Справа № 643/2195/26
Провадження № 1-кс/643/1457/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0021264 від 13.12.2025, -

встановив:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшло клопотання представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 19.12.2025, з автомобіля «TOYOTA HILUX», військовий номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який був вилучений 13.12.2025 в ході огляду місця події у кримінальному провадженні №0021264.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 19.12.2025 слідчим суддею Салтівського районного суду міста Харкова накладено арешт на автомобіль «TOYOTA HILUX», військовий номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який був вилучений 13.12.2025 в ході огляду місця події у кримінальному провадженні №0021264.

Автомобіль «TOYOTA HILUX», військовий номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 належить військовій частині НОМЕР_1 (копія свідоцтва про реєстрацію додається).

На момент звернення до суду з цим клопотанням, в ході досудового розслідування завершено проведення слідчих дій з автомобілем «TOYOTA HILUX», військовий номер НОМЕР_2 , в тому числі, проведені всі необхідні експертизи з автомобілем. Тобто, потреба в застосуванні арешту як обмежувального заходу на даний час відпала.

Військова частина НОМЕР_1 виконує бойові завдання в районі ведення бойових дій (Харківська область). Автомобіль «TOYOTA HILUX», військовий номер НОМЕР_2 перебуває на балансі військової частини та використовується для виконання бойових (службово-бойових) завдань, зокрема для забезпечення мобільності підрозділу, виконання оперативних завдань та логістичного забезпечення.

У зв`язку з чим просить скасувати арешт на вказаний транспортний засіб.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 09.02.2026 відкрито провадження за вказаним клопотанням, призначено дату та час судового засідання, в судове засідання викликано учасників, витребувано матеріали кримінального провадження.

11.02.2026 через канцелярію суду за вх. № 8073/26 надійшов лист від старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, Олександра ЗАВАДСЬКОГО від 10.02.2026 № 13-02-21264-09-26, в якому зазначив, що наразі в органу досудового розслідування вже не має нагальної необхідності в утримуванні автомобіля «TOYOTA HILUX», військовий номер НОМЕР_2 , оскільки вже отримано відомості щодо його технічного стану на момент ДТП. Також зазначив що, вказаний транспортний засіб буде використовуватись для відбиття збройної агресії з боку рф, а тому слідство вважає, що зняття арешту із вищезазначеного автомобіля не буде носити негативні наслідки для проведення досудового розслідування.

Заявник клопотання та представник військової частини в судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань до слідчого судді не надходило, їх неявка розгляду клопотання не перешкоджає.

Уповноважена особа Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, в судове засідання не з`явилась. Неявка представника органу досудового розслідування в судове засідання розгляду клопотання не перешкоджає.

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, позицію органу досудового розслідування, дослідивши матеріали витребуваного кримінального провадження, оцінивши докази, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Так, матеріалами справи встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0021264 від 13.12.2025.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 19.12.2026 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «TOYOTA HILUX», військовий номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який був вилучений 13.12.2025 в ході огляду місця події у кримінальному провадженні №0021264.

Відповідно до заяви слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, Олександра ЗАВАДСЬКОГО, зареєстрованого канцелярією суду 11.02.2026 за вх. № 8073/26, на даний у органу досудового розслідування вже не має нагальної необхідності у утримуванні автомобіля «TOYOTA HILUX», військовий номер НОМЕР_2 , оскільки вже отримано відомості щодо його технічного стану на момент ДТП, у зв`язку з чим орган досудового розслідування не заперечує щодо зняття арешту з вказаного транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, рішення від 25.03.1999 у справі "Іатрідіс проти Греції" (заява N 31107/96) в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля, рішення від 22.09.1994 у справі "Антріш проти Франції" (заява № 296-А, п. 42), рішення від 10.05.2007 у справі "Кушоглу проти Болгарії" (заява № 48191/99, п.п. 49-62). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути обмежене лише законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Порядок зберігання майна, на яке накладено арешт, врегульований Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, відповідно до якої таке майно може зберігатися в тому числі у власника, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судовим розглядом, на даний час відпала необхідність в подальшому арешті автомобіля Toyota Hilux 4526 T3.

Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для користувача майна, розумність та співмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, виходячи із загальних засад кримінального провадження, беручи до уваги те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, з метою застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя прийшов до висновку, що скасування арешту майна не перешкодить досягненню завдань кримінального провадження, відтак наявні підстави для задоволення заявленого клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 16, 22, 23, 169, 170, 174 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 19.12.2025 на транспортний засіб Toyota Hilux 4526 T3, який належить військовій частині НОМЕР_1 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1