Справа № 301/858/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2026 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, що внесене 14 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000518 відносно

неповнолітнього ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , студента першого курсу денної форми навчання Державного навчального закладу «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», громадянина України, раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , особи, стосовно якої розглядається клопотання -неповнолітнього ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника органу опіки та піклування Білківської сільської ради ОСОБА_8 , представника сектору ювенальної превенції ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :

14 грудня 2025 року близько 18 години 53 хвилини неповнолітній ОСОБА_3 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з неповнолітньою ОСОБА_10 , яка перебувала на передньому правому пасажирському сидінні автомобіля, та неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась на задньому лівому пасажирському сидінні, рухаючись у темну пору доби автодорогою «0-070501» сполученням «Іршава-Ільниця-Білки-Великий Раковець-Вільхівка», по вулиці Шевченка в межах населеного пункту Великий Раковець Хустського району Закарпатської області, у напрямку с. Білки, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги:

п. 1.3. згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги ПДР, а також бути взаємно ввічливими,

п. 1.5. згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків,

п. 1.10. в частині тлумачення терміну «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися,

п.п. «б» п. 2.3. згідно якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом,

п. 12.3, з посиланням на термін «небезпека для руху», «дорожні умови» та «дорожня обстановка», згідно яких у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди,

будучи самовпевненим, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, у результаті чого біля будинку №11 допустив зіткнення правою передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою лівою стороною вантажного транспортного засобу марки «Iveco» моделі «M752», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який був припаркований на правому узбіччі за напрямом руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилась на правому передньому пасажирському сидінні легкового автомобіля марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови, множинних переломів кісток основи черепа, тяжкого забою головного мозку, крововиливу під тверду та м`яку мозкові оболонки, які призвели до розвитку травматичного шоку, що і є безпосередньою причиною смерті неповнолітньої ОСОБА_10 .

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 1.3, 1.5, 1.10, 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Дії неповнолітнього ОСОБА_3 підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Особа, стосовно якої розглядається клопотання неповнолітній ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчинені суспільно-небзепечного діяння визнав та показав, що 14.12.2025 року під вечір взяв мамину автомашину марки «Volkswagen», сів за кермо та поїхав до своєї подруги ОСОБА_10 . Через деякий час він разом з дівчатами потерпілою ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вирішили поїхати в с. В.Раковець на АЗС, щоб купити хот-доги. Він сів за кермо авто, потерпіла ОСОБА_12 сіла на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_13 за заднє сидіння. Вже було темно. Рухаючись с. ОСОБА_14 , його осліпила зустрічна автомашина, яка їхала на дальньому світлі фар, тому він на кілька секунд закрив очі. Коли відкрив очі, побачив зустрічне авто та вантажне авто, яке було припарковано на узбіччі за його напрямком руху. Він зрозумів, що не зможе об`їхати припаркований автомобіль через зустрічну автомашину, тому різко натиснув на гальма, однак, транспортний засіб не зупинився і він в`їхав у припарковану вантажівку. На кілька секунд він втратив свідомість, а коли прийшов до тями, намагався надати допомогу потерпілій ОСОБА_12 , однак, вона вже померла. У вчиненому щиро покаявся, дуже шкодував, що взяв без дозволу мамину автомашину та керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія, обіцяв виправити свою поведінку і більше не порушувати закон.

Законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 пояснила, що син без дозволу взяв її автомобіль, на якому вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинула неповнолітня потерпіла. Просила пробачення у матері загиблої. Вважала, що її син усвідомив протиправність своїх дій та дуже шкодує про вчинене. Син навчається та під час навчального процесу перебуває під наглядом викладачів, з якими вона підтримує постійний зв`язок. Запевнила суд, що зможе забезпечити належну поведінку свого неповноліьного сина та його виховання, тому просила передати сина під її нагляд.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання та передачі неповнолітнього під нагляд матері.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що її дочка потерпіла ОСОБА_12 протягом тривалого часу зустрічалася з неповнолітнім ОСОБА_3 14.12.2025 року вона відпустила свою дочку з неповнолітнім ОСОБА_3 на прогулянку. Через деякий час вона з чоловіком виїхала з дому в напрямку с. В.Раковець. Проїжджаючи повз місце ДТП, вона побачила розбиту після ДТП автомашину і дізналася про смерь своєї дочки. Ствердила, що претензій матеріального та морального характеру до неповнолітнього ОСОБА_3 не має. Не заперечувала проти задоволення клопотання та передачі неповнолітнього під нагляд матері.

Інспектор сектору ювенальної превенції ОСОБА_9 суду пояснила, що неповнолітній ОСОБА_3 раніше не притягувався до відповідальності, тому не перебував на обліку ювенальної превенції. Після ДТП неповнолітній одразу визнав свою провину та щиро розкаявся. Просила задовольнити клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

Представник Служби у справах дітей Білківської сільської ради ОСОБА_8 пояснила, що сім`я ОСОБА_15 не перебувала на обліку у службі у справах дітей. Після події представники служби проводили обстеження умов проживання неповнолітнього та проводили бесіди з членами його сім`ї. Було встановлено, що неповнолітній виховується у повній сім`ї, умови поживання хороші, сім`я характеризується позитивно, батьки усвідомили свою відповідальність за своєне неповнолітнім діяння. Вважала, що неповнолітнього ОСОБА_3 слід передати під нагляд матері, яка зможе забезпечити належний догляд за ним, а у застосуванні більш суворих заходів до неповноліьного потреби не має.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру в частині передачі неповнолітнього під нагляд матері строком на 1 рік.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Дії неповнолітнього ОСОБА_3 підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Згідно клопотання, суспільно-небезпечне діяння за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, було вчинено 14 грудня 2025 року.

Згідно з ч.1 ст.22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на час вчинення суспільно небезпечного діяння йому виповнилось 15 років.

Відповідно до ст.22 КК України, кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, настає з шістнадцяти років, тобто неповнолітній ОСОБА_3 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.2 ст.286 КК України.

Згідно з ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_3 суд враховує обставини вчиненого та суспільну небезпечність, наслідки суспільно небезпечного діяння, дані про особу, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, умови життя та виховання неповнолітнього ОСОБА_3 , який за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, проживає у повній благополучній сім`ї, яка належним чином забезпечена, а батьки здатні здійснювати належний контроль за його поведінкою, неповнолітній не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, його поведінку та ставлення до вчиненого, а саме щире каяття та активне сприяння встановленню обставин вчинення суспільно небезпечного діяння.

Згідно з ст.105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру як, у тому числі, передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Відповідно до ч.3 ст.105 КК України, до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Абзацом 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду.

Строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_5 , яка за місцем проживання характеризується позитивно. Матеріали провадження не містять даних про наявність обставин, які б свідчили про нездатність матері неповнолітнього ОСОБА_16 позитивно впливати на свого сина або свідчили б про її нездатність забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 згодна на передачу сина їй під нагляд, просила передати під її нагляд неповнолітнього сина та запевнила суд, що здатна забезпечити сину належне виховання та нагляд за його поведінкою.

Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у віці 15 років, тобто до досягнення віку з якого настає кримінальна відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 .

Враховуючи особу неповнолітнього, а також те, що він є студентом денної форми навчання ДНЗ «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», під наглядом вихователів якого перебуває у дні навчання, суд вважає, що застосування такого заходу виховного характеру як передача під нагляд матері буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання неповнолітнього ОСОБА_3 , і застосування до неповнолітнього інших заходів виховного характеру, є недоцільним.

На думку суду, вказаний примусовий захід виховного характеру сприятиме його виправленню та вихованню, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Після набрання ухвалою законної сили суд вважає скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.12.2025 року арешт на:

- транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ;

- транспортний засіб марки «Iveco», моделі «М752», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_17 ;

- чохол з керма транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази по справі:

- транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканці АДРЕСА_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Іршава, вул. Шевченка, 70, Хустського району, Закарпатської області, після набрання ухвалою законної сили суд вважає повернути власнику;

- транспортний засіб марки «Iveco», моделі «М752», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцю АДРЕСА_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Іршава, вул. Шевченка, 70, Хустського району, Закарпатської області, після набрання ухвалою законної сили суд вважає повернути власнику;

- чохол з керма транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який упаковано до паперового конверту з логотипом «Національна поліція України слідче управління», суд вважає залишити при матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого на користь держави тільки у разі ухвалення обвинувального вироку.

Однак, в цьому кримінальному провадженні неповнолітній ОСОБА_3 не набув процесуального статусу обвинуваченого, тому процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, слід віднести за рахунок коштів Державного бюджету України.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 390/1488/17.

Керуючись ст. 22, 97 ч.2, 105 КК України, ст. 100, 124, 395, 484, 498, 500-501 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , студента першого курсу денної форми навчання Державного навчального закладу «Ужгородський центр професійно-технічної освіти», громадянина України, раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_1 , строком на 1 (один) рік.

Роз`яснити ОСОБА_5 про її обов`язок щодо здійснення належного нагляду за поведінкою сина та попередити про відповідальність за невиконання покладених на неї обов`язків.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.12.2025 року на:

- транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ;

- транспортний засіб марки «Iveco», моделі «М752», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_17 ;

- чохол з керма транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази:

- транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, повернути власнику ОСОБА_5 ;

- транспортний засіб марки «Iveco», моделі «М752», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою м. Іршава, вул. Шевченка, 70, Хустського району, Закарпатської області, повернути власнику ОСОБА_17 ;

- чохол з керма транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити при матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Копія ухвали суду після її проголошення підлягає негайному врученню особі, стосовно якої розглядалося клопотання неповнолітньому ОСОБА_3 , його законному представнику ОСОБА_5 , захиснику та прокурору.

Потерпіла, представники Служби у справах дітей Білківської сільської ради та Сектору ювенальної превенції відділу превенції Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області мають право отримати копію ухвали в суді.

Головуюча: ОСОБА_1