026 року строк досудового розслідування продовжено до 27.02.2026 року.

23.01.2026 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра вказаний запобіжний захід відносно ОСОБА_7 продовжено до 27.02.2026 року включно.

19.02.2026 року в порядку ст.ст. 276-278, 279 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на те, що вона підтверджується клопотанням прокурора та доданими матеріалами в обсязі, достатньому для вирішення на даному етапі кримінального провадження питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, і це не оспорюється захисником в апеляційній скарзі.

Також є в цілому правильними висновки слідчого судді про наявність щодо підозрюваного ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Таким чином, з наданих матеріалів слідує, що наведені в клопотанні прокурора обставини та долучені матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що є підставою для продовження застосування до нього запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Водночас, продовживши ОСОБА_7 запобіжний захід, судом хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, проте, слідчий суддя не обґрунтував необхідність саме домашнього арешту та неможливість застосування особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

У рішенні ЄСПЛ по справі Бузаджі проти Республіки Молдова від 04 липня 2019 року, в пунктах 86-91 зауважено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Суд постановив, що цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі.

У рішенні по справі Александровська проти України від 25 березня 2021 року ЄСПЛ відзначив, що Конвенція вимагає, щоб під час обрання запобіжного заходу суди розглядали також і не пов`язані з позбавленням свободи заходи. При цьому рішення про тримання під вартою чи його продовження не може ґрунтуватися винятково на серйозності висунутих обвинувачень, а його обґрунтування не може бути абстрактним, узагальненим чи стереотипним.

З огляду на те, що домашній арешт є способом позбавлення свободи в розумінні ст.5 Конвенції, обґрунтування доцільності його продовження також не може бути абстрактним, узагальненим чи стереотипним.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки слідчий суддя належним чином не врахував, що реалізація ризиків, встановлених щодо ОСОБА_7 , є маловірогідною та може бути усунута у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування до нього домашнього арешту, а висновки слідчого судді про зворотне оцінює як помилкові. При цьому враховується, що обраний щодо цього підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби хоча і створює ОСОБА_7 певні додаткові незручності, втім відсутні розумні підстави вважати, що з точки зору досягнення мети запобіжного заходу щодо підозрюваного він є більш дієвим, ніж особисте зобов`язання.

Крім того, колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійну роботу, є фізичною особою-підприємцем, демонстрував належну правову поведінку, не вчиняв жодних дій, які б свідчили про можливі спроби затягування досудового розслідування чи зловживання процесуальними правами, що свідчить про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, встановлених судом.

Також апеляційний суд враховує процесуальну поведінку ОСОБА_7 під час дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, під час якого підозрюваний належним чином виконував покладені судом на нього обов`язки та не вчиняв жодних спроб ухилятись чи перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому тримання підозрюваного під домашнім арештом на даний час є невиправданим.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, втім не доведе, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатнім, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та ч. 6 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування) та місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 25 лютого 2026 року про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 25 квітня 2026 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування) та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі не виконання покладених обов`язків, до ОСОБА_7 може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і покладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.179 КПК України).

Копію ухвали направити для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4