ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2025 року за № 0000359, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на збут наркотичних засобів, у невстановленому досудовим розслідування місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.11.2025, та у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, масою 59,34г, та діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, почав зберігати при собі, а також за адресою свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, 23.11.2025 приблизно об 11 годині 50 хвилин співробітниками УПП в Одеській області біля будинку № 14 по вулиці Михайла Бойчука в місті Одесі був зупинений ОСОБА_4 , який в розмові з працівниками поліції повідомив, що має при собі згортки із наркотичними засобами. Після чого, на місце події була викликана слідчо-оперативна група ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

В подальшому, 23.11.2025 під час проведення огляду місця події у період часу з 13 години 25 хвилин по 13 годину 32 хвилини, перебуваючи за адресою: місто Одеса, вулиця Михайла Бойчука, поблизу будинку № 14, ОСОБА_4 дістав та добровільно видав пакунок в якому знаходились попередньо розфасовані та заготовлені, для подальшого збуту, 13 згортків ізолюючої стрічки чорного кольору в яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 22,04г., які ОСОБА_4 , зберігав при собі, з метою подальшого збуту.

Крім того, ОСОБА_4 , особисто повідомив працівників поліції, що частину придбаних наркотичних засобів зберігає за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, тієї ж доби, у період часу з 19 години 49 хвилин по 21 годину 54 хвилину, в ході проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено електронні ваги, пакувальні матеріали, також попередньо розфасовані та заготовлені для подальшого збуту 28 полімерних пакетів загорнутих в ізолюючу стрічку чорного кольору та 8 прозорих полімерних пакетів, в яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 37,3 г., які ОСОБА_4 , зберігав за адресою свого проживання, з метою подальшого збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 307 КК України, визнав повністю.

Прокурор під час судового розгляду просила обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням доказів, що характеризують його особу та документів, що стосуються процесуальних витрат та речових доказів у даному провадженні, та відповідно до вимог ст. 349 КПК України, просила визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються вирішення питання заходів забезпечення, долі речових доказів та процесуальних витрат у даному провадженні.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений під час допиту підтвердив, що саме він вчинив кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин, вину визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що наркотичний засіб придбав через Телеграм. Гроші йому були потрібні на термінове лікування батька.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Зважаючи на те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, суд вважає доведеним пред`явлене йому обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Крім того, суд враховує :

-обставини, які характеризують особу ОСОБА_4 : має постійне місце проживання, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра; відповідно до характеристик по місцю проживання, характеризується позитивно;

-соціальні зв`язки: є матір, яка є особою пенсійного віку, батько, який є особою з інвалідністю І групи;

-- стан здоров`я, відповідно до наданої медичної документації,

-повне визнання обвинуваченим своєї вини.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, обставини його вчинення, критичне відношення винної до вчиненого, думку прокурора в судових дебатах, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням відповідно до статті 76 КК України певних обов`язків, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 був затриманий 24.11.2026 року.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 26.11.2025 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання час з 24.11.2025 (з моменту затримання) по 26.11.2026 у строк покарання, за правилами один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України суд приходить до висновку про зарахування ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту з 27.11.2025 по 22.01.2026 року у строк покарання, за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи з їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту, відповідають одному дню позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 118, 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 20 502 ( двадцять тисяч п`ятсот дві) гривні 20 (двадцять) копійок, а саме:

- за проведення судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/116-254/29814-НЗПРАП від 15.12.2025 року у сумі 7 131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривню 20 (двадцять) копійок;

- за проведення судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/116-25/29815-НЗПРАП від 10.12.2025 року у сумі 13 371 (тринадцять тисяч триста сімдесят одну) гривню.

Скасувати арешти накладені ухвалами Хаджибейського районного суду від 02.12.2025 року.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Так, мобільний телефон марки «SamsungNote 10+», який був використаний як засіб вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України. Вказане кримінальне правопорушення є умисним кримінальним правопорушенням та за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, тому зазначений вище мобільний телефон підлягає спеціальній конфіскації на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Запобіжний захід, враховуючи призначене покарання ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 5, 65, 75, 76 КК України, ст. ст. 124, 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання час з 24.11.2025 (з моменту затримання) по 26.11.2026 у строк покарання, за правилами один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобовий домашній арешт з 27.11.2025 по 22.01.2026 у строк покарання, за правилами передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи з їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту, відповідають одному дню позбавлення волі.

Строк випробування ОСОБА_4 , а саме іспитовий строк, обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 10.03.2026 року.

До набрання цим вироком законної сили ОСОБА_4 , запобіжний захід не застосовувати.

Скасувати арешти, накладені ухвалами Хаджибейського районного суду м. Одеси від 02.12.2025 року.

Речові докази по справі.

Знищити:

- 13 згортків, обмотаних клейкою стрічкою чорного кольору, всередині яких зіп-пакети із вмістом речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено- канабіс 22,04 г- знищити;

- 28 згортків, обмотаними чорною липкою стрічкою із зіп-пакетами, в яких міститься речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено- канабіс, масою 27,02г;

-експрес-тест IDT 3000 Marijuanna/HashishIdentification, який упаковано до сейф-пакету ICR №0178231;

-1 зіп-пакет із речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору, за якою здійснено експрес-тест, який упаковано до сейф-пакету ICR №0178234;

-наліпку (ТТН) Нова пошта «№0184», яку упаковано до сейф-пакету CRI №1204197;

-наліпку (ТТН) Нова пошта «№204512868…», яку упаковано до сейф-пакету CRI №1204335;

-липку стрічку чорного кольору, яку упаковано до сейф-пакету ICR №0175006;

-7 пакунків із вмістом прозорих зіп-пакетів, які упаковано до сейф-пакету WAR №1930312;

-електронні ваги, які упаковано до сейф-пакету ICR №0178226;

-7 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору, які упаковано до сейф-пакету ICR №0178227;

-2 фрагменти квитанції, які упаковано до сейф-пакету ICR №0178228;

-рекламні стікери «MYDRUGS24.VIP», які упаковано до сейф-пакету ICR №0178229;

- речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка являють собою наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, масами 1,75г, 1,74г, 0,83г, 0,39г, 1,17г, 2,33г, 1,68г.

Конфіскувати в дохід держави:

-мобільний телефон марки «SamsungNote 10+», який упаковано до сейф-пакету ICR №0178230.

Залишити в матеріалах кримінального провадження:

- 2 оптичні DVD- диски з відеозаписом нагрудних відео реєстраторів працівників УПП в Одеській області, які 23.11.2025 входили до екіпажу «Океан-251» .

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування у розмірі 20 502 (двадцять тисяч п`ятсот дві) гривні 20 (двадцять) копійок, а саме:

- за проведення судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/116-254/29814-НЗПРАП від 15.12.2025 року у сумі 7 131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривню 20 (двадцять) копійок.

- за проведення судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/116-25/29815-НЗПРАП від 10.12.2025 року у сумі 13 371 (тринадцять тисяч триста сімдесят одну) гривню.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1