УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 714/978/22

провадження № 51-561ск26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 листопада 2025 року.

Обставини справи

1. Вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2025 року,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижні Синівці Глибоцького району Чернівецької області,

засуджено: за частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України на строк 3 роки з конфіскацією всього належного йому майна, за виключенням житла.

Також цим вироком засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , рішення стосовно яких у касаційній скарзі не оскаржується.

2. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17 листопада 2025 року вказаний вирок змінено в частині призначеного покарання ОСОБА_7 . В решті вирок залишено без змін.

3. Як установив суд, ОСОБА_5 , в період з 17 по 20 березня 2022 року, поблизу с. Куликівка Чернівецького району Чернівецької області, за попередньою змовою з невстановленою особою, умисно, здійснили незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України поза пунктом пропуску за 1500 доларів США.

4. Крім того, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 28 квітня 2022 року за 800 доларів США з кожного, перевезли до лісу в адміністративних межах с. Турятка Чернівецького району Чернівецької області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та трьох невстановлених осіб, де приблизно о 08 год. 30 хв. повели останніх до місця перетину державного кордону України поза пунктом пропуску, вказавши їм напрямок руху до Румунії, яких під час здійснення незаконного перетину державного кордону України було викрито та затримано працівниками прикордонної служби України.

5. Таким чином ОСОБА_5 вчинив незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинений щодо кількох осіб, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Доводи касаційної скарги

6. У касаційній скарзі захисник, просить скасувати ухвалу апеляційного суду з підстав, передбачених частиною 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

7. Вказує на те, що апеляційний формально підійшов до розгляду апеляційної скарги, не дослідив повторно докази, не дав оцінку істотним порушенням, допущеним судом першої інстанції, а саме стосовно відсутності наведення доказів вини ОСОБА_5 , оцінки доводів захисту щодо відсутності умислу, порушення безпосередності дослідження доказів, процедури допиту свідків та впізнання, які вважає недопустимими доказами, чим порушив принцип змагальності, допустив неповноту судового розгляду, порушення права на захист.

Оцінка Суду

8. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

9. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього ж Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 433 КПК, касаційна інстанція перевіряє правильність застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

10. У касаційній скарзі захисник переважно посилається на неповноту судового розгляду. Суд нагадує, що касаційна інстанція є судом права, а оцінка доказів у справі є завданням судів попередніх інстанцій.

11. Суд також зазначає, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що це істотно позначилось на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі, а також вплинуло або могло вплинути на правильність висновків суду щодо обставин справи.

12. Суд відхиляє доводи про те, що апеляційним судом істотно порушено процесуальний закон, оскільки не досліджено повторно докази, оскільки згідно з частиною 3 статті 404 КПК за клопотанням сторони повторне дослідження обставин, установлених під час кримінального провадження, є обов`язковим лише за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповно або з порушеннями.

13. Як убачається з ухвали, апеляційний суд не ставив під сумнів достовірність доказів, досліджених у суді першої інстанції. У касаційній скарзі не зазначається, які саме обставини, що мають істотне значення для кримінального провадження, залишилися не дослідженими судом першої інстанції, і які дії та рішення суду першої інстанції завадили стороні захисту всебічно і повно їх дослідити.

14. Відмова у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

15. Захисник навів доводи, які зводяться до незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій доказів, що саме по собі не може свідчити про порушення ними кримінального або кримінального процесуального закону і не дає підстав для скасування оскаржених рішень.

16. Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції, забезпечивши змагальність сторін, ретельно перевірив надані сторонами докази, навів їх детальний аналіз і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку відповідно до статті 94 КПК.

17. У вироку детально викладені підстави засудження із зазначенням мотивів, які суд вважає достатніми для доведення винуватості ОСОБА_5 .

18. Суд першої інстанції дослідив усі обставини справи, які належать до предмету доказування й відповідно до статті 94 КПК дав оцінку наданим доказам.

19. Як видно з копії судового рішення суд апеляційної інстанції погодився з висновком районного суду, що дослідивши показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та письмові докази суд дійшов висновку про те, що їх можна покласти в основу обвинувачення, оскільки вони як самі по собі, так і в сукупності, підтверджують наявність у діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК.

20. Так суди встановили, що з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 квітня 2022 року свідок ОСОБА_8 серед пред`явлених йому фотознімків впізнав особу під № 1 - ОСОБА_5 , як особу, якій він заплатив 1500 доларів США і яка незаконно переправила його через державний кордон України в напрямку Румунії, а з показань свідків вбачається, що організатором незаконного переправлення їх та інших осіб через державний кордон був ОСОБА_5 , який організував їхню доставку з м. Чернівці в один з населених пунктів поблизу державного кордону.

21. Суд не вбачає в судових рішеннях підстав ставити під сумнів оцінку судами попередніх інстанцій достовірності доказів.

22. Тому твердження захисника про те, що суди попередніх інстанцій не навели доказів вини засудженого ОСОБА_5 є обраним способом захисту.

23. Суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи сторони захисту, зазначив, що оскільки показання свідків, допитаних на досудовому слідстві, що були оголошені в порядку частини 11 статті 615 КПК, покладених судом в основу вироку, фіксувались за допомогою відеозапису, а кримінальне провадження здійснювалось в період воєнного стану в Україні, тому судом не було порушено принципу безпосередності дослідження доказів, з чим погоджується Суд.

24. Правильність оцінки судом першої інстанції доказів була предметом перевірки апеляційним судом, який надав вичерпні відповіді на усі доводи апеляційних скарг сторони захисту. Таким чином, суд апеляційної інстанції дотримався вимог статті 419 КПК.

25. Суд відхиляє доводи про те, що докази у провадженні були досліджені однобічно та неповно, оскільки в касаційній скарзі не зазначено, які дії чи рішення суду перешкодили стороні обвинувачення повно представити свої докази і, тим самим, забезпечити їх дослідження у необхідному обсязі.

26. З урахуванням наведеного істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, у касаційній скарзі не наведено.

27. З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 листопада 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3