ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.03.2026 р., постановлену в кримінальному провадженні №0000077,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2026 року задоволено клопотання прокурора Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на транспортний засіб марки «КІА К5» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 та, який перебував у користуванні ОСОБА_8 , у вигляді тимчасового позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування.

На вказану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення.

Вказував, що належний йому автомобіль не використовувався у злочинній діяльності, не був знаряддям і об`єктом злочину. Він та водій ОСОБА_8 з підозрюваними особами не знайомі, їх перевезення не здійснювали. Вказаний у клопотанні автомобіль як і інші автомобілі він використовував у підприємницькій діяльності для отримання прибутку, тобто здає їх в оренду.

В грудні 2025 року між ним ОСОБА_8 було укладено договір оренди, згідно якого останній прийняв у строкове платне користування автомобіль марки «Кіа» моделі «К5». ОСОБА_8 користувався автомобілем та використовував його у послугах перевезення «таксі».

Зазначав, що згідно матеріалів кримінального провадження підозрювані пересувалися на автомобілі «Renаult Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 . Крім того, ні йому, ні ЄУНСС 723/1151/26 НП 11сс/822/128/26 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9

ОСОБА_8 підозра у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення не пред`являлась. Кошти, які були вилучені в салоні автомобіля «КІА К5» та мобільний телефон, були особистими речами ОСОБА_8 та не вказують на причетність останнього до вчинення злочину.

Апелянт також вказував, що ухвала слідчого судді не містить обґрунтувань щодо необхідності застосування арешту із забороною користування майном. Крім того, однією з підстав накладення арешту на майно є постанова слідчого про визнання автомобіля речовим доказом від 05.03.2026 року, однак затримання, огляд та вилучення транспортного засобу було 13.03.2026 року.

Вважає, що слідчий суддя безпідставно позбавив і обмежив його права на користування та розпорядження належним йому автомобілем.

Заслухавши доповідь судді, власника автомобіля ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як убачається з клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів, СВ відділення №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24.02.2026 до ЄРДР за №0000077 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовоим розслідуванням встановлено, що невстановлена на даний час слідством особа на ім`я ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими на даний час невстановленими особами, в період часу з 9 березня 2026 року по 13 березня 2026 року, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі за кордон на період дії воєнного стану, з метою особистого збагачення організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України до Республіки Румунія за грошову винагороду в сумі 7000 Євро.

Так, 13.03.2026 ОСОБА_12 на автомобілі «Renault Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 здійснила перевезення громадянина України ОСОБА_13 , мешканця м. Київ, який мав намір виїхати за межі території України поза пунктом пропуску через державний кордон, з м. Києв до м. Чернівці, визначеним ОСОБА_12 маршрутом об`їжджаючи стаціонарні блок пости.

Під час руху ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_13 , що умови змінилися, вона відвезе його до будинку в м. Чернівці, де він заночує і на наступний день його відвезуть до кордону, тобто до селища Красноїльськ Чернівецького району Чернівецької області. При цьому ОСОБА_12 провела інструктаж ОСОБА_13 .

За вказівкою ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , перебуваючи на порозі квартири АДРЕСА_1 , передав ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 3300 доларів США, що еквівалентно за їх домовленістю 2500 Євро, в якості розрахунку за перший етап, тобто за послуги безпечного перевезення з м. Київ до м. Чернівці.

Після перерахунку коштів ОСОБА_11 його та ОСОБА_12 було затримано працівниками правоохоронних органів.

Зі змісту клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що в ньому порушується питання про накладення арешту на транспортний засіб марки «КІА К5» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому під час огляду було виявлено грошові кошти загальною сумою 400 доларів США (купюрами по 100), мобільний телефон марки «Айфон 11».

13.03.2026 відповідно до ст. 98 КПК України, постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області автомобіль марки «КІА К5» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому виявлені грошові кошти здобуті злочинним шляхом.

За пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що 13.03.2026 року до нього зателефонував його родич ОСОБА_14 , який перебуває за кордоном та просив забрати кошти в одного чоловіка. Він погодився, оскільки це його родич, однак що то за кошти і що він повинен був з ними робити, родич не повідомив.

Після цього ОСОБА_14 скинув йому геодані місця куди він повинен був приїхати та зідзвонитися з ним. Він поїхав за вказаними координатами та зупинився біля будинку №4 по вул. Квітки-Основ`яненко в м.Чернівці. Очікуючи дзвінка ОСОБА_14 , він пробув в машині 10 хв. та побачив як двоє чоловіків в куртках з написом на спині СБУ забігли в цей будинок. Розхвилювавшись він поїхав з того місця. Рухаючись на автомобілі містом його зупинили працівники поліції та з його дозволу оглянули автомобіль.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , який керував транспортним засобом «КІА К5» д.н.з. НОМЕР_1 , був задіяний для перевезення коштів, отриманих за надані послуги особі, яку мали незаконно переправити дерез державний кордон, на даний час не встановлені всі причетні до злочину особи, а також роль кожного з них, а тому є підстави для висновків про те, що вказаний автомобіль використовувався під час вчинення кримінального правопорушення і тому на даний час відповідає критеріям, зазначених в ст.98 КПК України і на нього необхідно накласти арешт.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Наклавши арешт на автомобіль у виді заборони його відчуження, розпорядження ним та користування, суд належним чином не мотивував своє рішення та не врахував вимоги ч.4 ст.173 КПК України.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішенні, не відповідають вимогам КПК України, що є підставою для скасування судового рішення.

Разом з тим, враховуючи, що на даний час органом досудового розслідування проводяться всі необхідні слідчі дії для встановлення інших осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення та їх роль у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга власника майна ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 березня 2026 року скасуванню з ухваленням нової.

На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.03.2026 р., постановлену в кримінальному провадженні №0000077, скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на транспортний засіб марки «КІА» модель «К5» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 та який перебував у користуванні ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «КІА» модель «К5» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 у виді заборони його відчуження.

Транспортний засіб марки «КІА» модель «К5» д.н.з. НОМЕР_1 повернути його власнику ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія. Згідно з оригіналом: суддя