ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/432/26 Справа № 175/6259/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000062,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого про арешт майна.

Накладено арешт на майно, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном, що вилучене в ході проведення обшуку 18.11.2025 року в період часу з 06:21 год. до 09:23 год., за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою:

АДРЕСА_1 :

- Банківська карта «Райфайзен Банк» № НОМЕР_1 , Банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , Банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_3 .

- Копія військово-облікового документа на ім?я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк., копія картки обстеження та медичного огляду на ім?я ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2 арк.

- Банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_4 .

- Грошові кошти у сумі 4100 (чотири тисячі сто) доларів США, купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США у кількості 41 штука, з серійними номерами: PК68579937А, РВ72335873В, PK28002360B, ME32488323B, LB72335873B, LG17311655E, ML45697256C, MF76508871E, LB16859435K, PE27601826C, LD85639157C, LJ80936339A, QG51816988A, LG16195701A, ML79132467E, MC40922673A, QA 12266813A, LA88563420B, PB13628184F, MB05035395G,

LA93626010B, LL84383170F, LL26024906A, LC65179220A, LE10789182D, LF76058510H, LB60949707R, PB67656437G, PK08359970E, QC08746428A, MB77302885B, LK91407041E, LF81837827E, MB80369514S, MF76508868E, MC34278319A, MAS5980638A, MF66283798D, MF 13729347A, QH43995221A, ML57945632C.

- Грошові кошти у сумі 150 (сто п?ятдесят) євро, купюрами номіналом 100 (сто) євро, серійний номер - ЕB та 50 (п?ятдесят) євро, серійний номер - ЕВ.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні інформації відносно вказаних речових доказів, що може самостійно або в сукупності свідчити про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, тому для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та скасувати оскаржувану ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.11.2025 року про накладення арешту на майно:

-Банківська карта «Райфайзен Банк» № НОМЕР_1 ;

-Банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ;

-Банківська карта «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ;

-Грошові кошти у сумі 4100 (чотири тисячі сто) доларів США, номіналом по 100 (сто) доларів США у кількості 41 штука, з серійними номерами: PК68579937А, РВ72335873В, PK28002360B, ME32488323B, LB72335873B, LG17311655E, ML45697256C, MF76508871E, LB16859435K, PE27601826C, LD85639157C, LJ80936339A, QG51816988A, LG16195701A, ML79132467E, MC40922673A, QA 12266813A, LA88563420B, PB13628184F, MB05035395G, LA93626010B, LL84383170F, LL26024906A, LC65179220A, LE10789182D, LF76058510H, LB60949707R, PB67656437G, PK08359970E, QC08746428A, MB77302885B, LK91407041E, LF81837827E, MB80369514S, MF76508868E, MC34278319A, MAS5980638A, MF66283798D, MF 13729347A, QH43995221A, ML57945632C;

-Грошові кошти у сумі 150 (сто п?ятдесят) євро, купюрами номіналом 100 (сто) євро, серійний номер - ЕB та 50 (п?ятдесят) євро, серійний номер - ЕВ.

Зазначає, що третя особа отримала оскаржувану ухвалу 12.02.2026 року шляхом надсилання її на офіційну електронну адресу захисника.

Вважає, що ухвала прийнята з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, судовий розгляд проведено неповно, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилається на те, що:

-грошові кошти та картки були вилучені в ході обшуку 18.11.2025 року без ухвали суду, а клопотання про накладення арешту подано лише 20.11.2025 року, що підтверджується звітом авторозподілу справ на сайті Судової влади. Таким чином, строк, встановлений імперативною нормою закону, пропущено;

- ОСОБА_6 протягом декількох років відкладала грошові кошти, обмінювала національну валюту у долари та євро, гроші зберігала за місцем мешкання;

-пенсійні та зарплатні кошти є соціально захищеними доходами, що не можуть арештовуватися без прямою та законної підстави, а кредитні кошти належать банку, а не власнику картки;

- окрім факту належності майна до предмету злочину, використання його як засобу чи знаряддя вчинення злочину чи одержання внаслідок вчинення злочину та/або встановлення, що воно є доходами від такого майна, для застосування арешту майна орган досудового розслідування повинен був довести, що ОСОБА_6 здобула майно незаконно; арештоване майно не відповідає критеріям речових доказів, визначеним у ст.98 КПК України та не може бути використане в якості доказів у кримінальному провадженні.

Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 надано клопотання про проведення судового засідання без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 статті 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Відповідно до наданих матеріалів, розгляд клопотання про арешт майна відбувався без виклику власників майна, особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представник не були присутніми у суді першої інстанції при розгляді клопотання прокурора, копію ухвали слідчого судді представником було отримано лише 12.02.2026 року, при цьому апеляційна скарга була подана до суду 14.02.2026 року, тобто протягом 5-денного строку з дня отримання копії ухвали, а тому апеляційна скарга є такою, що подана в строк, передбачений КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Колегією суддів встановлено, що слідчим відділенням поліції №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000062 від 02.08.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підозрюються в тому, що в період часу з серпня 2024 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено) до теперішнього часу, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно здійснювали виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовин, обіг якої обмежено, - метамфетамін.

В ході проведення досудового розслідування, 18.11.2025 року, в період часу з 06:21 год. до 09:23 год., слідчим слідчої групи - заступником начальника ВП - начальником СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 , на підставі ухвали слідчого судді, проведено общук за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 18 листопада 2025 року вилучені речі, зокрема, грошові кошти в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000062.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, а тому арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.

Доводи представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 щодо порушення строків звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту не знайшли свого підтвердження, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, що речі та грошові кошти були вилучені 18.11.2025 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 .

Проведення зазначеного обшуку здійснювалося на підставі ухвали Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як убачається з матеріалів судового провадження, клопотання про накладення арешту на вказане майно подано слідчим до суду 20.11.2025 року, тобто протягом 48 годин після вилучення майна, зокрема, зазначеного в ухвалі слідчого судді банківських карток.

Представник третьої особи, щодо майн якої вирішується питання про арешт майна посилається на те, що ОСОБА_6 протягом тривалого часу відкладала грошові кошти, обмінювала їх у іноземну валюту та зберігала за місцем проживання. Водночас зазначені твердження носять виключно припущення та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Жодних документів, які б свідчили про законне походження зазначених грошових коштів, їх накопичення, отримання відповідних доходів або здійснення валютно-обмінних операцій, стороною захисту до апеляційної скарги не додано.

Посилання на те, що частина коштів є соціальними виплатами або кредитними коштами, не підтверджується наданими матеріалами, оскільки суду не надано доказів належності банківських карток ОСОБА_6 ..

За таких обставин доводи апеляційної скарги про належність вилучених грошових коштів ОСОБА_6 та їх законне походження є непідтвердженими та не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.

Отже, слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, а доводи апеляційної скарги не містять обставин, які б свідчили про незаконність або необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на цьому етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року про арешт майна - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4