Справа № 191/2105/24
Провадження № 1-кп/191/217/24
У Х В А Л А

іменем України

05 березня 2026 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Синельникове кримінальне провадження №0000993 від 18.11.2023 за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10.05.2024 прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке мотивовано тим, що 03 листопада 2023 р. приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 рухався по вул. Курганна, м. Синельникове, де на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 побачив ланцюгову електричну пилу марки Forte. Далі, 03 листопада 2023 приблизно о 13 годині 10 хвилин, в умовах воєнного стану (введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та в подальшому продовженому), ОСОБА_8 проник через незачинену хвіртку на територію вищевказаного домоволодіння, звідки викрав електричну пилу марки Forte модель FES 23-40 В у корпусі червоного кольору, вартістю 2053 гривні 80 копійок, яка належить ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_8 залишив територію вказаного домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 2053 гривні 80 копійок.

Таким чином, своїми діями що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 , скоїв суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта №267 від 03.05.2024 року встановлено, що ОСОБА_8 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі розладів особистості та поведінки внаслідок перенесеної важкої травми головного мозку.

Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

За своїм психічним станом, відповідно до ст. 92 КК України, ОСОБА_8 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Матеріальний збиток спричинений на загальну суму 2053 гривні 80 копійок, який під час досудового розслідування відшкодовано в повному обсязі, шляхом повернення викраденого майна.

У підготовчому судовому засіданні захисник заявила клопотання про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 2684 грн. у 2023 р., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Просила закрити провадження по справі у задоволенні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відмовити.

Обвинувачений та його законний представник підтримали захисника.

Прокурор не заперечував щодо клопотання захисника.

Представник потерпілої не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Потерпіла підтримала свого представника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_8 інкримінується, відповідно до клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, вчинення суспільно-небезпечного діяння у 2023 році.

Так, згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 1 січня.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн.

Отже, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказане узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 жовтня 2024 (справа № 278/1566/21).

Як зазначалось вище, згідно з клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 інкримінується вчинення суспільно-небезпечного діяння за ч.4 ст.185 КК України на крадіжку майна на суму 2053,80 грн., яка внаслідок збільшення законодавцем вартості майна, за викрадення якого передбачена адміністративна відповідальність, на даний момент віднесена до категорії дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке передбаченаст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таким чином діяння вчинене ОСОБА_8 .

Приписами ст. 93 КК України встановлено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України).

З огляду на вищевикладене, до ОСОБА_8 не можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, у зв`язку із декриміналізацією суспільно небезпечного діяння, яке йому інкримінується.

Таким чином діяння вчинене ОСОБА_8 фактично декриміналізовано, що в свою чергу тягне неможливість застосування до останнього примусових заходів медичного характеру, а тому у задоволенні клопотання прокурора про застосування до останнього примусових заходів медичного характеру слід відмовити.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у разі, якщо буде з`ясовано, що наявні підстави, передбачені частиною 2 ст.284 КПК України.

Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, сторона захисту просила закрити кримінальне провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, тому вказане є підставою для закриття кримінального провадження.

Витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4-1 ч.1 ст. 284, ст.ст.314,372,500 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , відмовити у зв`язку з декриміналізацією суспільно-небезпечного діяння, що інкримінувалось останньому.

Кримінальне провадження №0000993 від 18.11.2023 за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а саме: тому, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

Речові докази: ланцюгову електричну пилу марки Forte залишити за належністю у ОСОБА_4 (т.2 а.с.29,30).

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1