ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/392/26 Справа № 214/6689/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000115 від 30.06.2022 року за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Вирішено питання про судові витрати та спеціальну конфіскацію, -

в с т а н о в и л а :

вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року ОСОБА_9 визнано винним, в тому, що він за невстановлених в ході досудового розслідування обставин та у невстановлений в ході досудового розслідування час, проте не пізніше лютого 2022 року, на особистий номер ( НОМЕР_1 ) мобільного телефону ОСОБА_9 в месенджері «Telegram» надійшло повідомлення з пропозицією надсилати фотографії військових об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури (мостів, залізничних станцій, тощо) та надавати їх координати за грошову винагороду від користувача «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_11 », який являється співробітником 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтримував зв`язок за допомогою абонентського номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 .

У зв`язкуз чим, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на надання представникам російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з корисливих мотивів та з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом передачі інформації про об`єкти критичної та військової інфраструктури.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на надання представникам російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_9 на виконання вказівки співробітника 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації ОСОБА_12 , щодо збирання та передачі інформації про мости, через які здійснюються переміщення військової техніки збройними силами України, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, 20.04.2022 р. о 21 год. 37 хв., з використанням мобільного телефону «Xiaomi» моделі «RedmiNote 5», комбінованого біло-рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , здійснив передачу вищевказаної інформації, шляхом надсилання через месенджер «повідомлення ОСОБА_12 (абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ), з геолокацією картографічного веб-сервісу « Google Maps » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 що являється місцем розташування об`єкту критичної інфраструктури - Преображенський міст у м. Запоріжжя.

Після передачі ОСОБА_9 вищевказаної інформації, згідно відомостей оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Міністерства оборони України 21.04.2022 р., в період з 13 год. 02 хв. до 13 год. 09 хв. підрозділами збройних сил російської федерації нанесено ракетний удар 2 (двома) ракетами (імовірно АЗУ Х-59 «Овод-М») в район мосту Преображенського у м. Запоріжжя.

В свою чергу, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин та проміжок часу, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на надання представникам російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, на виконання вказівки співробітника 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації ОСОБА_12 щодо збирання та передачі інформації про наслідки ракетного удару по Преображенському мосту м. Запоріжжя, зібрав вищевказану інформацію, та 21.04.2022 р. о 17 год. 28 хв. з використанням мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5», комбінованого біло-рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , здійснив передачу інформації щодо наслідків ракетного удару по Преображенському мосту м. Запоріжжя, шляхом надсилання через месенджер «Viber» повідомлення ОСОБА_12 (абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ) з наступним текстом: «Мимо мост цел Кучи ментов».

Після чого, 20.04.2022 р. о 22 год. 08 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на надання представникам російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, на виконання вказівки співробітника 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації ОСОБА_12 щодо збирання та передачі інформації про військові об`єкти та об`єкти критичної інфраструктури, з використанням мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5», комбінованого біло-рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , здійснив передачу вищевказаної інформації, шляхом надсилання через месенджер «Viber» повідомлення ОСОБА_12 (абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ) з геолокацією картографічного веб-сервісу «Google Maps» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 , та з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що являється місцем розташування об`єкту критичної та військової інфраструктури - ІНФОРМАЦІЯ_8 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Також, 20.04.2022 р. о 22 год. 09 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на надання представникам російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, на виконання вказівки співробітника 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації ОСОБА_12 щодо збирання та передачі інформації про військові об`єкти та об`єкти критичної інфраструктури, з використанням мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5», комбінованого біло-рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , здійснив передачу вищевказаної інформації, шляхом надсилання через месенджер «Viber» повідомлення ОСОБА_12 (абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ) з геолокацією картографічного веб-сервісу « Google Maps » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9 із назвою «Запорожская областная государственная администрация», що являється місцем розташування об`єкту критичної та військової інфраструктури - ІНФОРМАЦІЯ_15 (адреса: АДРЕСА_3 ).

В подальшому, 17.06.2022 р. о 21 год. 11 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на надання представникам російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, на виконання вказівки співробітника 9 управління департамента оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації ОСОБА_12 щодо збору та передачі інформації про об`єкти критичної та військової інфраструктури, з використанням мобільного телефону «Xiaomi» моделі «RedmiNote 5», комбінованого біло-рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , здійснив передачу інформації про імовірне розташування підрозділів Збройних сил України, шляхом надсилання через месенджер «Viber» повідомлення ОСОБА_12 (абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ) з геолокацією картографічного веб-сервісу « Google Maps » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10 із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 », а також о 21 год. 15 хв. надіслав повідомлення наступного змісту: «Говорят штаб».

Після передачі ОСОБА_9 вищевказаної інформації, згідно відповіді оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Міністерства оборони України 24.06.2022 р. о 20 год. 19 хв. підрозділами збройних сил російської федерації нанесено ракетний удар 2 (двома) ракетами (імовірно АЗУ Х-59) в район населеного пункту Широке Криворізького району Дніпропетровської області, який знаходиться у безпосередній близькості від населеного пункту Широка Дача Криворізького району Дніпропетровської області.

Крім того, 17.06.2022 р. о 21 год. 21 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на надання представникам російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, на виконання вказівки співробітника 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації ОСОБА_12 щодо збору та передачі інформації про об`єкти критичної та військової інфраструктури, з використанням мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5», комбінованого біло-рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , здійснив передачу інформації про імовірне розташування підрозділів Збройних сил України, шляхом надсилання через месенджер «Viber» повідомлення ОСОБА_12 (абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ) з геолокацією картографічного веб-сервісу « Google Maps » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_12 а також о 21 год. 11 хв. надіслав повідомлення наступного змісту: «Дох** военной техники».

Так, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, але не пізніше 21 год. 22 хв. 17.06.2022 р., продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на надання представникам російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, на виконання вказівки співробітника 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації ОСОБА_12 щодо збору та передачі інформації про об`єкти критичної та військової інфраструктури, здійснив збір відомостей про розташування об`єкту військової інфраструктури - ІНФОРМАЦІЯ_16 (адреса: АДРЕСА_4 ).

Після чого, 17.06.2022 р. о 21 год. 22 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на надання представникам російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, на виконання вказівки співробітника 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації ОСОБА_12 щодо збору та передачі інформації про об`єкти критичної та військової інфраструктури, з використанням мобільного телефону «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5», комбінованого біло-рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , здійснив передачу вищевказаної інформації, шляхом надсилання через месенджер «Viber» повідомлення ОСОБА_12 (абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ) з координатами картографічного веб-сервісу «Google Maps» 47?54'42.8"N 33?24'25.4"E, а також о 21 год. 22 хв. здійснив надсилання повідомлення наступного змісту: «Военое училища», що являється місцем розташування об`єкту інфраструктури - ІНФОРМАЦІЯ_16 (адреса: АДРЕСА_4).

Із вказаним вироком суду не погодився захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_9 та оскаржили в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким виправдати та визнати невинуватим ОСОБА_9 , внаслідок не доведення, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_9 .

На обґрунтування своїх вимог вказує, що в порушення вимог п. 2 ч.3 ст. 374 КПК України суд першої інстанції, встановлюючи ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України в мотивувальній частині вироку не зазначив формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень. Натомість місцевий суд вдався до спрощення, скопіювавши зміст обвинувального акту.

Зауважує, що в мотивувальній частині вироку відсутнє зазначення форми вини, мотивів, мети та місця вчинення кримінальних правопорушень. Натомість вирок містить в собі лише дослівний опис обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Вказує, що місцевий суд при ухваленні вироку не дотримався вимог кримінального процесуального закону та не сформулював обвинувачення, яке встановив та визнав доведеним, оскільки воно не містить обов`язкових складових - місця, часу та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. Суд першої інстанції навів лише у вироку сукупність доказів загалом без зазначення, які саме інкриміновані обставини ОСОБА_9 вони мають підтверджувати або спростовувати.

Звертає увагу, що постанова заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_13 від 31.05.2022 року про призначення групи прокурорів в кримінальному провадженні є незаконною та несправедливою, оскільки винесена до внесення 30.06.2022 року відомостей в ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про недотримання вимог ч. 3 ст. 214 КПК України. При цьому, висновок місцевого суду, що при винесені даної постанови прокурора була допущена технічна помилка у даті та це жодним чином не впливає на допустимість доказів по справі, які були отримані за участі прокурора ОСОБА_13 є свавільним і не ґрунтується на нормах КПК України. Положеннями Кримінального процесуального кодексу України не передбачено право суду виправлення помилок у постановах прокурора як під час досудового розслідування так і під час здійснення судового провадження.

Згідно постанови заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_13 про призначення групи прокурорів від 31.05.2022 року, яка складена до початку внесення відомостей в ЄРДР про злочин 30.06.2022 року визначено процесуальним керівником та старшим групи в даному кримінальному проваджені прокурора ОСОБА_14 , яка мала здійснювати повноваження прокурора, які визначені статтею 36 КПК України. Дані обставини свідчать, що ОСОБА_14 не була наділена повноваженнями прокурора в даному кримінальному провадженні в законному порядку, встановленому КПК України. Таким чином докази в кримінальному провадженні, які були отримані за участі ОСОБА_14 шляхом реалізації останньою повноважень прокурора, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень, якими ОСОБА_14 не була наділена у спосіб, передбачений КПК України є недопустимими та неналежними. Діючим кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено процесуальний порядок корегування процесуальних документів сторони обвинувачення в кримінальному провадженні. Суд не вправі вносити виправлення у постанови слідчого або прокурора.

Вказує, що доручення начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_17 є незаконними, оскільки начальнику Нікопольського МРВ ІНФОРМАЦІЯ_17 дані доручення були надані не уповноваженою особою на здійснення досудового розслідування, в порушення вимог ст.ст 39, 40 КПК України.

З постанови про призначення групи слідчих у кримінальному проваджені, яка винесена начальником слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_17 ОСОБА_15 у порядку статті 39 КПК України, вбачається, що а ні ОСОБА_15 , а ні начальник 1-го відділення ОСОБА_16 не призначеного в групу слідчих, які будуть здійснювати досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

Крім того зауважує, що якщо керівник органу досудового розслідування здійсню досудове розслідування, користуючись повноваженнями слідчого, то відповідна інформація обов`язково повинна бути внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Разом з цим, у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відсутній запис що начальник слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_17 ОСОБА_15 та начальник 1-го відділення ОСОБА_16 виступають слідчими в даному кримінальному провадженні. Чинний КПК України фактично не дає змоги керівникові органу досудового розслідування проводити слідчі дії, не беручи справу до свого провадження, з огляду на належність і допустимість доказів, отриманих під час проведення слідчих дій. Збирання доказів не уповноваженою особою є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті застосування приписів статей 412, 409, 439 КПК України.

Стверджує, що всі докази в даному кримінальному провадженні, які були отримані за дорученнями, від імені начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_17 ОСОБА_17 та підписані начальником 1-го відділення ОСОБА_18 , шляхом реалізації останніми повноважень слідчого, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень, якими ОСОБА_19 та ОСОБА_16 не були наділені у спосіб, передбачений КПК України - є недопустимими та неналежними.

Наголошує, що місцевий суд не навів у вироку взагалі ніяких мотивів з приводу доводів сторони захисту про недопустимість та неналежність вказаних доказів та не дотримався вимог статті 6 Європейської конвенції з прав людини і статті 62 Конституції України.

Вказує, що відповідно до приписів частини 1 статті 237 КПК України, лише слідчий та прокурор можуть проводити огляд місцевості та речей - поліцейський ОСОБА_20 не був на момент проведення огляду уповноваженою особою в розумінні КПК України на проведення цих слідчих дій, як і не мав відповідного дозволу на їх проведення, про що свідчить проведення огляду на підставі повідомлення чергового. В матеріалах кримінального провадження, наданих суду першої інстанції, відсутнє доручення слідчого або прокурора на проведення слідчих дій, у тому числі огляду саме заступнику начальника СВ ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_20 .

Звертає увагу, що протокол огляду місця події від 29.06.2022 року складений в порушення припису ч. 1 ст. 237 КПК України, внаслідок чого є недопустимим доказом, оскільки проведений не уповноваженим суб`єктом. Поліцейський ОСОБА_20 передаючи слідчому, вилучені ним під час огляду речі, в акті прийому-передачі від 30.06.2022 року, за відсутності протоколу огляду телефону, вказує відмінні індивідуалізуючи ознаки телефону з зазначенням, що телефон знаходиться в номерному спец пакеті з назвою «Національна поліція України». В порушення вимог ч. 5 ст. 237 КПК України в протоколі відсутній огляд телефону з зазначенням його відмінних ознак, а також в протоколі відсутні відомості, щодо опечатування вилученого телефону із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. В додатку до протоколу фото таблиці на фотографії основного вигляду вилучених речей взагалі відсутня річ яка має ознаки будь якого телефону.

Стверджує, що із пред`явленого обвинувачення та вироку місцевого суду вбачається, що органом досудового розслідування та судом не встановлено місце вчинення кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_9 .

Зауважує, що згідно з матеріалів кримінального провадження будь-які процесуальні документи щодо затримання ОСОБА_9 та відповідно особистого обшуку уповноваженими особами не складались та в матеріалах справи відсутні. Зі змісту протоколу огляду місця події від 29.06.2022 року вбачається, що у місті Покров Дніпропетровської області не уповноваженим поліцейським фактично був здійснений особистий обшук ОСОБА_9 в результаті якого було вилучений телефон. За таких обставин затримання ОСОБА_9 та вилучення у нього телефону, які оформлені протоколом огляду місця події, є недопустимим доказом, оскільки такий доказ був отриманий з порушенням процесуального законодавства. Фактичне здійснення особистого обшуку під виглядом огляду місця події становить істотне порушення прав людини і основоположних свобод, що має наслідком недопустимість отриманих доказів.

З огляду на вимоги ст. 209 КПК України, на час проведення огляду місця події 29.06.2022 року ОСОБА_9 являвся особою, яка фактично була затримана службовою особою. В матеріалах кримінального провадження відсутній відповідний протокол затримання ОСОБА_9 складений згідно до вимог ст.208 КПК України.

Вказує, що на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав і основоположних свобод учинення процесуальних дій - оглядів телефону 30.06.2022 року, 06.12.2022 року, які потребували попереднього дозволу, але проведені без такого дозволу та з порушенням його суттєвих умов, а тому протокол огляду місця події від 29.06.2022 року, є недопустимим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому всі похідні докази які зафіксовані у протоколі огляду телефону, який вилучений в ході огляду ділянки місцевості від 30.06.2022 року, в протоколі огляду картографічного інтернет веб-сервісу «Googlemaps» від 26.08.2022 року у висновку експерта № 240 від 06.10.2022 року, в протоколі огляду інтернет сторінки сайту «Миротворець» від 24.11.2022 року, в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2022 року, висновку судово-психіатричного експерта за № 336 від 15.08.2022 року, в протоколі огляду телефону, який вилучений в ході огляду ділянки місцевості, від 06.12.2022 року, в протоколі огляду картографічного інтернет веб-сервісу «Googlemaps» від 06.12.2022 року, слід визнати недопустимими.

Звертає увагу, що ОСОБА_9 продовжує знаходитись під вартою за відсутності протоколу про його затримання, на що неодноразово наголошувала сторона захисту суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, проте місцевий суд проігнорував дані доводи захисника. Разом з цим, як вбачається, з наданого суду першої інстанції, рапорту чергового ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції 29.06.2022 року. Проте в матеріалах кримінального провадження відсутній протокол про затримання обвинуваченого та роз`яснення йому прав, передбачених КПК України.

Вказує, що стан обмеженої осудності ОСОБА_9 при наявності в справі даних, які можуть свідчити про обмежену осудність обвинуваченого, на досудовому слідстві та експертами не з`ясовувалось, що в свою чергу свідчить про порушення права особи на законність.

Сторона захисту вважає, що висновок судово-психіатричної експертизи за № 336 від 15.08.2022 року, щодо ОСОБА_9 є сумнівним через недостатню обґрунтованість та істотне порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Судово-психіатрична експертиза підозрюваного ОСОБА_9 проведена експертами філії СПЕ ДУ «Інститут психіатрії, психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», разом з цим, в матеріалах кримінального провадження відсутнє доручення керівника державної спеціалізованої установи експертам, які є працівниками даної установи, на проведення судової експертизи, що ставить під сумнів висновок в цій частині.

Місцевий суд не навів у ухвалі жодних мотивів з яких відкидає доводи сторони захисту про відсутність доручення керівника державної спеціалізованої установи експертам, які є працівниками даної установи, на проведення судової експертизи. Зазначення експертами психічного стану обвинуваченого ОСОБА_9 щодо можливості усвідомлення та керування своїми діями, без вказівки певного юридично значимого проміжки часу, свідчить про неправильність висновку та порушення порядку проведення експертизи.

Наголошує, що судові експерти, встановивши, що підозрюваний ОСОБА_9 виявляв раніше та виявляє в теперішній час розумову відсталість, не зазначили про наявність клінічного виду психічного розладу особи, передбаченого Міжнародною статистичною класифікацією хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду Клас V Розлади психіки та поведінки Розумова відсталість.

Вказує, що ухвала місцевого суду від 25.02.2025 року про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про порушення порядку проведення експертизи, що свідчить про недотримання приписів ст. 372 КПК України, які зобов`язують суд зазначити в мотивувальній частині мотиви з яких суд виходив при постановленні ухвали.

На думку сторони захисту, виходячи з викладених обставин та враховуючи психічний стан ОСОБА_9 , який має розлади психічної діяльності, вочевидь зниження рівня грамотності, мову з бідним словарним запасом, розвиток на низькому рівні, у нього відсутнє логічне мислення, а також обвинувачений погано читає, пише, математичні приклади йому доступні в межах 10 цифр, операціями множення та рахування він не володіє, за стрілками годинника не орієнтується, не знає всіх місяців та років, виникає сумнів в авторстві ОСОБА_9 текстових повідомлень, які викладені в телефоні друкованим текстом в месенджері «Viber» з користувачем з нікнеймом « ОСОБА_11 » « НОМЕР_2 ».

Також викликає сумнів в авторстві ОСОБА_9 його показань, як підозрюваного, які викладені друкованим текстом в протоколах допиту від 30 червня 2022 року та від 06 грудня 2022 року.

Зауважує, що з показань свідка ОСОБА_21 наданих в судовому засіданні, вочевидь вбачається, що останній не підтвердив обставини участі ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в якості понятих, як викладено в протоколі огляду місця події від 29.06.2022 року, що в свою чергу ставить під сумнів даний доказ в цій частині, як належний та допустимий.

Згідно, викладених у вироку місцевого суду, показань ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які були допитані в суді першої інстанції, свідки не підтвердили своєї участі понятих під час проведення огляду місця події 29.06.2022 року. Свідок ОСОБА_20 не підтвердив участі ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в якості понятих під час огляду місця події та складання протоколу огляду місця події від 29.06.2022 року що в свою чергу ставить під сумнів даний доказ в цій частині, як належний та допустимий.

Вказує, що ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що під час складання протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 листопада 2022 року, що був він та слідчий, ні яких понятих не було.

Показання свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які на думку суду є доказами злочину, не містять в собі інформації яка б підтверджувала та достовірно доводила про причетність ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих правопорушень та носять лише суб`єктивний погляд на обставини, учасниками яких вони були.

Зауважує, що у вироку суду зазначено, що обвинувачений показав, що його затримали «неподалік м. Покров», вказаний факт не відповідає дійсності, оскільки обвинувачений не вказував на обставини, які навів у своєму рішенні місцевий суд.

Пояснення свідка ОСОБА_23 , що всі особисті речі у тому числі мобільний телефон ОСОБА_9 , були у розпорядженні сторонніх осіб, які не виключає можливості в сторонніх осіб втручатись в особисту переписку обвинуваченого.

Також покази свідка ОСОБА_23 , вказують, що ні стороною обвинувачення ні судом першої інстанції не встановлено до теперішнього часу, ким саме було затримано, в якій місцевості затримали обвинуваченого, який час його тримали до того, як привезли в місто Покров.

Звертає увагу, що відомості про кримінальне правопорушення були внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі інформації, яка була отримана після огляду мобільного телефону, який був вилучений в ході огляду місцевості. Протокол огляду мобільного телефону був складений 30.06.2022 року о 13 год 57 хв - 15 год 05 хв. Відповідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, дата реєстрації провадження була внесена 30.06.2022 року о 12:56:12. Дані обставини свідчать, що інформація про злочин, яка була отримана з мобільного телефону, внесена в ЄРДР раніше ніж слідчий провів його огляд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутній протокол його затримання.

Наголошує, що показання свідків не підтверджуються жодним доказом.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , який наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги та погодився із доводами апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_9 , який просив його апеляційну скаргу та апеляційну скаргу його захисника задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг сторони захисту вважав, що вирок суду є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ст. 94 КПКУкраїни суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Статтею 91 КПКУкраїни передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений, і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_27 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та кваліфікацію його дій за цією нормою кримінального закону суд першої інстанції зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу показань, допитаних в судовому засіданні свідків, самого обвинуваченого та письмових, електронних доказів, зміст яких детально відображено у вироку.

Незважаючи на невизнання вини, вона доводиться показаннями самого ОСОБА_9 , який не заперечив, що біля населеного пункту, в якому не мешкає він або його знайомі, зупинений військовослужбовцями, які викликали СБУ, після огляду його мобільного телефону, до якого він добровільно надав пароль, його затримали. Також не заперечив, що вилучений телефон та номер мобільного телефону НОМЕР_1 належить саме йому, однак зазначив, що не спілкувався з представниками рф та не передавав інформацію.

Така позиція обвинуваченого не узгоджується з матеріалами кримінального провадження та дослідженими судом першої інстанції доказами, які є належними, допустимими і достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_9 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, у судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_24 показав, що в червні 2022 року, точної дати не пам`ятає, він у складі групи військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_18 здійснював охорону ІНФОРМАЦІЯ_16. Під час здійснення цих заходів помітив підозрілого чоловіка, років 20 на вид, який в подальшому виявився ОСОБА_9 , який підозріло ходив вулицею, на якій розташований Криворізький військовий ліцей - інтернат, нервував, переглядаючи свій мобільний телефон, заглядаючи у вікна домівок.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що 29.06.2022 року надійшов виклик від ІНФОРМАЦІЯ_18 про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення. На пропозицію добровільно надати для огляду речі та документи, ОСОБА_9 добровільно виклав на асфальт належні йому речі, які мав при собі, а саме: предмети особистої гігієни, одяг, які зберігалися в рюкзаку, та мобільний телефон. Під час огляду мобільного телефону ОСОБА_9 , який він самостійно розблокував, було виявлено переписку останнього з представниками російської федерації, яку було здійснено російською мовою. ОСОБА_9 не зміг надати зрозумілих пояснень про причини та мету перебування в м. Покров, де він не мав жодних родичів. Після оцінки змісту переписки, яка містилася в мобільному телефоні ОСОБА_9 , він встановив, що вона є доказом співпраці останнього з представниками російської федерації, а також могла свідчити про спробу останнього перейти на бік ворога.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні в суді першої інстанції показав, що він був присутнім при опитуванні ОСОБА_9 , який був зупинений в м. Покров. ОСОБА_9 одразу викликав підозру, яка гуртувалась на поясненнях останнього про його напрямок руху з ДНР на не окуповану територію України, при цьому, що він проживав в Запорізькій області. Разом з тим, ОСОБА_9 путався в поясненнях, на питання відповідав невиразно, нелогічно, не мав чіткої відповіді на прості запитання. Він ходив, поряд з сірою зоною, де неподалік йшли бої, що також викликало обґрунтовану підозру про причини його перебування в зазначеній зоні. У зв`язку з чим викликано слідчо-оперативну групу на місце події. В його присутності працівниками поліції було проведено огляд мобільного телефону білого кольору, рюкзаку, речей, які були добровільно надані ОСОБА_9 .

В судовому засіданні в суді першої інстанції свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 показали, що знаходився в м. Покров Дніпропетровської області, там з невідомого напрямку зустріли ОСОБА_9 , який мав при собі мобільний телефон, та рюкзак за спиною. При опитуванні та перевірці його документів, він виразно не міг повідомити причини його перебування в м. Покров, а також місце свого проживання, при цьому встановлено, що він проживає в Запорізькій області. Враховуючи наявність підозрілих обставин та поведінку ОСОБА_9 викликали працівників поліції, які здійснили огляд наявних у ОСОБА_9 речей та документів.

Показання наведених свідків, є логічними, послідовними, узгоджуються між собою і з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_9 , в частині його зупинення військовослужбовцями, проведення огляду речей та затримання. Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_9 виявлений у місцевості, яка наближена до бойових дій, біля об`єкту, який охоронявся військовослужбовцями ЗСУ, при цьому ОСОБА_9 достовірно розуміючи місце свого перебування, не зміг обґрунтувати своє перебування саме в цій місцевості, яка значно віддалена від місця його мешкання та місця попереднього перебування у знайомого. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що характерні ознаки місцевості, де перебував ОСОБА_9 та розташованих на ній об`єктах, співпадають із характерними ознаками тих об`єктів, інформацію щодо яких ОСОБА_9 вже передав представникам рф.

Окрім наведеного, вина ОСОБА_9 підтверджується рядом письмових доказів, які узгоджуються між собою та з показаннями вищенаведених свідків, зокрема:

-рапортом старшого інспектора чергового ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_28 від 29.06.2022 року, щодо повідомлення про можливе вчинення злочину;

-повідомленням про кримінальне правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України) від 29.06.2022, відповідно до якого встановлено громадянина України ОСОБА_9 , який в умовах воєнного стану надавав представникам держави агресора допомогу в проведенні підривної діяльності проти України. Під час огляду його мобільного телефону, виявлено переписку з особою на ім`я ОСОБА_29 (російський номер НОМЕР_2 ). Зокрема, під час попереднього огляду переписки було встановлено, що ОСОБА_30 за грошову винагороду у розмірі 20 000 грн. передав вказаному ОСОБА_29 інформацію про координати військових об`єктів і критичної інфраструктури у м. Запоріжжя, м. Кривий Ріг починаючи з березня поточного року по теперішній час;

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000115, дата реєстрації провадження 30.06.2022 року о 12:56:12 год.;

-протоколом огляду місця події від 29.06.2022 року та фототаблицею до нього, за результатами якого встановлено, що проведено огляд місця події, а саме: ділянки місцевості, на якій знаходиться чоловік, який представився ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В якого при собі рюкзак з особистими речами та мобільним телефоном;

Апеляційний суд звертає увагу, що огляд місця події це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

В даному випадку, підставою для проведення огляду місця події стало повідомлення свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , щодо поведінки ОСОБА_9 , яка викликала сумніви щодо її законності.

Проведення огляду місця події заступником начальника СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_20 29.06.2022 року, повністю відповідає вимогам ч. 3 ст. 124 КПК України, відповідно до яких у невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події. При складанні процесуального документу, суттєвих порушень вимог ст. 237 КПК України, як про це зазначає захисник, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, слідчі дії проведені ОСОБА_20 є повноважними, відповідно добутий доказ є належним та допустимим.

-протоколом огляду від 30.06.2022 року з фототаблицею до нього, який містить відомості про проведення огляду слідчим ОСОБА_31 в період часу з 13 год 57 хв до 15 год 05 хв. - мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 5», комбінованого біло-рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який зберігався в поліетиленовому пакеті «Національної поліції» за номером ЕХ 30287939. У вказаному мобільному телефоні слідчим виявлено та оглянуто листування в месенджері «Viber» між нікнейм користувача - « ОСОБА_32 » з номером телефону « НОМЕР_5 » з користувачем з нікнеймом « ОСОБА_11 » (номер телефону « НОМЕР_2 »). З переписки між даними користувачами слідує, що особа на ім`я « ОСОБА_11 » пропонує заробити « ОСОБА_33 » грошей на війні, шляхом надання інформації по військовим: де знаходяться, де переміщується військова техніка, де вона дислокується та ін. За надання зазначеної інформації « ОСОБА_32 » хоче 20000 грн. В подальшому « ОСОБА_32 » скидає « ОСОБА_11 » координати мосту в м. Запоріжжя, «ІНФОРМАЦІЯ_7», «Запорожской областной государственной администрации»., Широка Дача ;

-протоколом огляду від 06.12.2022 відповідно до якого проведено повторний огляд мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 5», комбінованого біло-рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , а також листування в месенджері «Viber», між нікнейм користувача - « ОСОБА_32 » з номером телефону « НОМЕР_5 » з користувачем з нікнеймом « ОСОБА_11 » (номер телефону « НОМЕР_2 »). В ході огляду ОСОБА_9 пояснив, що вказаний телефон належить йому, та за допомогою нього він здійснював листування в месенджерах «Viber» та «телеграм» з особою на ім`я « ОСОБА_11 ». Також, ОСОБА_30 додав, що в месенджері «Telegram» він видалив обліковий запис листування, а у месенджері «Viber» залишилось листування з « ОСОБА_11 »;

-висновком експерта № 140 від 26.08.2022 за результатами проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, підтверджується, що на наданому на дослідження телефоні «Xiaomi Redmi Note 5» наявна історія обміну повідомленнями з користувачем « ОСОБА_11 » ( НОМЕР_2 ) за період з 19.03.2022 по 23.06.2022 збережена у вигляді знімків екрану та міститься на зображеннях 2-5 дослідницької частини висновку;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2022 року з додатками, за участю свідка ОСОБА_24 , який впізнав на фотознімку № 2 чоловіка, яким виявився ОСОБА_9 .

Свідки ОСОБА_25 , та ОСОБА_26 , в судовому засіданні, в суді першої інстанції підтвердили обставини проведення слідчої дії. Аналізуючи пояснення останніх, не вбачається порушень порядку проведення слідчої дії впізнання за фотознімками.

Твердження сторони захисту, що ОСОБА_9 виявлена інформація не надсилалась, повністю спростована даними, які містяться в його мобільному телефоні, зокрема факти переписок та надсилання відповідної інформації з характерним описом та локаціями. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що дати переписок передують датам вилучення мобільного телефону ОСОБА_9 та проведення огляду телефону. При цьому проведеною експертизою не встановлено штучного втручання та внесення сторонніх даних третіми особами. Також достовірність даних, які містились у мобільному телефоні ОСОБА_9 та неможливість внесення будь-яких даних третіми особами, підтверджується актом прийому - передачі від 30.06.2022 року, відповідно до якого упаковано вилучений мобільний телефон у ОСОБА_9 , відповідно до вимог КПК України, та під час проведення слідчої дії огляду вказаного мобільного телефону, порушення пакування не виявлено, в тому числі під час проведення експертизи не виявлено ознак втручання в опечатаний спецпакет.

Зазначене підтверджується в тому числі висновком № 240 від 06.10.2022 року за результатами проведення додаткової судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів, встановлено, що на наданому на дослідження телефоні «Xiaomi Redmi Note 5» комбінованого біло-рожевого кольору, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з абонентським номером НОМЕР_1 , s/n НОМЕР_6 , та флеш-носієм марки «transcend» 8 GB, шкідливого програмного забезпечення, призначеного для копіювання, перетворення, викрадення інформації чи стороннього впливу на них, в тому числі комп`ютерних вірусних програм, на наданих на дослідження технічних засобах не виявлено.

Факт надсилання інформації ОСОБА_9 саме співробітнику служби безпеки рф, підтверджується:

-протоколом огляду від 08.07.2022 року, відповідно до якого проведено огляд картографічного Інтернет веб сервісу «Googlemaps», із перевіркою інтернет посилання координатів, які надсилалисьОСОБА_9 ;

-листом № 55/8-2926св від 20.10.2022 року заступника начальника Нікопольського МРВ УСБУ у Дніпропетровській області, який містить інформацію про те, що в ході виконання доручення слідчого встановлено власника абонентського номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , ним є діючий співробітник 9 управління департаменту оперативної інформації 5 служби федеральної служби безпеки російської федерації ОСОБА_12 ;

-протоколом огляду з додатками ( диск марки «Videx» CD-R з номером 07041814) від 24.11.2022 року підтверджується, що слідчим ОСОБА_31 в період часу з 17 год 20 хв до 18 год 15 хв за участю головного спеціаліста Зонального експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз ІНФОРМАЦІЯ_17 ОСОБА_36 проведено огляд Інтернет-сторінки сайту «Миротворець» (https://myrotvorets.center), яка доступна за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ). При перевірці вказаної інтернет сторінки встановлено, що за відповідним посиланням з`являється Інтернет-сторінка з текстом: «МИРОТВОРЕЦЬ» ЦЕНТР ДОСЛІДЖЕННЯ ОЗНАК ЗЛОЧИНІВ ПРОТИ НАЦІОНАЛЬНОЇ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ, МИРУ, БЕЗПЕКИ ЛЮДСТВА ТА МІЖНАРОДНОГО ПРАВОПОРДЯКУ. Також на вказаній сторінці міститься текст: ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , адрес: АДРЕСА_5 , Сотрудник ФСБ россии. Военный преступник. Российский оккупант. Покушение на суверенитет и территориальную целостность Украины. Участник спецоперации по осуществлению государственного переворота в Украине в 2022 году. Организация диверсионных мероприятий на территории Украины. Сотрудник 9 управления департамента оперативной информации 5 службы ФСБ.»

Доводи сторони захисту, що сайт «Миротворець» не містить офіційної інформації, а тому не може вважатися належним та допустимим доказом, є неспроможними.

Так, інформація зафіксована у вищезазначених протоколах огляду з відкритих джерел не суперечить іншим зібраним доказам, її огляд здійснено з дотриманням вимог ст. 237 КПК України, протоколи складені уповноваженою особою, а тому підстав для визнання зафіксованих у них даних недопустимими або неналежними колегія суддів не вбачає.

Крім цього, сторона захисту не надала жодних відомостей щодо спростування цієї інформації і не навела аргументів, які б вказували на те, що інформація, надана органом досудового розслідування, не відповідає дійсності, зокрема, що вона містить ознаки фальсифікації та/або навмисного спотворення даних. Аналогічної думки дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2025 року, справа № 490/6113/22, провадження № 51-735км23.

Більш того, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_9 передавав данні щодо розміщення об`єктів військової інфраструктури на російський номер мобільного телефону, який в менеджері не є скритим, а тому останній поза розумним сумнівом розумів, що передає інформацію представнику країни агресора. Крім того, за особливим характером наявного графічного ключа на мобільному телефоні ОСОБА_9 та характеру повідомлень і спілкування, можна зробити висновок, що вольова ознака вчинення злочину ОСОБА_9 становила в наданні інформації, щодо розміщення інфраструктури ЗСУ, саме представникам рф, в наслідок передання якої, були здійсненні ракетні удари саме за тими локаціями, які надіслані ОСОБА_9 .

Колегія суддів звертає увагу, що мається певна послідовність передання інформації ОСОБА_9 із наслідками у виді ракетних обстрілів, саме за тими об`єктами, координати по яким надіслано обвинуваченим. Зокрема:

-листом військової частини НОМЕР_7 Міністерства оборони України № 1314/11/1/2/560 від 01.08.2022 року, який містить інформацію що, 21.04.2022 року в період з 13 год. 02 хв. до 13 год. 09 хв. підрозділами збройних сил російської федерації нанесено ракетний удар 2 (двома) ракетами (імовірно АЗУ Х-59 «Овод-М») в район мосту Преображенського у м. Запоріжжя. 24.06.2022 о 20 год. 19 хв. підрозділами збройних сил російської федерації нанесено ракетний удар 2 (двома) ракетами (імовірно АЗУ Х-59) в район населеного пункту Широке Криворізького району Дніпропетровської області, який знаходиться у безпосередній близькості від населеного пункту Широка Дача Криворізького району Дніпропетровської області.

Посилання сторони захисту на необґрунтовану відмову у призначені повторної комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи та відмову у призначені судово-авторознавчої експертизи перевірено колегією суддів, та встановлено, що суд першої інстанції під час розгляду даних клопотань 25.02.2025 року, обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для проведення психолого-психіатричної та судово-авторознавчої експертиз, із викладенням мотивів, з урахуванням всіх доводів сторони захисту. З такими висновками місцевого суду погоджується колегія суддів, оскільки не вбачається належних правових підстав для проведення вищенаведених експертиз.

Так, висновком первинної комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 336 від 15.08.2022, встановлено, що ОСОБА_9 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість. За своїм психічним станом в той період часу він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Колегія суддів зауважує, що вказаний висновок експерта проведений відповідно до вимог Закону України, є повним та не суперечливим з іншими даними про особу обвинуваченого, які містяться в матеріалах кримінального провадження, при цьому експертом не зазначено, що для надання обґрунтованого висновку, за станом здоров`я ОСОБА_9 необхідно проведення стаціонарної експертизи.

Підстави, які зазначені захисником для необхідності проведення судово-авторознавчої експертизи, є надуманими, та їх спростування детально викладено в ухвалі місцевого суду від 25.02.2026 року, з чим погоджується колегія суддів.

Сам по собі факт відсутності граматичних або орфографічних помилок у текстах, а також особливості рівня розвитку обвинуваченого не свідчить про необхідність проведення авторознавчої експертизи для встановлення авторства відповідних повідомлень, оскільки доказування у даному випадку ґрунтується не лише на стилістичних особливостях тексту, а на сукупності доказів, зокрема на факті виявлення відповідного листування безпосередньо на мобільному телефоні, який вилучений у обвинуваченого, що він сам не заперечує, крім того експертним дослідженням не встановлено стороннього втручання у мобільний телефон ОСОБА_9 , також ОСОБА_9 не надано даних, що його телефоном в інкриміновані йому дати користувалась інша особа.

Крім того, під час апеляційного перегляду, дослідження тексту апеляційної скарги обвинуваченого та надання пояснень обвинуваченим ОСОБА_9 , у колегії суддів апеляційного суду не виникло жодних сумнівів щодо належного сприйняття дійсності обвинуваченим на даний час та на час подій, які йому інкриміновані, які б були підставою для сумніву у невідповідності встановлення його психічного стану, або неможливості ним написання текстових повідомлень представнику держави агресора.

У даному кримінальному проваджені ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні злочину, який віднесено до злочинів проти основ національної безпеки України.

Основними доказами в зазначеній категорії кримінальних проваджень є електронні (цифрові) докази, до яких належать: матеріали фотозйомки, звуко-запису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих (інтернет; різноманітні засоби масової інформації; соціальні мережі) чи закритих мережах (приватні месенджери та телеграм канали; особисте листування з використанням комп`ютерної техніки і мобільних телефонів, флеш носії, карти пам`яті тощо).

За змістом ст. 99 КПК матеріали, у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Відповідно до критеріїв, установлених ст.ст. 85, 86, 94, 99 КПК, місцевий суд належним чином оцінив ці засоби доказування з точки зору належності, допустимості, достовірності і використав їх як непрямі докази у сукупності та взаємозв`язку з іншими даними, які прямо викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Верховний Суд в постанові від 25.10.2023 року (справа №755/3105/17) зазначив, що протоколи оглядів сайтів, які були предметом дослідження в ході судового розгляду, є самостійним доказом в розумінні ст. 84 КПК.

Враховуючи цілковиту узгодженість між собою досліджених місцевим судом та визнаних допустимими доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані про передання ОСОБА_9 інформації щодо розміщенні військової інфраструктури ЗСУ представникам держави агресора, достовірними доказами обвинувачення.

У своїх рішеннях Верховний Суд неодноразово зазначав, що чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно із цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі №728/578/19, від 20 жовтня 2021 року у справі №759/14119/17).

Водночас, колегія суддів зауважує, що в даному випадку, матеріали кримінального провадження містять низку прямих доказів, передання ОСОБА_9 даних розміщенні військової інфраструктури ЗСУ. Доводи сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді та спростовуються рядом належних та допустимих доказів.

Таким чином, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції в достатній мірі дослідив всі обставини, які мали значення для прийняття законного та мотивованого рішення у справі, повно та всебічно перевірив надані суду докази, сформулював обвинувачення визнане судом доведеним, дав належну оцінку сукупності доказів, та обґрунтовано послався на них у вироку, як на докази доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Доводи сторони захисту, щодо відсутності складу злочину в діях ОСОБА_9 через не встановлення місця вчинення злочину, є неспроможними, оскільки органом досудового розслідування встановлено, а судом першої інстанції визнано доведеним, в даному випадку, передання, зокрема надсилання інформації ОСОБА_9 щодо місця розташування військової інфраструктури ЗСУ, за деякими епізодами злочинної діяльності із вказівкою на безпосередню адресу збору відомостей та їх передачу представникам країни агресора.

Разом з цим, апеляційний суд зазначає, що невстановлення місця вчинення злочину не виключає наявності складу кримінального правопорушення, якщо встановлено сам факт діяння, суб`єкта та його вину.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що дата складання постанови про призначення групи прокурорів є 30.06.2022 року, що також узгоджується із реєстром матеріалів досудового розслідування (Розділ ІІ п. 4), а зазначення в самій постанові 31.05.2022 року, є технічною опискою, яка не впливає на суть постанови та процесуального рішення. Крім того, у постанові зазначено, що групу прокурорів призначено в рамках даного кримінального провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР 30.06.2022 року.

Також місцевий суд правильно встановив, що доручення начальника СВ ІНФОРМАЦІЯ_17 ОСОБА_38 є належними, оскільки видані згідно з вимогами ст. 3, 39 та 40 КПК України. Відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування прямої вказівки на включення в групу слідчого ОСОБА_39 не вказує на відсутність у останнього повноважень, оскільки в реєстрі вказуються лише назви процесуальних дій, при цьому останній проводив слідчі дії на підставі доручення, а тому його дії є повноважними.

Відсутність протоколу затримання ОСОБА_9 не впливає на встановлення його вини, оскільки вилучення речей при проведені огляду здійснювалось за добровільної згоди ОСОБА_9 , надання ним своїх речей, надання паролю у виді графічного ключа для розблокування мобільного телефону, що також підтверджується письмовим повідомленням ОСОБА_9 від 30.06.2022 про відсутність заперечень проти огляду відомостей з його мобільного телефону XiaomiRedmiNote 5, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 та месенджеру «Viber», який перебуває у нього у володінні. Вказані обставини щодо добровільності надання мобільного телефону під час проведення огляду ОСОБА_9 підтвердив у судовому засіданні.

Посилання захисника на розумову відсталість ОСОБА_9 , через що не можна вважати добровільним надання мобільного телефону, є безпідставними, оскільки проведеним експертним дослідженням встановлено, що ОСОБА_9 усвідомлює свої дії та може керувати ними. Під час судового засідання, в суді першої та апеляційної інстанціях не виникло сумніву у дійному сприйнятті ОСОБА_9 його дій, напроти, останній надає свідчення, які на його думку можуть спростувати наявність вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Колегія суддів зазначає, що наявність у ОСОБА_9 наведеного захворювання не вказує обов`язкове порушення соціальної адаптації до такого рівня, що останній не розуміє своїх дій. Навпаки, аналізуючи дії та викладення текстових повідомлень вбачається, що ОСОБА_9 розумів характер своєї протиправної поведінки, яка виразилась в допомозі державі агресора в проведенні підривної діяльності проти України та діяв з прямим умислом. При проведенні психіатричної експертизи, експертом враховані всі особливості захворювання та здійснено висновок, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом в той період часу міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Отже, всі добуті докази під час проведення огляду місця події за наявності добровільної згоди ОСОБА_9 , є належними та допустимими доказами та відповідно за наведених обставин не вимагалось складання протоколу затримання, оскільки ОСОБА_9 під час його виявлення затриманий не був та його особистий обшук не проводився.

Крім того, ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2022 року, застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 02 вересня 2022 року, без визначення розміру застави. При цьому, в ухвалі слідчого судді не міститься жодних відомостей про затримання ОСОБА_9 , навпаки зазначено, що ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виходячи з наведено, ОСОБА_9 відсутні відомості про затримання ОСОБА_9 до постановлення ухвали слідчого судді від 04.07.2022 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також матеріали кримінального провадження не містять даних щодо оскарження незаконного затримання ОСОБА_9 та тримання його під вартою без рішення суду, стороною захисту не надано таких даних на підтвердження доводів апеляційної скарги. За тих же підстав, доводи апеляційної скарги щодо неправильного визначення початку строку відбування покарання не заслуговують на увагу.

Посилання захисника на не дослідження у судовому засіданні в суді першої інстанції речового доказу, не заслуговують на увагу, оскільки саме стороною захисту заявлено клопотання про огляд мобільного телефону у судовому засіданні, яке задоволено колегією суддів першої інстанції, в подальшому обвинувачений відмовився надавати пояснення з приводу дослідження речового доказу, а тому судом вірно визнано недоцільним дослідження мобільного телефону ОСОБА_9 , огляд якого зафіксований у протоколі під час проведення досудового розслідування та досліджений судом першої інстанції під час судового розгляду.

Твердження сторони захисту, що деякі свідки не підтвердили участі інших понятих при приведені слідчих дій, не спростовує законність проведення слідчої дії, оскільки свідки у судовому засідання допитувались зі спливом значного часу після проведення слідчих дій, тому є природнім людським фактором, не пам`ятати деякі деталі обставин, враховуючи, що у протоколах слідчих дій, усі поняті проставили свої особисті підписи, та не зазначено жодних зауважень.

За цих же підстав не впливають на доведеність вини суперечливі показання свідка в частині місця виявлення ОСОБА_9 , оскільки сукупністю матеріалів кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_9 виявлено та зупинено для перевірки документів у м. Покров.

Вирок суду першої інстанції належним чином умотивований і відповідає вимогам ст.374 КПК України. Зокрема, в ньому вказано формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, диспозиції статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_9 визнано винним, та об`єктивні докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість, з дотриманням вимог статей 85-87, 89, 94, 95КПК України.

Суд першої інстанції під час розгляду справи з`ясував усі передбачені ст. 91 КПК Україниобставини, обґрунтовано визнавши докази достатніми для доведення винуватості ОСОБА_9 у вчиненні умисних дій, що виразились у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

На переконання колегії суддів, за сукупністю встановлених фактичних обставин, які беззаперечно підтверджені належними та допустимими доказами, доведені зміст і спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_9 на вчинення дій, на підтримку дії збройної агресії рф проти України, шляхом надання відомостей щодо місцезнаходження військової техніки, особового складу ЗС України, розташування важливих об`єктів інфраструктури, в результаті чого були нанесені ракетні удари по зазначеним об`єктам, що заподіяло шкоду Україні. Підстав для сумніву у осудності обвинуваченого ОСОБА_9 у колегії суддів не виникає.

Наведене у своїй сукупності свідчить про наявність в діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а тому доводи апеляційних скарг сторони захисту в цій частині, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони повністю спростовується встановленими судом першої інстанції обставинами, а також суперечить наявним у матеріалах цього кримінального провадження доказам.

Частина 2 ст. 17 КПК України передбачає, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 цей стандарт доведення винуватості дотримано, оскільки за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були дослідженні в суді, можливо дійти висновку про те, що встановлена під час судового розгляду сукупність обставин, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка була предметом судового розгляду, крім того, що кримінальне правопорушення вчинене і обвинувачена винна у його вчиненні, що не спростовується доводами сторони захисту.

При перевірці матеріалів кримінального провадження, будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.50, 65 КК України врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КУК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, та такі злочини є найбільш суспільно небезпечними посяганнями, тривалість злочинної діяльності; відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має загальну середню освіту, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, згідно довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні з 11.09.2018 р. по 21.09.2018 р. з діагнозом «Легка розумова відсталість (помірно-виражена дебільність)»; за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався.

Судом першої інстанції при призначені покарання врахований стан здоров`я ОСОБА_9 та наявність специфічного діагнозу, про що наголошує захисник в апеляційній скарзі та призначено покарання, яке є мінімально можливим, відповідно до санкції передбаченої статті кримінального закону України.

З урахуванням цих конкретних обставин кримінального провадження суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та правильно призначив йому покарання, яке на думку колегії суддів, є справедливим, пропорційним, співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого злочину, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на викладене, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та обвинуваченого ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та обвинуваченого ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року, яким ОСОБА_9 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді