справа № 439/169/26
провадження №1-кп/439/124/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000396 від 01.12.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Почаїв, Кременецького району Тернопільської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із повною середньою освітою, який на утриманні має двох малолітніх дітей, працює у ТОВ «Радивилівмолоко», одружений, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 мати ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

За змістом обвинувального акта, 30 листопада 2025 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 , маючи право керування транспортними засобами категорії «В», керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT» моделі «MEGANE» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався даним автомобілем автодорогою Р 39 сполученням Броди Тернопіль у с. Яснище, Золочівського району, Львівської області, у напрямку до м. Тернопіль, на заокругленні дороги направо без причин технічного характеру, допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (надалі ПДР), внаслідок чого спричинив дорожньо-транспортну пригоду та заподіяння потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. ОСОБА_3 порушив вимоги п. 1.5 ПДР, згідно яких дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; порушив вимоги підпункту б) п. 2.3 ПДР, згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; порушив вимоги підпункту д) п. 2.3 ПДР , згідно яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; порушив вимоги п. 12.1 ПДР, згідно яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; та вів керований ним автомобіль не уважно, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Внаслідок вказаних порушень ОСОБА_3 проїжджаючи ділянку дороги із заокругленням праворуч по ходу свого руху, не впорався із керуванням, в результаті чого, без причин технічного характеру, втратив керованість автомобілем «RENAULT» моделі «MEGANE» із реєстраційним номером НОМЕР_1 та на заокругленні дороги направо виїхав на ліве по напрямку руху узбіччя, де вчинив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді земляного валу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди керований ОСОБА_3 транспортний засіб отримав технічні пошкодження, а пасажиру даного автомобіля потерпілому малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого гвинтоподібного уламкового перелому середньої та нижньої третини діафізу правої плечевої кістки із зміщенням, яке за ознакою тривалого розладу здоров`я відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Вищезазначені порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 перебувають у прямому причинному наслідковому зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, якими є заподіянням потерпілому малолітній ОСОБА_5 тілесного ушкодження, що за ознакою тривалого розладу здоров`я відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою, оскільки він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з представником потерпілої та відшкодував завдану шкоду.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 мати ОСОБА_6 не заперечувала проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, підтвердила факт примирення з обвинуваченим та відшкодування останнім шкоди.

Прокурор в судовому засіданні висловив позицію про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд доходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, у тому числі, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 3 ст. 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим передбачені ст. 46 КК України. Так, відповідно до положень ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому він вважається особою, що вчинила кримінальне правопорушення вперше.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до необережних нетяжких злочинів.

При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд враховує, що вчинене обвинуваченим діяння не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас згідно з усталеною судовою практикою примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Тобто під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України слід розуміти примирення як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого - у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

З огляду на положення ст. 46 КК України та ч. 2 і ч. 3 ст. 288 КПК України у їх взаємозв`язку для встановлення факту такого примирення обов`язковим є підтвердження потерпілим своєї позиції у суді, що слугує важливою процесуальною гарантією забезпечення добровільності його волевиявлення.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, суд враховує позицію представника потерпілої, яка в судовому засіданні повідомила, що примирилася з обвинуваченим, вказала, що обвинувачений відшкодував заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі на підставі статті 46 КК України є нереабілітуючою підставою, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та продовжувати загальний розгляд в загальному порядку.

За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами,які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, примирився з представником потерпілої та відшкодував заподіяну ним шкоду, суд дійшовдо висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з представником потерпілої, та закриття відносно нього кримінального провадження.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України до складу процесуальних витрат входять, в тому числі, витрати, пов`язані із залученням експертів. Водночас, положеннями ч.1 ст.126 КПК України передбачено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/114-25/30148-ІТ від 11.12.2025, згідно з Довідкою становлять 4 457,00 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Враховуючи те, що судом встановлено наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, арешт накладений ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 02.12.2025 на автомобіль марки «RENAULT» моделі «MEGANE» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 необхідно скасувати.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою про визнання предметів речовими доказами, доручення речових доказів до матеріалів кримінального провадження та передачу на зберігання, від 01.12.2025 автомобіль марки «RENAULT» моделі «MEGANE» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , визнано речовими доказами та залишено на території ВнП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, який необхідно повернути власнику.

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 01.12.2025 два фрагменти пластмаси із лакофарбовим покриттям визнано речовим доказом та передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів ВП № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, які необхідно повернути власнику.

Постановою про визнання медичної документації документами та їх долучення до матеріалів кримінального провадження від 10.12.2025, якою визнано документом у кримінальному провадження та долучено до матеріалів кримінального провадження, вилучені 10.12.2025 оригінал медичної карти стаціонарного хворого № 2596-с ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно повернути в КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня № 2», два DVD-R диска залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284-286, 288, 314, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження №0000396 від 01.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 02.12.2025 на автомобіль марки «RENAULT» моделі «MEGANE» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 .

Речові докази:

- автомобіль марки «RENAULT» моделі «MEGANE» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , - повернути власнику ОСОБА_7 ;

- два фрагменти пластмаси із лакофарбовим покриттям, які передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів ВП № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області повернути власнику ОСОБА_7 ;

- два DVD-R диска залишити в матеріалах кримінального провадження.

- оригінал медичної карти стаціонарного хворого № 2596-с ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути в КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня № 2» (м. Тернопіль, вул. Купчинського, 14, Тернопільська область).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта в розмірі 4 457,00 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з моменту оголошення до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1