ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Київ, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованої, незаміжньої, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Не пізніше 16.12.2024, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу та психотропної речовини у великих розмірах.

З метою реалізації вказаного умислу у невстановлений час, дату та місці, за невстановлених обставин, ОСОБА_5 розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров?я конкретної особи, а й для здоров?я населення в цілому, буде здійснюватися в порушення вимог Законів України від 15.02.1995 «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаю ними, придбала у невстановленої особи психотропну речовину - амфетамін у великих розмірах та наркотичний засіб - канабіс, після чого 16.12.2024, в період часу з 17 год. 03 хв. по 18 год. 34 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 7,801 г., тобто у великих розмірах та наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масою 9,71 г., які ОСОБА_5 незаконно придбала та зберігала з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини та наркотичного засобу у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 , у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме, у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини та наркотичного засобу у великих розмірах не визнала та пояснила, що дійсно у грудні 2024 року вона придбала психотропну речовину а саме амфетамін та наркотичний засіб- канабіс у великих розмірах для особистого вживання. 16 грудня 2024 року, перебуваючи у коридорі власної квартири вона розфасувала по зіп-пакетам амфетамін та канабіс для особистого вживання та поклала у кишені свого одягу. У цей час до квартири зайшли працівники поліції і попередили, що будуть проводити обшук і запропонували добровільно видати наркотичні засоби або психотропну речовину, після чого вона добровільно видала зіп-пакети з амфетаміном та канабісом. Також під час обшуку працівниками поліції було виявлено та вилучено ювелірні ваги, які вона використовувала для роботи з бісером.

Аналізуючи пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 , яка не визнає себе винною у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини та наркотичних засобів у великих розмірах суд приймає як спосіб захисту від покарання за скоєне.

Не дивлячись на повне не визнання вини обвинуваченою ОСОБА_5 , її винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за обставинами, встановленні судом, її вина доведена зібраними та дослідженими доказами.

Допитаний під час судового засідання в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він мешкає разом з ОСОБА_5 на протязі 18 років. Також йому відомо, що ОСОБА_5 протягом останніх двох років вживає наркотичні засоби. 16 грудня 2024 року працівниками поліції за місцем їх мешкання проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено зіп-пакети з білим порошком, які належать ОСОБА_5 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що в грудні 2024 року він був залучений працівниками поліції в якості понятого, під час обшуку ОСОБА_5 , в якої в кишень було вилучено пакети з білим порошком. Також під час обшуку в квартирі ОСОБА_5 виявлено та вилучено кухонні ваги.

Зокрема вина обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні протоколами слідчих дій, та долучених до матеріалів кримінального провадження документів, в яких викладені та посвідченні відомості, що мають значення для встановлення факту і обставин кримінального провадження.

Витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 16.12.2024 в період часу з 17 год. 03 хв. по 18 год. 34 хв. в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено психотропну речовину та наркотичні засоби.

Том № 2 ( а.с. 1б-2)

Протоколом обшуку від 16.12.2024, згідно якого за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 38 зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору, 2 зіп-пакети із нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору, 11 зіп-пакетів із речовиною зеленого кольору, електронні ваги, мобільний телефон «РОСО».

Том № 2 ( а.с. 21-24)

Заявою ОСОБА_5 про надання добровільної згоди на огляд мобільного телефону.

Том № 3 ( а.с. 50)

Протоколом огляду мобільного телефону «РОСО» від 12.03.2025 з фото-таблицею,відповідно до якої наявне листування обвинуваченої ОСОБА_5 з невстановленою особою. Як пояснила ОСОБА_5 вона дійсно замовляла наркотичні засоби та психотропну речовину через мессенджери для особистого вживання.

Том № 2 ( а.с. 33-38)

Висновком експерта № СЕ - 19 /111-24/73538- НЗПАРАП від 20.12.2024, згідно якого надана на експертизу порошкоподібна речовина, вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 0,297 г.

Том № 2 ( а.с. 42-46)

Висновком експерта № СЕ - 19 /111-25/1905- НЗПАРАП від 24.02.2025, згідно якого надана на експертизу порошкоподібна речовина, вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну становить 7,503 г.

Том № 2 ( а.с. 47-53)

Висновком експерта № СЕ - 19 /111-25/1902- НЗПАРАП від 04.02.2025, згідно якого передана на експертизу речовина рослинного походження, вилучена під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , є наркотичним засобом - канабіс. Маса канабісу становить 9,71 г.

Том № 2 ( а.с.54-62 )

Зазначені вище докази сумнівів у їх достовірності не викликають та, до ст.ст. 85,86,94 КПК України, визнаються і оцінюються судом як належні та допустимі.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст. 17 ч. 1 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу злочину, інкримінованих обвинуваченій, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.

Враховуючи вимоги до вмотивованості судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити таке.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого звертається увага на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.У рішеннях ЄСПЛ ( «Салов проти України», «Серявін та інші проти України» та ін.) склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Отже, оцінюючи у сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зібраними по справі доказами поза межами розумного сумніву підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме, незаконного придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини та наркотичного засобу у великих розмірах.

Свою позицію суд обґрунтовує наступним, відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України у Постанові №4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», Постановою Верховного Суду від 21 червня 2018 року у справі N 712/13128/16-к (провадження N 51-388км18), що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта злочину.

При призначенні виду покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжуючі покарання. ОСОБА_5 раніше не судима, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого, також суд враховує ставлення обвинуваченої до вчиненого, поведінку до та після вчинення злочину, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжуючи покарання.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинувачену, яка офіційно працевлаштована, не заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

До обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним(не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти росії від 29.11.2007 року).

Виходячи з викладеного, враховуючи, що вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 , діяння є тяжким злочином, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченій ОСОБА_5 саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її кари, виправлення та запобігання вчинення нових злочинів та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

При цьому, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбаченим законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Відсутність підстав для призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за правилами ст. 69 КК України, незважаючи на її молодий вік, наявності на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд мотивує тим, що остання вчинила кримінальне правопорушення, яке, згідно положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії умисних тяжких злочинів, та за вчинення якого законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років.

Виходячи із наведеного, судом не встановлено підстав, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення для застосування ст.69 КК України, при призначенні ОСОБА_5 покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо позиції захисника ОСОБА_4 , викладеній у свій промові у судових дебатах суд вважає, що вона ґрунтується на не правильності оцінки доказів та встановлених у справі обставинах, а тому вона спростовується вищезазначеною позицією суду, яка обґрунтована відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України у Постанові №4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», Постановою Верховного Суду від 21 червня 2018 року у справі N 712/13128/16-к (провадження N 51-388км18).

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений не був.

Процесуальні витрати по справі суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_5 на підставі ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до т.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання для виконання вироку.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_5 з моменту її затримання 17 грудня 2024 року та перебування під вартою в Київському слідчому ізоляторі до 16 квітня 2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 16 квітня по 10 травня 2025 року, із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України.

Речові докази:

-два зіп-пакети із нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору, які поміщені до спеціального пакету № WAR 1325458; тридцять зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщені до спеціального пакету № CRI1040786; сім зіп-пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору, які поміщені до спеціального пакету № WAR 1325456; одна ТГК пігулка червоного кольору, яка поміщена до спеціального пакету № CRI1040787; десять зіп-пакетів із речовиною рослинного походження зеленого кольору, які поміщені до спеціального пакету № CRI1040789; один зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, який поміщено до спеціального пакету № CRI1040791; один зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до спеціального пакету № CRI1040790; електронні ваги, які поміщені до спеціального пакету WAR1325455; дев`ять патронів, калібру 9 мм, які поміщені до спеціального пакету № WAR1325457 - знищити.

-банківську картку А-банк № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «РОСО» - повернути законному володільцю скасувавши ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-24/73538-НЗПРАП від 20.12.2024 - 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/1905-НЗПРАП від 24.02.2025 - 8754 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/1902-НЗПРАП від 04.02.2025 - 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 40 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1