Провадження № 1-кп/638/1043/26
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001206 від 14 жовтня 2024 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Визирка Лиманського району Одеської області, громадянина України, начальника 12 Регіональної військово-лікарської комісії, у військовому званні полковник медичної служби, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Харкова з Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001206 від 14 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 08 липня 2025 року призначено підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню.

08 квітня 2026 від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна відповідальність.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що умисно зазначив відомості у щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, які відрізняються від достовірних на суму 1 526 162, 21 грн., тобто 586, 6 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. 17 червня 2025 року до ч. 2 ст. 366-2 КК України були внесені зміни, відповідно до яких, відповідальність за декларування недостовірної інформації настає, якщо такі відомості відрізняються від достовірних від 750 до 2500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає від 2 271 00 грн. до 7 570 000 грн. Згідно до ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальне діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі.

У підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників справи кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Так, захисник просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 5-8, 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України Кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; 1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті;1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті; 1-2) з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою; 2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; 3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Водночас, частиною першою та третьою статті 479-2 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4--1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим суд приходить висновку про можливість розгляду зазначеного клопотання.

Судом встановлено, що обвинувальним актом, обвинуваченому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366-2 КК України, в тому, що на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2021 № 183 (по особовому складу) полковника медичної служби ОСОБА_5 призначено на посаду начальника 12 Регіональної військово-лікарської комісії. Відповідно до ЗУ «Про військовий обов`язок та військову служба» та ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 належить до суб?єктів, на яких поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в тому числі зобов?язання щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію за минулий рік за формою, що визначається НАЗК. Пунктом 2-7 - розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб?єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

На початку заповнення декларації за 2021 рік ОСОБА_5 ознайомився із Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агенства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, про що проставив відповідні відмітки.

Так, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою м. Харків, вул. Культури, буд. 5, використовуючи мережу Інтернет з IP адреси: НОМЕР_1 здійснив вхід до системи за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП) за URL-адресою https://portal.nazk.gov.ua/ та після заповнення всіх розділів вказаної декларації він ознайомився із внесеними до них відомостями та проставив відповідні позначки про підтвердження повноти та достовірності даних на офіційному веб-сайті НАЗК із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, виданого в АЦСК АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 28.11.2023 о 13 годині 26 хвилин подав щорічну декларацію за 2021 рік.

Перелік інформації, яка і зазначається у декларації, визначений ст. 46 Закону. При цьому під час заповнення декларації суб?єкти декларування, в тому числі і ОСОБА_5 ознайомлювався із методичними настановами щодо заповнення декларації. Таким чином, ОСОБА_5 був обізнаний із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів декларації за 2021 рік.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про об?єкти нерухомості, що належать суб?єкту декларування та членам його сім?ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування.

Відповідно до п. 4 р. IV Порядку у розділі 3 «Об?єкти нерухомості»: 1) зазначаються відомості про об?єкти нерухомості, що належать суб?єкту декларування та або членам його сім?ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або перебувають у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право; 2) якщо у суб?єкта декларування чи членів його сім?ї наявні об?єкти для декларування в розділі 3 «Об?єкти нерухомості», суб?єкт декларування зазначає дані про: вид об?єкта; характеристику об?єкта: загальну площу (м2), реєстраційний номер (кадастровий номер для земельної ділянки); дату набуття права; місцезнаходження об?єкта; вартість на дату набуття права або вартість за останньою грошовою оцінкою; права на цей об?єкт; особу, якій належить об?єкт (суб?єкт декларування та/або член його сім?ї, третя особа).

Проте, усупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 у розділі 3 «Об?єкти нерухомості» щорічної декларації за 2021 рік не зазначив відомості про квартиру загальною площею 63,6 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності члену сім?ї дружині) з 26.11.2021. Відповідно до умов договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2021 ОСОБА_6 дружина) придбала вказану квартиру за 986 434,00 (дев?ятсот вісімдесят шість тисяч чотириста тридцять чотири) гривні.

Крім того усупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 у розділі 3 «Об?єкти нерухомості» щорічної декларації за 2021 рік зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про вид об?єкту нерухомості та його вартість на дату набуття права, щодо кімнати АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності члену сім?ї (дружині), вказавши вид «Квартира», вартість - 325071,00. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав зазначений об?єкт нерухомості є кімнатою у житловому будинку готельного типу, а її вартість відповідно до умов договору купівлі продажу від 20.07.2018 становить 330875,00 гривень, вказані відомості не відповідають дійсності на суму 5 804,00 гривні.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про отримані доходи суб?єкта декларування або членів його сім?ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, аліменти, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки, а також соціальні виплати та субсидії у разі виплати їх у грошовій формі та інші доходи. Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір.

Відповідно до п. 12 р. IV Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.11.2023 № 252/23, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки»: 1) зазначаються відомості про доходи суб?єкта декларування та/або членів його сім?ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи. Такі відомості включають дані про: джерело (джерела) доходу; вид доходу; розмір доходу; особу, яка отримала дохід (суб?єкт декларування та/або член його сім?ї); 2) відомості про доходи зазначаються незалежно від їх розміру, крім подарунка, відомості про який зазначаються лише у разі, якщо його вартість перевищує 5 ПМ, а для подарунків у вигляді грошових коштів - якщо розмір таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує 5 ПМ; 3) доходи одного виду, отримані від одного джерела упродовж звітного періоду, вказуються однією сумою. Доходи різних видів, отримані від одного джерела, вказуються окремо; 4) розмір отриманих доходів зазначається з урахуванням нарахованих податків і зборів.

Однак, усупереч п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» щорічної декларації за 2021 рік:

- не зазначив відомостей про подарунок у грошовій формі, отриманий членом сім?ї (дружиною) ОСОБА_6 від сина ОСОБА_7 , у розмірі 410 000,00 гривень;

- не зазначив відомостей про отриманий дохід у 2021 році від ОСОБА_8 у вигляді відшкодування матеріальної шкоди за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.08.2018 у розмірі 17 604,49 гривні;

- зазначив відомості, які не відповідають дійсності, про дохід, отриманий ним від Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба (), вказавши його у розмірі 299710,00 гривень. Відповідно до інформації Державного реєстру фізичних осіб - платників податків нарахований дохід складає 201163,26, що не відповідає дійсності на 98 546,74 гривень;

- зазначив відомості, які не відповідають дійсності про отриману пенсію ним пенсію, вказавши її у розмірі 77814,00 гривень. Відповідно до інформації застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування виплачена пенсія у розмірі 75765,20 гривень, що не відповідає дійсності на 2 048,80 гривень.

Крім цього, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про наявні у суб?єкта декларування або членів його сім?ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку.

Усупереч п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції ОСОБА_5 у розділі 12 Декларації «Грошові активи» щорічної декларації за 2021 рік вказав про залишки коштів на банківських рахунках в АТ КБ «Приватбанк», які відрізняються на суму 5 724,18 гривень.

Отже, ОСОБА_5 умисно зазначив відомості у щорічній декларації самби утовноважа і на викой від уютья дер достов міслеого 1526 162,21 гривень, тобто 568,6 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (1 526 162,67 гривень: 2 684 гривень (ПМ для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року).

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366- КК України, а саме: умисному внесенні суб?єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 500 до 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Водночас, 17 липня 2025 року набрав чинності Закон України 4496-IX від 17.06.2025 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо підвищення відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення», яким внесено зміни, зокрема до частини першої статті 366-2 КК України, а саме: у частині першій: в абзаці першому слова і цифри «від 500 до 2000» замінити словами і цифрами «від 750 до 2500»; в абзаці другому слова «від трьох тисяч до чотирьох тисяч» замінити словами «від чотирьох тисяч до шести тисяч».

Тобто, з 17 липня 2025 року диспозиція частини першої статті 366-2 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 750 до 2500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України, а саме в тому, що він умисно вніс завідомо недостовірні відомості до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 526 162,21 гривень.

Разом із цим, 1 526 162,21 гривень складає 568,6 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 2023 рік (рік подання декларації).

З огляду на вищевикладене у всій сукупності, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав та який добровільно надав свою згоду на закриття кримінального провадження, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України

Прокурором у підготовчому судовому засіданні не надавались докази та документи щодо речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат у кримінальному провадженні, тому суд у цьому рішенні такі питання не вирішує через відсутність відповідних даних. Водночас суд роз`яснює, що сторони кримінального провадження вправі звернутись до суду з клопотанням про вирішення цих питань в порядку виконання судового рішення, визначеному ст.ст.532-539 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5 КК України, ст.ст. 284, 314, 369 372, 376, 479-2 КПК України, Законом України №4496-IX від 17.06.2025, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальне провадження № 0001206 від 14 жовтня 2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Харківським апеляційним судом.

Не пізніше наступного дня після постановлення ухвали надсилати її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Суддя ОСОБА_1