Номер провадження по справі 1-кс/387/67/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

11 березня 2026 року селище Добровеличківка

Слідчий суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2

за участю

підозрюваного ОСОБА_3

захисника ( в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

слідчої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001640 від 21.12.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карбівка Добровеличківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "солдат", раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

В С Т А Н О В И В :

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 11.03.2026 надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001640 від 21.12.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 81 від 22.03.2023 солдата ОСОБА_3 з 15.03.2023 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 постановлено на всі види забезпечення, а також визнано таким, що справи та посаду гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, з моменту зарахування 18.03.2023 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 18.03.2023, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Так, відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу на посаді гранатометника військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 як військовослужбовець відповідно до ст.ст. 11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст.ст. 2, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 14.11.2024, відповідно до указу Президента України ОСОБА_7 № 3891-ІХ від 12.08.2024.

Зважаючи на викладене, 18.10.2023, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, без відповідного на те дозволу командира, після проходження лікування у Військово медичному клінічному центрі Східного регіону м. Дніпро не повернувся в розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до теперішнього часу, перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що непов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування процесуальним прокурором погоджено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке 07.08.2025 вручено ОСОБА_8 , яка являється донькою ОСОБА_3 , так як місце знаходження останнього не встановлено.

З урахуванням наявності вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного ОСОБА_3 , слідчий вважає, що наявні ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України , оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_3 , є тяжким правопорушенням, його санкція передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, тому існує ризик переховувавання від органів досудового розслідування та/або суду. Наявний разик незаконного впливу на свідків та можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні та підтверджуючі його вину покази..

Слідчий вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійсненню ним психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав повністю та наполягав на його задоволенні.

Захисник ОСОБА_4 , позицію якої підтримав підозрюваний ОСОБА_3 , зазначила, що розуміючи тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному, не заперечує проти клопотання слідчого. При цьому, просила при розгляді клопотання визначити розмір застави.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думки учасників процесу, слідчим суддею встановлено наступне.

В провадженні СВ ВП № 2 (с-ще Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001640 від 21.12.2024 відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

07.08.2025 стосовно ОСОБА_3 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, яке 07.08.2025 вручено доньці ОСОБА_8 за правилами статті 278 та глав 6 та 11 КПК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_3 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах клопотання з урахуванням позиції його сторін, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність до інкримінованого кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: засвідченою копією матеріалів службового розслідування за фактом не прибуття до військової частини з лікувального закладу солдатом ОСОБА_3 , проведеного в період з 18.10.2023 по 11.11.2023; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 07.08.2025; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 07.08.2025; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 07.08.2025.

При цьому, слід зазначити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Разом із цим, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема: 1) незаконно впливати на свідків та потерпілого; 2) переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути покарання та затягування строків досудового та судового розслідування; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання та затягування строків досудового розслідування та судового розгляду слідчий обґрунтував тяжкістю ймовірного покарання. Інкриміноване кримінальне правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Ураховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного, та характером злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами слідчого про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя ураховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України. З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, але є особливо гострим саме на початковому етапі досудового розслідування.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя виходить з встановлених вище ризиків впливу ОСОБА_3 на свідків.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно вимог ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема ст. 407 КК України, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст. 176 КПК України. Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані судом.

Пунктом 5 частини 1 ст.176 КПК України визначений запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05.30 годин 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжено Указами Президента України, та який діє на даний час.

Виходячи з вимог ч. 8 ст. 176 КПК України, до ОСОБА_3 застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в даному випадку є безальтернативним.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану, відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України у кримінальному провадженні розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 176 -179, 182-184, 186, 187, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карбівка Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, з утриманням у Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор", який розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Куроп`ятникова, 50.

Строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати в межах строку досудового розслідування по 14 квітня 2026 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено о 08 год. 50 хв. 13.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_11