Справа № 344/3950/26
Провадження № 1-кс/344/1880/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000113 від 03.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255-3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що cлідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 255-3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення шляхом учинення вимагань у підприємців та інших платоспроможних громадян по всій території України у невстановлений період часу, але не пізніше серпня 2025 року, у невстановленому місці, при невстановлених слідством обставинах створив та очолив стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію, до якої залучив ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також як членів злочинного угруповання, яке діяло з тією ж метою на території Івано-Франківської та Львівської областей ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також ОСОБА_15 , який в подальшому ввійшов до складу злочинної організації та взяв участь в її діяльності.

Створена ОСОБА_8 злочинна організація, в складі якої перебували

ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , діяла на території Івано-Франківської області з серпня 2025 року по вересень 2025 року та припинила своє функціонування у зв`язку із її викриттям правоохоронними органами.

На початку серпня 2025 року ОСОБА_8 , будучи керівником та лідером злочинної організації, в умовах воєнного стану, спільно з учасниками злочинної організації ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 спланували учинення вимагання від потерпілих з м. Яремча Надвірнянського району

ОСОБА_16 та ОСОБА_17 грошових коштів в сумі 800 000 доларів США під виглядом повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_15 та розподілили ролі кожного учасника у вчиненні цього злочину.

В подальшому учасники злочинної організації 03.09.2025 обговорили між собою подальший план отримання 04.09.2025 від потерпілих ОСОБА_18 грошових коштів, на виконання якого залучили в ролі кур`єра ОСОБА_19 , який отримав від ОСОБА_17 заздалегідь ідентифіковані несправжні (імітаційні) грошові кошти в сумі 301 300 (триста одну тисячу триста) доларів США (що згідно з курсом валют НБУ становить 12 464 781 грн), після чого учасники злочинної організації були затримані працівниками правоохоронних органів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.11.2025.

У подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюваному ОСОБА_4 30.10.2025 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави продовжено до 3 березня 2026 року включно.

22 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій; заявами та допитами потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та свідків; протоколами впізнання свідків та потерпілих; висновком судово-медичної експертизи; протоколами огляду інформації отриманої з банківських установ; протоколами обшуків; протоколами оглядів; іншими матеріалами кримінального провадження.

Строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 03.03.2026, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: отримати з першоджерела документи про розсекречення матеріалів проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових)дій, зокрема ухвали ІНФОРМАЦІЯ_3 ; отримати висновки 11 фоноскопічних експертиз, проведення яких було призначено по завершенню попередніх експертиз, оскільки використовуються одні і ті ж об`єкти дослідження та виконання яких у зв`язку із складністю їх проведення та завантаженням експертів складає відповідно до листа експертної установи не менше 90 днів; судової експертизи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, дослідити епізод вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_20 , в якому необхідно провести допити свідків, а також інші слідчі та процесуальні дії направлені на здобуття доказів стосовно фактичних обставин, встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння вказаного злочину; з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та інших осіб й оголосити остаточні підозри; відкрити матеріали кримінального провадження та надати до них доступ підозрюваним та захисникам, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Зокрема, упродовж 30.10.2025-24.02.2026 проведено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема отримано висновок судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, яка виконувалася КНІСЕ, після повернення з якої об'єктів дослідження призначено 13 фоноскопічних експертиз протоколів НСРД щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та отримано висновки двох фоноскопічних експертиз. Крім того з метою отримання зразків для порівняння по даних експертизах отримано ухвали на тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі яких отримано копії аудіо записів до протоколів судових засідань за участю усіх підозрюваних; також виконано 9 ухвал про тимчасовий доступ до інформації, яка містить у операторів мобільного зв'язку, отриману інформацію проаналізована згідно протоколу огляду; отримано інформацію по 10 ухвалах про тимчасовий доступ до інформації, яка міститься у банках « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 » про грошові перекази між підозрюваними та потерпілими, яка оглянута та проаналізована згідно протоколу огляду; додатково допитано потерпілих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також допитано потерпілого ОСОБА_20 , допитано понад 30 свідків, з окремими з них проведено також впізнання по фотографіях в ході чого вони упізнали 4 осіб, які можуть бути причетні до скоєння злочину; проведено по квартирний обхід та допитано осіб, які проживають за адресою АДРЕСА_1 ; отримано ухвалу суду та проведено 2 тимчасові доступи до нотаріальної справи у нотаріуса та у реєстраційній службі ІНФОРМАЦІЯ_12 , в ході чого отримано документи про встановлення права власності та продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 ; проведено на підставі ухвали слідчих суддів 25 обшуків, в ході яких вилучено документи про реєстрацію та продаж квартири за адресою АДРЕСА_1 , мобільні телефони осіб, які спілкувалися з підозрюваними в ході вчинення останніми злочинів та предмети схожі на вогнепальну зброю та боєприпаси; проведено огляди вилучених під час проведених обшуків речей, зокрема мобільних телефонів, банківських карт та рукописних записів; проведено судово-медичну експертизу потерпілому ОСОБА_16 ; проведено балістичні експертизи вилучених зброї та боєприпасів; допитано підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; проведено почеркознавчі експертизи по розписках написаних від імені ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , які 04.09.2025 вилучені в ході проведення огляду в АДРЕСА_2 ; 22.01.2026 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4

ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України; 09.02.2026 ОСОБА_24 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 189 КК України; розсекречено клопотання, доручення та постанови про проведення НСРД на підставі чого очікується розсекречення ухав ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини у вчиненні яких він підозрюється у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Зазначені слідчі та процесуальні дії матимуть суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх фактичних обставин для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, правильної кваліфікації дій підозрюваних та закінчення розслідування, впливатимуть на повноту і неупередженість суду під час розгляду справи по суті.

Ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки

підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, вчинив закінчений замах за попередньою змовою групою осіб на умисне вбивство, обвинувальний акт щодо якого 28.07.2021 скеровано до суду за ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, рішення на даний час судом не прийнято, вчинив новий умисний злочин вимагання в складі злочинної організації та, усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, може змінити місце проживання без повідомлення слідчого чи прокурора та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 , маючи тісні зв`язки в кримінальному середовищі та з суб`єктами підвищеного злочинного впливу, може за їх покровительства тривалий час переховуватися від органів досудового розслідування. Також, маючи діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон, може знайти шляхи для виїзду за кордон в умовах воєнного стану та покинути територію України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тим паче в умовах правового режиму воєнного стану.

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки специфіка злочину, передбаченого ст. 189 КК України, полягає у залякуванні жертви. Перебуваючи на волі, підозрюваний знаючи анкетні дані потерпілих та їх місце проживання, може реалізувати свої погрози з метою змусити потерпілого змінити показання або забрати заяву, що унеможливить встановлення істини. Окрім того, враховуючи, що існує взаємообумовленість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 діянь із діями інших підозрюваних, існують достатні підстави вважати, що він може прямо чи опосередковано впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показів, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності.

Також, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, сам факт допиту потерпілих та свідків слідчим під час досудового розслідування, не зменшує ризик протиправного впливу на них принаймні до їх допиту на стадії судового розгляду. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Оскільки допит потерпілих та свідків на стадії судового розгляду ще не здійснено, вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу підозрюваного на них з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_4 знає про наявність аудіо- та відеоматеріалів фіксації злочину, а тому, перебуваючи на волі, може дистанційно вжити заходів щодо видалення електронних доказів або знищення засобів зв`язку, які мають значення для справи. Також існує ризик штучного затягування строків досудового розслідування шляхом ухилення від явки до слідчого під надуманими приводами а також вдатися до умисного вчинення самокалічення або симулювати хворобу.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин, офіційно не працює, джерело його існування не відоме. Відсутність постійного джерела доходу та соціальних обов`язків свідчить про те, що злочинна діяльність є основним засобом існування підозрюваного у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що останній продовжить вчиняти корисливі злочини для отримання грошових коштів. Крім того, перебуваючи на волі, може вчинити злочини проти життя та здоров`я потерпілих у вказаному кримінальному провадженні з метою схилення останніх до зміни раніше наданих свідчень.

Зазначені вище обставини та, враховуючи специфіку вчинених підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, зокрема вимагання, які полягали у тривалому психологічному тиску та погрозах застосування фізичного насильства щодо потерпілого, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Будь-який захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, надасть підозрюваному можливість довести свій злочинний умисел до кінця або помститися потерпілому за звернення до правоохоронних органів.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вищенаведене, репутацію підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки є недостатнім, для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Застосування запобіжного заходу суто у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що злочин, передбачений ст. 189 КК України, спрямований не лише проти власності, а й проти волі, здоров`я та недоторканності особи. Застава є запобіжним заходом майнового характеру, який може гарантувати лише процесуальну поведінку (явку до слідчого), але в жодному разі не здатний фізично обмежити підозрюваного від контактів із потерпілим та реалізації висловлених погроз.

Специфіка вимагання полягає у використанні страху як інструменту. Перебуваючи на волі під заставою, підозрюваний, маючи стійкий злочинний умисел, може сприйняти звільнення як можливість закінчити справу або помститися за звернення до поліції. Грошові кошти, внесені як застава, не стануть перешкодою для вчинення насильницьких дій, якщо метою підозрюваного є фізична розправа або залякування.

Згідно з практикою ЄСПЛ (справа Вільямс проти Великої Британії), застава є ефективною лише тоді, коли вона може запобігти ризику. У даному випадку ризиком є не втеча, а фізичне насильство. Жодна сума грошей не може бути еквівалентом захисту життя потерпілого, а отже, застава не є адекватним запобіжним заходом.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, за які передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі максимальним строком до дванадцяти років, матиме змогу змінити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведені ризики, обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 буде недостатнім, а тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного на 60 днів у межах продовженого строку досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити. Запобіжний захід, такий як застава, просив не визначати, оскільки злочин вчинено із застосуваннм насильства та потерпілі бояться за своє життя.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання, подав письмові заперечення в яких зазначив, що його підзахисник немає жодного стосунку до подій які описуються у підозрі. В час вчинення злочину він перебував на відпочинку, на місці вчинення злочинуине перебував, з потерпілими не знайомий та жодного разу їх не бачив, про що він одразу повідомив слідчому та просив перевірити вказані обставини. Будь які докази його причетності до вчинення злочину відсутні. Тому просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_29 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, також вважає, що жодних доказів причетності його підзахисного до злочину немає, жодних незаконних дій він не вчиняв.

Підозрюваний підтримав думку захисників, просив засосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити заставу, оскільки переховуватись він не збирається, жодного злочину не вчиняв, в час вчинення злочину перебував на відпочинку з сім`єю.

Заслухавши прокурора, захисників, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

22.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 182 КК України.

12 лютого 2026 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області щодо ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 березня 2026 року включно.

27 лютого 2026 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000113 від 03.02.2025 до 8 місяців, тобто до 04 травня 2026 року.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 182 КК України.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Про всі обставини слідчий обґрунтовано зазначив в клопотанні та підтвердив доказами доданими до клопотання.

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Стороною захисту не спростовано наявність обставин, зазначених у ч.3 ст.199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаних злочинів, вчинених із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, обставини вчинення, його вік, тяжкість інкримінованих злочинів, дані про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри на даній стадії досудового розслідування підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій; заявами та допитами потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; висновком судово-медичної експертизи; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Раніше судом при обранні запобіжного заходу вже була дана оцінка доказам стосовно обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, який відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства та погрозою його застосування щодо потерпілого, обрання більш м`якого запобіжного заходу не являється за можливе, оскільки застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою до 30 квітня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 30 квітня 2026 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 02.03.2026 року о 17:00 год.