Справа № 274/4802/25 Провадження № 1-кп/0274/425/26
УХВАЛА

05.03.2026 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

у складі колегії суддів: головуючий - суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 (дистанційно),

представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2025 за № 0000374 щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

05.03.2026 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 діб без визначення розміру застави, оскільки ризики, що слугували підставою для обрання та продовження такого запобіжного заходу, на думку прокурора, не зменшились та продовжують існувати надалі. На їх обґрунтування прокурором зазначено, що обвинувачений, усвідомлюючи можливість бути засудженим до суворого покарання за вчинення насильницького особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, а оскільки йому відоме місце проживання свідків, які є його сусідами, він може незаконно впливати на них. Окрім того, на думку прокурора, існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, адже він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти близької особи та раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного насильницького тяжкого злочину.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора, при цьому зазначила, що усі клопотання про продовження тримання під вартою є однотипними, у них не враховані дані про особу обвинуваченого, який є матеріально забезпеченим, оскільки має другу групу інвалідності та отримує пенсію близько семи тисяч гривень, за яку утримував себе та сім`ю, працював, має у володінні будинок в с. Лемешів. Також він має стійкі соціальні зв`язки, а його стан здоров`я та психологічно-емоційний стан погіршується, в т.ч. у зв`язку із зникненням безвісти сина, який проходив військову службу. Наміру впливати на свідків обвинувачений не має, адже з ними у конфліктних ситуаціях не перебував, а їх показання, на думку захисника, не будуть мати суттєвого значення для кримінального провадження. Тому, захисник заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора, доповнивши позицію адвоката ОСОБА_8 твердженням, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, оскільки він сам викликав поліцію та швидку медичну допомогу на місце події.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, заявив про відсутність наміру переховуватися від суду, а його стан здоров`я погіршується, тому вважав за доцільне застосувати до нього домашній арешт.

Потерпілий та його представник у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора щодо запобіжного заходу.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, доходить такого висновку.

Судом встановлено, що 14.04.2025 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 15.04.2025 слідчим суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді цього ж суду без визначення застави.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.08.2025 у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 продовжено строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.10.2025 без визначення застави, дія якого в подальшому продовжувалася, востаннє до 21.03.2026.

При продовженні запобіжного заходу судом було враховано, що встановлені слідчим суддею обставини при обрані та продовженні запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , в тому числі його вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, не змінилися, що свідчило про відсутність зменшення ризиків. Визначені ризики у виді можливого переховування підозрюваного (обвинуваченого) від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, були дійсними та триваючими.

Ухвалою суду від 13.01.2026 відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на заставу.

На теперішній час ОСОБА_6 продовжує обвинувачуватися у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, тому не виключається можливість його переховування від суду, оскільки він усвідомлює можливість засудження на тривалий строк. Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча й вважається таким, що не має судимості, є непрацевлаштованим, наявність у нього офіційних джерел доходів (окрім пенсії в розмірі 4722 грн., т. 2, а.п. 20) та утриманців не підтверджено. А тому, існує ймовірність вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Надаючи оцінку можливості обвинуваченого протиправно впливати на свідків, які є його сусідами, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні насильницького злочину проти життя людини, задля уникнення кримінального покарання може вдатися до відповідних дій, тобто зберігається ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стороною захисту не доведено зменшення рівня ризиків, які існували при обранні та продовженні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , як і не доведено того, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту гарантуватиме належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігатиме існуючим ризикам. Обставини, на які посилалася сторона захисту, зокрема: щодо наявності соціальних зав`язків у обвинуваченого, отримання ним пенсії, виконання роботи в минулому впродовж нетривалого періоду, існували і на час подій, які інкримінуються обвинуваченому, однак не стали стримуючим фактором для нього. Надаючи оцінку твердженням захисника та обвинуваченого про незадовільний стан здоров`я останнього, суд зазначає, що стороною захисту не надано документів, які б підтверджували неможливість утримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я чи неможливість проходження ним за необхідності лікування в закладах охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України. Окрім того, суд повторно зазначає, що 21.10.2025 за клопотанням сторони захисту проведена судово-психіатрична експертиза, яка підтвердила, що обвинувачений не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, лише є необхідним спостереження лікар-психіатра за місцем перебування, яке цілком можливо здійснювати в умовах слідчого ізолятора. Нових обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, стороною захисту не наведено та судом не встановлено.

Тож, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та міри покарання, що йому загрожує у випадку доведеності його вини, зважаючи на його особу, суд вважає доведеною наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики не зменшились та не перестали існувати.

Суд зазначає, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу на цей час неможливе. Тривалість застосованого запобіжного заходу, з урахуванням його виду у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, на теперішній час не виходить за межі розумного строку.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що судовий розгляд в кримінальному провадженні фактично перебуває на початковому етапі дослідження доказів, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, та позбавляє можливості переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за доцільне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про обвинуваченого та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, беручи до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні насильницького злочину проти життя людини, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб до 03 травня 2026 року включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3