ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/202/24 Номер провадження 11-кп/814/612/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000116 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 08.01.2025.

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 369 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2023 та остаточно визначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

16.03.2024 близько 15 год. 12 хв. поліцейський з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №2 відділення поліції №1 Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - СПД №2) старший сержант поліції ОСОБА_9 під час виконання службових обов`язків на автодорозі у с. Сухоносівка Лубенського району Полтавської області зупинив автомобіль «ДЕО Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який порушив Правила дорожнього руху, не ввімкнувши при повороті праворуч правий покажчик повороту.

У подальшому, під час складання адміністративних матеріалів, поліцейський ОСОБА_9 встановив, що обвинувачений керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не пред`явив для перевірки реєстраційний талон на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування, а також посвідчення водія, тобто не мав права керувати таким транспортним засобом.

Після чого поліцейський ОСОБА_9 оголосив ОСОБА_7 , що він, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не маючи посвідчення водія, порушив вимоги ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При спілкуванні з поліцейським у обвинуваченого ОСОБА_7 виник злочинний умисел на пропозицію та надання неправомірної вигоди поліцейському ОСОБА_9 за не винесення останнім щодо нього постанов про вчинення адміністративних правопорушень та не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

16.03.2024, близько 15 год 56 хв, обвинувачений ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 є службовою особою при виконанні своїх службових обов`язків, діє згідно з Законом України «Про Національну поліцію» та функціональними обов`язками в частині вжиття заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень, їх припинення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, запропонував ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 3 000 грн. за не винесення щодо нього постанови про вчинення адміністративного правопорушення та не притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за недоведеністю його вини на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому не відкривалися матеріали кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України та не було надано можливість ознайомитися з ними в подальшому.

Крім того, він не був присутнім у приміщенні ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області та не знайомився з матеріалами кримінального провадження, як про це зазначено у матеріалах справи. Вказує, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження його повідомлення про виклик до органу поліції для відкриття матеріалів справи.

Також прокурор у судовому засіданні у суді першої інстанції протиправно проставив дату на повідомленні про завершення досудового розслідування, про що сам повідомив суд під звукозапис.

Крім того, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не були очевидцями події та не можуть підтвердити факт пропозиції неправомірної вигоди.

Також у обвинувальному акті не визначено місця вчинення кримінального правопорушення, а у показаннях свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 існують протиріччя з цього приводу щодо будівлі, де відбувалася подія. Також суд протиправно взяв до уваги показання поліцейських та не врахував його показання, які суперечать одне одному.

Протокол огляду місця події також не підтверджує винуватості обвинуваченого.

Вказує, що відомості під час слідчого експерименту повідомив за вказівкою працівників поліції, що підтвердив у суді свідок ОСОБА_13 . Свідок ОСОБА_14 не підтвердив його вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, суддя ОСОБА_1 повинен був заявити під час розгляду справи самовідвід, оскільки він розглядав справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 .

У своїй апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за недоведеністю вини ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що обвинуваченому не відкривалися матеріали кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

Крім того, обвинувачений не був присутнім у приміщенні ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області та не знайомився з матеріалами кримінального провадження, як про це зазначено у матеріалах справи. Вказує, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження його завчасного повідомлення про виклик до органу поліції для відкриття матеріалів справи.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданих ними апеляційних скарг, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Незважаючи на те, що в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, суд першої інстанції правомірно визнав обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував, що 16.03.2024 керував автомобілем у с. Сухоносівка, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та був зупинений працівниками поліції. Обставин того дня повністю не пам`ятає через алкогольне сп`яніння, допускає, що у такому стані міг говорити нісенітниці. При цьому стверджує, що грошових коштів при собі не мав і не пропонував їх працівникам поліції.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, його вина у вчиненні вказаного злочину доведена сукупністю таких доказів.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які працюють поліцейськими з реагування патрульної поліції СПД №2, підтвердили, що 16.03.2024 в с. Сухоносівка зупинили ОСОБА_7 , який керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений неодноразово пропонував їм неправомірну вигоду за не складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП у сумі спочатку 1 000, а потім 3 000 грн, про що вони повідомили на лінію «102».

При цьому, всупереч апеляційним доводам обвинуваченого, обидва свідки зазначили, що помітили автомобіль на центральній вулиці, включили проблискові маячки, після чого автомобіль повернув на вулицю, де розташований клуб, де ОСОБА_7 вискочив з автомобіля та почав тікати. Зазначене свідками місце події узгоджується з даними, зазначеними у обвинувальному акті.

Свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_11 дійсно, як зазначив обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, не були свідками пропозиції неправомірної вигоди, проте брали участь як поняті під час огляду місця події та вказали в суді першої інстанції, що зі слів поліцейських їм стало відомо, що ОСОБА_7 пропонував їм неправомірну вигоду.

З протоколу огляду місця події від 16.03.2024 та фототаблиці до нього вбачається, що у с. Сухоносівка Лубенського району по вул. Садова біля вхідних дверей до будинку культури виявлено два автомобілі, один службовий працівників поліції, реєстраційний номер 1411, та Део Ланос сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_7 , поряд з якими перебували працівники поліції ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , стосовно якого працівники поліції складали матеріали адміністративного правопорушення за порушення Правил дорожнього руху (а.с.51-54).

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області №40 від 09.01.2024 «Про закріплення службового автотранспорту», списку працівників СПД №2 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_9 і ОСОБА_12 закріплені за службовим автотранспортом Renaut Duster, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.61-62).

Відповідно до книги нарядів СПД №2 старший сержант ОСОБА_9 і старший сержант ОСОБА_12 16.03.2024 перебували на чергуванні (а.с. 63-65).

З протоколу огляду предметів (перегляду відеозапису) від 08.04.2024 та переглянутих під час судового розгляду відеозаписів вбачається, що 16.03.2024 о 15 год 12 хв. патрульний автомобіль здійснював переслідування автомобіля «Ланос». Автомобіль був зупинений на автодорозі поряд із будинком культури у с. Сухоносівка Лубенського району. Із автомобіля «Ланос» вибіг чоловік, якого переслідували поліцейські. Поліцейський повідомив про фіксацію розмови відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», представився, повідомив ОСОБА_7 , що від нього чутно різкий запах алкоголю, запропонував пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, пред`явити посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. ОСОБА_7 пропонує поліцейському неправомірну вигоду, на що поліцейські пояснили водію, що за це передбачена кримінальна відповідальність. Поліцейський роз`яснив ст. 369 КК України, його права та обов`язки, повідомив, що відеозйомка йде безперервно. Прибор ОСОБА_16 показав результат 1,39 проміле, у зв`язку з чим поліцейські повідомили ОСОБА_7 , що на нього буде складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП.

О 15 год. 56 хв. ОСОБА_7 повторно запропонував поліцейському грошові кошти. Після цього поліцейський зателефонував до поліції і повідомив про факт неправомірної пропозиції ОСОБА_7 та попросив направити слідчо-оперативну групу (а.с. 80-83,84).

Як вбачається із відеозапису, поведінка ОСОБА_7 та його висловлювання свідчать про усвідомлення ним того, що він пропонує надати незаконну винагороду з метою уникнути адміністративної відповідальності та розуміння статусу поліцейських, які перебували у форменому одязі.

При цьому, всупереч апеляційним доводам обвинуваченого, місцевий суд не поклав в основу вироку протокол слідчого експерименту від 26.04.2024, визнавши його недопустимим доказом, на підставі того, що слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводи апелянтів про те, що розгляд цього провадження здійснив незаконний склад суду з огляду на те, що суддя ОСОБА_1 розглядав також справу щодо вчинення ОСОБА_7 адміністративних правопорушень, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Статті 75 та 76 КПК України містять виключний перелік підстав, з яких суддя підлягає відводу.

Дії ОСОБА_7 щодо порушення Правил дорожнього руху та щодо пропозиції неправомірної вигоди містять склад окремих правопорушень. Ці правопорушення є самостійними, завершеними, не пов`язані між собою та не випливають одне з одного. У розумінні ст.76 КПК України розгляд суддею кримінального провадження за ч.1 ст.369 КК України та справи про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КпАП України не є повторною участю у кримінальному провадженні.

Будь-яких даних, що викликали б сумнів у неупередженості судді, обвинувачений у своїй апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду не навів. Більше того, під час розгляду провадження місцевим судом ні обвинувачений, ні його захисник відводу судді не заявляли.

Тому відсутні обставини, що свідчили б про розгляд цього провадження незаконним складом суду.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не відкривалися матеріали кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України та не було надано можливість ознайомитися з ними в подальшому, спростовуються таким.

Відповідно до протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, 03.05.2024 ОСОБА_7 з матеріалами кримінального провадження ознайомився у повному обсязі, без обмежень у часі, про що написав власноруч. Також з протоколу вбачається, що під час ознайомлення з матеріалами підозрюваний зауважень не висловлював, клопотань не заявляв.

Крім того, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_7 від 03.05.2024, з якої вбачається, що на виконання ст. 293 КПК України він отримав копію обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні, повідомлення про завершення досудового розслідування, відповідно до якого ОСОБА_17 було запрошено на 11 год. 03.05.2024 до приміщення ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та заява ОСОБА_7 про відсутність у нього інших речових доказів та документів, які він має намір використати як докази у суді.

Підписи обвинуваченого, що наявні у повідомленні про підозру, яка була оголошена ОСОБА_7 17.04.2024, у розписці про отримання обвинувального акта та протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а також підписи на інших процесуальних документах візуально не відрізняються.

Об`єктивних даних про те, що всі ці документи підписувала інша особа, обвинувачений не наводить.

Також колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні заяви сторони захисту про ознайомлення їх з матеріалами кримінального провадження.

Факт отримання обвинувального акта та ознайомлення ОСОБА_7 з матеріалами досудового розслідування також підтверджуються наданими у судовому засіданні апеляційної інстанції показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_18 , який розслідував це кримінальне провадження. Свідок вказав, що 03.05.2024 він разом з ОСОБА_7 прибули у ВП №1 Лубенського РВП в Полтавській області, що розташований у м. Пирятин, для ознайомлення з матеріалами справи. Зазначив, що зі справою ОСОБА_7 знайомився у фойє приміщення, а тому міг там перебувати без реєстрації у журналі відвідувачів.

Тому з урахуванням викладеного вище, колегія суддів у даному випадку порушень вимог ст. 290 КПК України не вбачає.

Аналізуючи наявні у матеріалах кримінального провадження докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження з точки зору належності, допустимості, достовірності, колегія суддів дійшла висновку, що зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку повністю підтверджують винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 369 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені статтями 50 та 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставини, що обтяжують покарання, а саме рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що його пом`якшують.

Також відповідно до висновку досудової доповіді Лубенського районного сектору №5 філії державної установи «Центр пробації» у Полтавській області від 10.06.2024 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб середній (а.с.143-145).

Разом з тим, місцевий суд правильно взяв до уваги, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив під час іспитового строку та призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі із урахуванням вимог ст. 71 КК України.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання в межах санкції інкримінованої статті, з урахуванням норм ст. 71 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 , як про це ставиться питання в апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 08.01.2025 відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4