Єдиний унікальний номер справи 185/2302/25
Провадження № 1-кп/185/104/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи в період воєнного стану у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317, ч.1 ст.310 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, -

за участю

прокурора ОСОБА_11 (дистанційно),

захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (дистанційно), ОСОБА_18 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (дистанційно), ,-

В С Т А Н О В И В :

25 травня 2026 року прокурором були подані письмові клопотання про продовження застосування до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожному окремо, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк дії запобіжних заходів завершується, до зазначеної дати немає можливості розглянути провадження по суті. Підстав для звільнення обвинувачених з під варти немає. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані при обрані та продовженні обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожному окремо, запобіжних заходів не відпали: останні обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, під загрозою можливого покарання обвинувачені можуть переховуватись від суду, знаходячись на свободі можуть перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, є ризик вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень. Інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Прокурор просить не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченому ст.255 КК України. Окрім того, в клопотаннях про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прокурор пропонує визначити місцем попереднього ув`язнення вказаних обвинувачених: державну установу «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_12 заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 в умовах слідчого ізолятора. Обвинувачений зазначив, що він є військовослужбовцем, тому місцем його тримання у разі продовження застосованого запобіжного заходу є гауптвахта. Захисник зазначив, що ризики, заявлені прокурором для продовження запобіжного заходу, не доведені, надумані, є припущенням прокурора. Захисник зазначив про тривалий час перебування підзахисного під вартою, у підзахисного міцні соціальні зв`язки, тому є підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник підтримав підзахисного щодо установи попереднього ув`язнення, пославшись на ЗУ «Про попереднє ув`язнення», КВК України та Порядок тримання військовослужбовців під вартою

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Його захисник ОСОБА_13 підтримав думку підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Його захисник ОСОБА_18 просив змінити запобіжний захід підзахисному на домашній арешт, оскільки у обвинуваченого наявне житло в м.Павлоград, він має сім`ю, є військовослужбовцем, тривалий час перебуває під вартою. Захисник зазначив, що прокурором не доведені ризики для продовження такого запобіжного заходу та відсутні докази існування таких ризиків. Підстав для зміни установи попереднього ув`язнення, де перебуває обвинувачений ОСОБА_5 , прокурором не наведені, а викладені обставини не передбачені законодавством для зміни гауптвахти на слідчий ізолятор.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора, також вказав, що він є військовослужбовцем, тому у разі продовження запобіжного заходу стосовно нього у вигляді тримання під вартою місцем його тримання повинна бути гауптвахта. Захисник ОСОБА_14 клопотав про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт за місцем його проживання: АДРЕСА_1 . В обґрунтування захисник зазначив про відсутність актуальних ризиків, на які посилається прокурор в клопотанні про продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений тримається під вартою більше 2 років. Судове слідство триває, жодних ризиків втечі, впливу на свідків чи вчинення нового злочину не виявлено. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та житло, одружений, раніше не судимий, тому є підстави для зміни запобіжного заходу на інший, більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив не змінювати установу попереднього ув`язнення, залишивши його на гауптвахті. Його захисник ОСОБА_15 заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підзахисного в умовах ДУ «ДУВП», просив змінити запобіжний захід на інший, більш м`який. Захисник додатково зазначив про недоведеність прокурором ризиків для продовження запобіжного заходу стосовно його підзахисного, прокурор лише цитує норми закону, клопотання прокурора ідентичні. Зміна установи попереднього ув`язнення на слідчий ізолятор призведе до того, що обвинувачені, які є військовослужбовцями та раніше несудимі, опиняться серед раніше судимих осіб, які живуть за визначеними «поняттями», тому це спроба сторони обвинувачення вплинути на обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт або визначити заставу. Доказів його винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів прокурором не надано. Він є військовослужбовцем, тому місцем його тримання, у разі задоволення клопотання прокурора, є гауптвахта, а не слідчий ізолятор. Його захисник ОСОБА_16 заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою умовах слідчого ізолятора, просив відмовити прокурору в його клопотанні, підстав для зміни установи попереднього ув`язнення підзахисного немає. Захисник зазначив про те, що матеріали кримінального провадження не доводять причетності його підзахисного до інкримінованих злочинів, стадія доказів триває, жодного доказу стосовно винуватості підзахисного стороною обвинувачення не надано, підзахисний соціально адаптований, має сім`ю та дітей на утриманні, раніше не судимий.

Обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_10 та їх захисник ОСОБА_17 заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим та наполягали на відмові в таких клопотаннях, скасувавши діючий запобіжний захід, надавши можливість обвинуваченим надалі проходити військову службу. Захисник ОСОБА_17 в черговий раз звернула увагу, що вона разом з обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 звертались до прокурора з проханням скасувати запобіжний захід для подальшого проходження підзахисними військової служби, надавши письмові згоди командирів ВЧ для продовження проходження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 військової служби, проте прокурор ігнорує їх заяви та не звертається з відповідним клопотанням до суду. Захисник зазначила, що ризики, заявлені прокурором для продовження запобіжного заходу підзахисним, не доведені, надумані, обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинів прокурором не доведена. Обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_10 висловили своє бажання продовжити військову службу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинувачених завершується 28.05.2026 року. Завершити розгляд кримінального провадження до вказаної дати неможливо, були допитані обвинувачені, відбувається дослідження доказів сторони обвинувачення.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, покарання у разі доведеності вини останньому передбачено у виді позбавлення волі до тринадцяти років з конфіскацією майна. Тобто, зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений ОСОБА_3 може ухилитись від правосуддя.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, тяжких злочинів та кримінального проступку, покарання у разі доведеності вини останньому передбачено у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто, зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитись від правосуддя.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання у разі доведеності вини останнім передбачено у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто, зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 можуть ухилитись від правосуддя.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування обвинувачених, суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Судове слідство за даним кримінальним провадженням триває, допитані обвинувачені, відбувається дослідження письмових доказів сторони обвинувачення. Заявлені прокурором ризики ймовірних перешкод кримінальному провадженню з боку обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у разі зміни запобіжних заходів продовжують існувати, оскільки після відкриття матеріалів кримінального провадження, зокрема анкетних даних свідків, - існує ймовірність позапроцесуального незаконного впливу з боку обвинувачених на вказаних учасників кримінального провадження, які ще судом не допитані.

Висунення обвинувачення у вчиненні декількох кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , наявність судимостей у обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , невідбуте покарання за попереднім вироком у обвинуваченого ОСОБА_9 , направлення 31.09.2019 року до суду обвинувального акту стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України, - підтверджують ймовірність схильності обвинувачених до вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, обвинувачені ОСОБА_19 та ОСОБА_10 були засуджені за вчинення кримінальних правопорушень, в межах яких тримались під вартою на гауптвахті під час інкримінованих подій. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.12.2024 року обвинуваченому ОСОБА_9 призначено реальне покарання у виді 4 років позбавлення волі, який обраховується з 15 травня 2023 року. Тобто, обвинувачений ОСОБА_19 на теперішній час має відбувати покарання, а не проходити військову службу.

Жодних доказів на підтвердження неможливості тримання обвинувачених в умовах установи попереднього ув`язнення стороною захисту не надано. Так само доводи обвинувачених та захисників про те, що обвинувачення не доведене та є видумкою прокурора - суд відкидає, бо оцінку доведеності чи не доведеності обвинувачення суд надає за результатами судового розгляду під час ухвалення вироку.

Посилання захисників на міцні соціальні зв`язки, наявність сімей у обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , не є беззаперечною підставою для зміни запобіжного заходу. Дані зв`язки існували на момент інкримінованих подій, разом з тим, виходячи з обвинувального акту, не втримали обвинувачених від вчинення інкримінованих злочинів.

Щодо ствердження захисників про відсутність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, суд вчергове зазначає наступне.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду і оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають лише характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності вчинення ним дій, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі обставини, досліджені в ході судового засідання, у сукупності не дають достатні підстави про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з тримання під вартою на інший, більш м`який.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку сторін, суд дійшов висновку, що прокурором доведено, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 представляють ризики рецидиву та втечі, а зазначені фактичні обставини та дані характеристики їх осіб суд вважає такими, що не стримуватимуть обвинувачених, кожного оремо, від порушення покладених на них процесуальних обов`язків, спроби перешкоджати кримінальному провадженню, тому є підстави для продовження відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожному окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні п.4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального Кодексу України; та п.5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що в країні введено воєнний стан, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_10 , кожний окремо, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.255 КК України та у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (ч.3 ст.307 КК), суд не визначає розмір застави під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу стосовно вказаних обвинувачених.

Суд стосовно клопотань захисника ОСОБА_17 та обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про скасування запобіжного заходу обвинуваченим вкотре зазначає, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою для проходження військової служби відповідно до ст.616 КПК України відбувається виключно за клопотанням прокурора. Саме прокурор ініціює це питання перед судом. За клопотанням сторони захисту суд скасувати запобіжний захід для проходження військової служби обвинуваченим, який тримається під вартою, не може, це не передбачено діючим КПК України.

Щодо визначення місця тримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які перебувають під вартою на гауптвахті Східного ТУ ВСП, суд зазначає наступне.

Вказані обвинувачені, виходячи з обвинувального акту, є військовослужбовцями, що проходили військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому на той час тримались обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_19 у зв`язку із застосування до останніх запобіжних заходів в межах інших кримінальних проваджень. Обвинувачені, зокрема ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , та військовослужбовці, що проходили службу на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема свідок ОСОБА_21 , переведені до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інших гауптвахт в межах Дніпропетровської області немає.

З 30.05.2026 року у зв`язку з необхідністю проведення ремонтних робіт на гауптвахті Східного ТУ ВСП в м.Дніпрі, функціонування гауптвахти буде тимчасово припинено до завершення ремонтних робіт.

Відповідно до статі 4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

У період дії воєнного стану в Україні та протягом двох років після його припинення чи скасування взяті під варту військовослужбовці можуть триматися в окремих ізольованих приміщеннях казарменого типу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Порядок і термін тримання осіб, взятих під варту, в ізоляторі тимчасового тримання, на гауптвахті, окремих ізольованих приміщеннях казарменого типу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України визначаються законодавством України.

Відповідно до п.3 Наказу Міністерства оборони №394 від 03.11.2020 року «Про затвердження Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», начальнику Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 на гауптвахтах та в кімнатах для тимчасово затриманих військовослужбовців Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, у спеціальних палатах закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України організувати тримання військовослужбовців та військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, засуджених, підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень, обвинувачених (підсудних) за вчинення кримінальних правопорушень, до яких за вмотивованим рішенням суду як запобіжний захід обрано тримання під вартою, заарештованих, затриманих уповноваженими органами за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень до прийняття рішення судом, затриманих за вчинення адміністративних правопорушень, а також затриманих без документів до встановлення особи відповідно до вимог законодавства України.

Згідно з п.1 розділу І «Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», затвердженого Наказом Міністерства оборони №394 від 03.11.2020 року, цей Порядок визначає умови тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів (далі - військовослужбовці) на гауптвахтах, у спеціальних палатах закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України та в кімнатах для тимчасово затриманих військовослужбовців, а також права та обов`язки посадових осіб Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) під час їх тримання.

Відповідно до п.1 розділу XI «Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», затвердженого Наказом Міністерства оборони №394 від 03.11.2020 року, тримання на гауптвахтах узятих під варту військовослужбовців здійснюється відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та цього Порядку. Узяті під варту військовослужбовці розміщуються на гауптвахті на підставі ухвали суду, а також постанови керівника органу прокуратури, прийнятої у випадках та порядку, передбачених статтею 615 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином безпосереднє направлення та розподіл узятих під варту військовослужбовців до конкретної гауптвахти здійснює Центральне управління або регіональні органи Військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які є військовослужбовцями, у вигляді тримання під вартою на гауптвахті, яка буде визначена органами Військової служби правопорядку ЗСУ, з урахуванням неможливості перебування вказаних осіб на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 331, 177, 616 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обраного обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожному окремо, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В задоволенні клопотань обвинувачених та їх захисників про зміну запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожному окремо, у виді тримання під вартою на гауптвахті продовжити терміном на 60 днів, тобто до 24 липня 2026 року, включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» продовжити терміном на 60 днів, тобто до 24 липня 2026 року, включно.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , кожному окремо, у виді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 , - продовжити терміном на 60 днів, тобто до 24 липня 2026 року, включно.

Строк дії ухвали до 24 липня 2026 року, включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам, обвинуваченим, начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_6 , начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 та начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1