Номер провадження 1-кс/404/1099/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Фортечного районного суду міста Кропивницького клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді застави, по кримінальному провадженню №0000168 стосовно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новоукраїнка. Кіровоградської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, страждає на очні та гіпертонічні захворювання, батька двох дітей, утримує хвору дружину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора КП «Міськсвітло» до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного за ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_5 , якому 07.03.2026 року вручили письмове повідомлення про підозру в тому, що він будучи начальник КП «Міськсвітло» Міської ради міста Кропивницького, зловживаючи службовим становищем в інтересах ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» підписав додаткові угоди №1 від 12.03.2020, №2 від 23.03.2020, №3 від 06.04.2020, №4 від 06.08.2020, №5 від 05.10.2020, №6 від 09.12.2020 до Договору № 13 від 11.03.2020 про постачання електричної енергії за збільшеною ціною, що згідно висновку судової економічної експертизи 905/25-27 від 20.02.2026 року, спричинило збитки державі на суму 1 409 825,58 грн.

Прокурор заявлені вимоги підтримав, просить застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний і його захисник заперечив через недоведеність обґрунтованості підозри та відсутність ризиків невиконання процесуальних обов`язків.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Постанова Верховного Суду від 14 серпня 2025 року (справа № 725/4784//22;провадження № 51-1887 км 25) містить правову позицію, зміст якого зводиться до того, що службова особа, перебуваючи на посаді, пов`язаній з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, не забезпечила обґрунтоване рішення, належну організацію, керівництво та контроль за проведенням тендерної закупівлі , що призвело до придбання товару за завищеною ціною. Тендерна процедура та закупівля товару за своєю організаційною конструкцією та сукупністю елементів є складним управлінським рішенням. Таке рішення складається з послідовної реалізації уповноваженими особами в межах своєї компетенції певних повноважень, як окремих складових кінцевого рішення, та кожна з яких містить ознаки окремого управлінського рішення і перебуває у взаємозв`язку з попередніми рішеннями службових осіб, а також обумовлює похідні (наступні) рішення. У послідовному ланцюгу розвитку і взаємодії реалізації повноважень службовими особами кожне наступне рішення є необхідною передумовою для подальших рішень. З огляду на особливості причинного зв`язку в складних управлінських рішеннях між діями службових осіб і суспільними наслідками існує необхідний причинний зв`язок між діями службової особи, яка могла діяти всупереч інтересам служби з порушенням відповідних настанов та вимог, оскільки з цього моменту всі наступні ланки управлінських рішень фактично спрямовані на ухвалення можливого незаконного підсумкового рішення, наслідком якого є заподіяння шкоди. ОСОБА_7 є посадовою особою яка наділена обов`язком перевіряти, погоджувати у встановленому законом порядку певну документацію, отже його висновок може бути як позитивним, так і негативним. Жодне рішення колегіальних органів, не є наперед визначеною вказівкою чи імперативом для тої посадової особи, яка погоджуючи документи, діє в межах своєї компетенції. У протилежному випадку взагалі відпала б потреба у будь-якому погодженні і такий висновок посадовця не мав би юридичного значення.

Правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 червня 2023 року (cправа № 904/8586/21) передбачає, що директор товариства має фідуціарні обов`язки дбайливого ставлення та лояльності, що передбачають добросовісне управління в інтересах товариства. У вирішенні питання відповідальності посадової особи перед юридичною особою діє презумпція, що така особа діяла в найкращих інтересах товариства, її рішення були незалежними й обґрунтованими, а фідуціарні обов`язки виконані належним чином. Однак при спростуванні учасником юридичної особи цієї презумпції за одним із критеріїв тягар доведення добросовісності своїх дій переходить до посадової особи. Застосування ст. 92 ЦК України передбачає оцінку не лише формального дотримання посадовою особою вимог законодавства та установчих документів, але й добросовісності, розумності та відповідності її дій інтересам товариства.

Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає вимогам ст. 184 КПК України та практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки результати зафіксовані в протоколах: оглядів, тимчасового доступу до речей та документів, допиту свідків; результати експертиз, у сукупності містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_5 за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України.

На початку цього досудового розслідування, неможливо і передчасно дати остаточну оцінку: належності, допустимості достатності доказів та правильності кваліфікуючих ознак злочину. Ці обставини остаточно з`ясовує суд на стадії судового розгляду. При вирішенні заявлених у клопотанні вимог, достатньо встановити обґрунтованість пред`явленої підозри, що виконав прокурор.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Застава застосовується при наявності обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення та доведення слідчим, прокурором наявності ризику того, що особа може вчинити хоча б одну з наступних дій: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, злочин по якому пред`явлено повідомлення про підозру є: тяжким, закінченим, умисним, корисливим. Посягає на суспільні інтереси проти власності.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, - від трьох до шести років позбавлення волі, є підставою для початку можливого переховування від слідства та суду. Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.

Враховано особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сталі соціальні зв`язки, відсутність судимостей, наявність родини і постійного місця роботи, законного джерела доходу, відшкодування збитків на підставі судового рішення. Застосування менш суворого запобіжного заходу не стане для підозрюваного стримуючим фактором.

Запобіжний захід у виді застави зможе запобігати ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. У даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження і завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клішин проти України" у справі від 23.01.2012 №30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тяжкість покарання яке загрожує у разі визнання його винним стане умовою для початку можливого переховування від слідства та суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Так, у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Отже ризик втечі існує, проте з урахуванням наявністю стабільного доходу, попередньої бездоганної репутації та створення сталих суспільних зв`язків, такий ризик залишається. Місце реєстраційного обліку не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тому існує ризик неявок. Сукупність перерахованих чинників, вказує про наявність ризику неявки до слідчого і в суд.

Підозрюваному не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, як порука, особисте зобов`язання, які не стануть дієвими, отже не забезпечать на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, разового характеру інкримінованої події, обґрунтовано вважаю, що на час проведення досудового розслідування достатньо застосувати заставу. Такий вид запобіжного заходу є гуманним і в достатній мірі забезпечить виконання особою процесуальних обов`язків за підозрою в економічному кримінальному правопорушенні, забезпечить реалізацію прав особи на працю і свободу, забезпечить його обов`язок утримувати соціально незахищених членів родини та одночасно контролювати його дії з боку правоохоронних органів. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) зазначено: що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК України, застава є одним із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також практика ЄСПЛ передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу. Взято до уваги практику ЄСПЛ, що слідчий суддя повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, у рішенні "Мангурас проти Іспанії" від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. При цьому ЄСПЛ також наголошує що під час встановлення права на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Заставу визначено з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, розміру стягнутих збитків, даних про його дохід, сталі соціальні зв`язки, наявність родини, законного стабільного доходу та наявних ризиків передбачених статтею 177 КПК України.

Враховано, що особа раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Клопотання підлягає задоволенню з визначенням розміру застави у межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України, яка становить п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом, станом на перше січня 2026 року, який буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри, до нього при якому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь яким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, у межах наявного строку досудового розслідування.

Дія застосованого запобіжного заходу не може перевищувати наявного строку досудового розслідування (два місяці з моменту вручення повідомлення про підозру), з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 182, 184,193,196, 309, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді застави п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті складає сто шістдесят шість тисяч чотириста гривень, яка ним або заставодавцем повинна бути внесена на депозитний рахунок UA5002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області , банк отримувача ДКСУ місто Київ; код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_5 по клопотанню 404/10482/25; 1-кс/404/1099/26, Фортечного районного суду міста Кропивницького, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».

Не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_5 зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору.

Початок дії застосованого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 10 березня 2026 року.

Застосований запобіжний захід у виді застави припиняє дію 07 травня 2026 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1