"27" березня 2026 р. Справа № 363/6961/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Вишгородської окружної прокуратури щодо не вчинення процесуальних дій, які вона зобов`язана виконати у визначений КПК України строк,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_3 надійшла скарга на бездіяльність уповноваженої особи Вишгородської окружної прокуратури щодо не вчинення процесуальних дій, які вона зобов`язана виконати у визначений КПК України строк, в якій просить визнати бездіяльність прокурора вищого рівня - керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області під час досудового розслідування щодо нерозгляду скарги ОСОБА_3 від 13.03.2026 року щодо недотримання слідчим та прокурором розумних строків при досудовому розслідуванні кримінального провадження № 0000247 від 12.04.2023 року та зобов`язати розглянути таку скаргу відповідно до вимог ст. 308 КПК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 березня 2026 року нею було подано скаргу на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні до керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області. Замість належного розгляду скарги керівником Вишгородської окружної прокуратури у встановленому законом порядку, 16.03.2026 року нею було отримано лише лист заступника керівника Вишгородської окружної прокуратури від 16.03.2026 року № 54-1439 ВИХ-26. Вважає, що керівником Вишгородської окружної прокуратури Київської області допущена бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, з огляду на наступне. По-перше, скарга фактично не була розглянута саме керівником Вишгородської окружної прокуратури як прокурором вищого рівня. По-друге, в порушення ч.3 ст. 110 КПК України відповідь від 16.03.2026 року надано у формі листа, а не у формі постанови. По-третє, керівником Вишгородської окружної прокуратури не надано відповідному прокурору обов`язкових для виконання вказівок щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, як того вимагає ч. 2 ст. 308 КПК України. По-четверте, керівником Вишгородської окружної прокуратури не вирішено питання щодо притягнення до відповідальності, встановленої законом, службових осіб, винних у недотриманні розумних строків, як це передбачено ч. 3 ст. 308 КПК України. Таким чином, керівником Вишгородської окружної прокуратури Київської області допущена бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме у нерозгляді скарги від 13.03.2026 року на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування у порядку статті 308 КПК України, тому скарга підлягає задоволенню.

Ухвалою слідчого судді від 20.03.2026 року призначено судовий розгляд скарги та витребувано у Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 0000247 від 12.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Витребувані матеріали кримінального провадження надійшли до суду 27.03.2026 року.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. 23.03.2026 року подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд скарги без її участі.

Уповноважена особа Вишгородської окружної прокуратури у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. 23.03.2026 року від прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 до суду надійшла заява, в якій просив проводити розгляд скарги без його участі, відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи строк, передбачений ч.2 ст. 306 КПК України, для розгляду скарги, наявність клопотання особи, яка подала скаргу та прокурора, слідчий суддя вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000247, суд доходить наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора які полягають, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

При цьому відповідна бездіяльність може бути оскаржена виключно за наявності таких умов:

1) слідчий, дізнавач або, прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк;

3) відповідна процесуальна дія слідчим, дізнавачем чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 308 КПК.

При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Відповідно до ст. 308 КПК підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, відсутність належного розгляду скарги, у порядку ст. 308 КПК протягом встановленого триденного строку підлягає оскарженню слідчому судді під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження за № 0000247 від 12.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

13.03.2026 року потерпіла ОСОБА_3 в порядку с. 308 КПК України звернулась до Керівника Вишгородської окружної прокуратури з скаргою на недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування, в якій просила розглянути та задовольнити скаргу, в порядку ст. 36 КПК України дати слідчому письмові вказівки щодо негайного проведення перелічених у скарзі процесуальних дій, встановити слідчому конкретні строки на виконання зазначених процесуальних дій, вирішити питання про відповідальність слідчого за систематичне невиконання своїх процесуальних обов`язків та недотримання розумних строків, вирішити питання про доручення розслідування іншому слідчому.

16.03.2026 року заступником керівника Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 за результатами розгляду зазначеної скарги ОСОБА_3 надано відповідь (лист № 54-1439 ВИХ-26 від 16.03.2026 року), де зазначено, що з метою активізації досудового розслідування вказаного кримінального провадження, прокурором надані письмові вказівки у порядку ст. 36 КПК України про проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, у тому числі з урахуванням доводів звернення ОСОБА_3 із встановленням слідчому конкретних строків для їх виконання. Натомість відповідний лист не містить відомостей щодо результату розгляду скарги ОСОБА_3 в частині вимоги щодо притягнення до відповідальності, встановленої законом, осіб винних в недотриманні розумних строків відповідно до ч. 3 ст. 308 КПК України. Також, у своїй скарзі ОСОБА_3 зазначала які саме письмові вказівки в порядку ст. 36 КПК України просить надати, однак зазначений лист не містить переліку таких вказівок, які задоволені прокурором. Окрім того і самі матеріали кримінального провадження, надані суду, не містять таких вказівок, а саме вказівок наданих прокурором вищого рівня відповідному прокурору щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень в порядку ст. 308 КПК України.

Слідчий суддя погоджується, що у даному випадку прокурором допущено неналежне процесуальне реагування на подану скаргу.

Крім того, слідчий суддя зауважує, у випадку відмови (часткової відмови) прокурора в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК передбачено право особи оскаржити таке рішення прокурора.

Зміст ст. 110 та 111 КПК передбачає такі поняття як «рішення» (прокурора) та «повідомлення» (прокурора), яке є процесуальною дією.

Відповідно до ст. 111 КПК повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої, зокрема, прокурор повідомляє певного учасника кримінального провадження про прийняте процесуальне рішення.

При цьому, зміст статті 110 КПК передбачає, що процесуальними рішеннями є всі рішення прокурора, які приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК, а також коли прокурор визнає це за необхідне.

Одним з обов`язкових елементів постанови є мотиви її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК).

При цьому, положеннями статті 308 КПК прямо не передбачено обов`язку прокурора вищого рівня приймати за результатами розгляду по суті скарги рішення у формі постанови, як прямо передбачає ст. 220 КПК.

Проте, виходячи з аналізу статей 110, 303, 308 КПК та враховуючи те, що у провадженнях за скаргами на рішення прокурора в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК предметом оскарження є у тому числі обґрунтованість та вмотивованість рішення прокурора вищого рівня щодо розумності строків досудового розслідування; відмова прокурора в задоволенні скарги потребує наведення мотивів відхилення доводів скарги; іншої форми рішення, яке б містило відповідні мотиви, окрім постанови, КПК не передбачено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування має бути викладене у формі постанови.

Тож у разі відмови або часткової відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 таке процесуальне рішення прокурора має бути винесено у формі постанови.

Викладене свідчить, що прокурором допущено бездіяльність щодо нерозгляду скарги у порядку, передбаченому ст. 308 КПК України.

Натомість не заслуговують на увагу доводи скарги, що заступник керівника Вишгородської окружної прокуратури не є прокурором вищого рівня та не повноважний на розгляд поданої ОСОБА_3 , оскільки відповідно до ч.3 ст. 17 ЗУ «Про прокуратуру» для прокурорів, у тому числі прокурорів - стажистів окружних прокуратур, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури прокурором вищого рівня є керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора поставляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 в частині зобов`язання уповноваженої особи Вишгородської окружної прокуратури розглянути її скаргу в порядку ст. 308 КПК України підлягає задоволенню. Натомість вимога про визнання бездіяльності такої особи задоволенню не підлягає, оскільки таке рішення не передбачене ст. 307 КПК України, а наявність бездіяльності встановлюється слідчим суддею під час розгляду відповідної скарги за вимогами, передбаченими у зазначеній статті КПК України.

Тож скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 111,303,306-307, 308, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Вишгородської окружної прокуратури щодо не вчинення процесуальних дій, які вона зобов`язана виконати у визначений КПК України строк задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Вишгородської окружної прокуратури розглянути скаргу ОСОБА_3 на недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000247 від 12.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, від 13.03.2026 року відповідно до вимог ст. 308 КПК України.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала згідно вимог ч. 3 ст.307, ст. 309 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1