Справа № 675/2031/25
Провадження № 1-кп/675/42/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2026 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0001819 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Даньківці Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , що призвело до психологічних та фізичних страждань останньої.

Так, 04 червня 2025 року близько 21 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, словесно принижував, внаслідок чого працівниками поліції 05 червня 2025 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 05 червня 2025 року близько 09 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, словесно принижував, внаслідок чого працівниками поліції 05 червня 2025 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 05 червня 2025 року близько 15 год 34 хв ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, словесно принижував, внаслідок чого працівниками поліції 05 червня 2025 року складено відносно ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2025 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Окрім того, 03 жовтня 2025 року близько 10 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вчинення відносно своєї дружини ОСОБА_4 домашнього насильства розпочав словесний конфлікт з останньою, під час якого ображав її, використовуючи нецензурну лайку, погрожував фізичною розправою, словесно принижував, залякував та демонстрував свою фізичну перевагу.

У подальшому у той же час та в тому ж місці ОСОБА_5 підійшов до своєї дружини, яка була в одній із кімнат вказаного вище будинковолодіння, та штовхнув її, внаслідок чого ОСОБА_4 впала на диван. Після цього ОСОБА_5 , демонструючи свою фізичну перевагу, став на коліна над потерпілою, перенісши вагу свого тіла на її грудну клітку, внаслідок чого ОСОБА_4 стало важко дихати. Надалі, ОСОБА_5 , узявши на підлозі провід зарядного пристрою, зв`язав руки потерпілій та завдав один удар долонею правої руки по її обличчю. Тоді ОСОБА_5 вийшов із будинку, замкнув його, залишивши ОСОБА_4 у середині будинку. Проте потерпіла, вивільнивши руки, викликала працівників поліції.

Конфліктні ситуації, які постійно створював ОСОБА_5 , та накопичувальний стрес через травматичні події змінили життя потерпілої ОСОБА_4 у негативну сторону, а систематичні образи, побої, приниження, відчуття безпорадності, емоційне пригнічення, внутрішній конфлікт спричинили глибокі психологічні страждання. На базі безнадійності та відчаю, хронічної тривоги та невміння керувати своїми почуттями у потерпілої сформувався високий рівень емоційної вразливості і, як наслідок, нездатність захистити себе від болісних переживань та емоційного перегорання. Насильницькі дії ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 викликали у неї страх за своє життя (ймовірність повторних спроб фізичного насильства), постійну тривожність та підозрілість, спричинили безнадію, емоційну невпевненість, втрату підтримки та завдали шкоду психічному здоров`ю жінки.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України як умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних або психологічних страждань.

09 березня 2026 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 за їх взаємною ініціативою укладена угода про примирення на таких умовах:

- повне визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтвердження обставин скоєння злочину та сприяння його розкриттю;

- потерпіла ОСОБА_4 підтверджує факт примирення з обвинуваченим, здійснює акт його прощення у результаті вільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-яких неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу;

- сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме: ст. 126-1 КК України;

- сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік із покладенням відповідно ч. 2 ст. 59-1 КК України на нього обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок пройти програму для кривдників протягом трьох місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що укладену між потерпілою та обвинуваченим угоду слід затвердити, оскільки вона відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.

Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

При цьому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, що пом`якшує йому покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, що укладену між сторонами угоду про примирення слід затвердити та призначити ОСОБА_5 передбачене у ній покарання.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 09 березня 2026 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Речові докази: два оптичні диски та копії матеріалів адміністративної справи залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілою виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення їй наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;

прокурором, виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1