Справа № 642/2287/26
Провадження № 1-кс/642/470/26
УХВАЛА

Іменем України

26 березня 2026 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ст. слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Реж Свердловської області, рф, громадянка України, росіянка, із середньою освітою, офіційно не працевлаштована, заміжня, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утримані не має, зареєстроване місце проживання як ВПО: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

Cт. слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова із клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

В обгрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаною про введення в Україні воєнного стану, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, та відповідно до п. 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, військового стану, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, маючи спільний злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вступили в злочинну змову на вчинення відкритого заволодіння чужим майном за наступних обставин.

Так, 24.03.2026 в період часу о 16 години 28 хвилин ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 перебуваючи не подалік від кафе «Вдали от Жен», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 3-А., побачили потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який йшов по сходам у яких в цей час виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном вчинений в умовах воєнного стану, та діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, вступили між собою в попередню змову спрямовану на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи прямий умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 з метою власного збагачення, разом підійшли до потерпілого ОСОБА_9 коли той йшов по сходах, та зі сторони спини ОСОБА_8 наніс удар ногою в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_9 , після чого потерпілий втратив рівновагу та впав на спину, в цей час ОСОБА_8 не зупиняв свої протиправні дії та продовжував наносити численні удари ногами в обличчя та тулуб потерпілого ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_9 помітила, що на шиї потерпілого ОСОБА_9 знаходяться навушники торгової марки «LG HBS - 760» в корпусі білого кольору, які вона зняла з його шиї та відкрито їх викрала.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_8 продовжував хаотично наносити удари по тілу потерпілого ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 в цей час дістала із зовнішніх кишень штанів потерпілого ОСОБА_9 та відкрито викрала два мобільних телефони торгової марки «Samsung A 31» в корпусі синього кольору в силіконовому чохлі жовтуватого кольору із сім карткою оператора мобільного зв`язку «3 Mob» з номером НОМЕР_1 «Xiaomi Redmi A 6» в корпусі сріблястого кольору із сім карткою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» з номером НОМЕР_2 .

Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 з викраденим майном, втекли з місця вчинення вказаного кримінального правопорушення розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши, в такий спосіб потерпілому матеріальний збиток на суму, який буде встановлений після проведення відповідних судових експертиз.

Підозра, висунута ОСОБА_5 у вчиненні нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, офіційних джерел існування та міцних соціальних зв`язків не має, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, офіційно не працевлаштована, маються достатні підстави вважати, що підозрювана при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тим самим перешкоджати судовому провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності чи з метою перешкоджати судовому провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказане унеможливлює запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.

Підозрювана щодо клопотання слідчого заперечувала.

Захисник підтримала свою підзахисну та просила обрати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській обл. перебуває кримінальне провадження № 0000346 від 24.03.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

24.03.2026 ОСОБА_5 затримана в порядку ст. 208 КПК України.

25.03.2026 ОСОБА_5 повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Варто зазначити, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На даній стадії кримінального провадження, враховуючи надані слідчим матеріали досудового розслідування, слідчий суддя визнає підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, обгрунтованою і достатньою для застосування до неї запобіжного заходу.

Інкримінований ОСОБА_5 злочин, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Санкцією ч.4 ст. 186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто враховувати дані, що характеризують особу підозрюваної, а також те, що вона, згідно ч.5 ст.12 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та у разі визнання її винною їй може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, у разі не застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрювана через тяжкiсть вчиненого нею кримінального правопорушення та покарання, яке може їй загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого, свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи рішення про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, у зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам.

В той час, стороною захисту ризики не спростовані.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, а саме п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків, враховуючи також, що вона не має місця проживання в м. Харкові та Харківській обл.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання пiдозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує тяжкiсть кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваної, а тому слідчий суддя приходить до висновку про визначення застави у даному випадку, яка має становити 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 840 грн.

В разі внесення застави, необхiдно підозрювану з-під варти звільнити та покласти на неї ряд обов`язків, згідно ч.5 ст. 194 КПК України.

У разі порушення підозрюваною обов`язків, покладених на неї у разі внесення застави, прокурор має право звернутись з клопотанням про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання ст. слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 22.05.2026 включно.

Визначити суму застави у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 99 840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, понятими, щодо обставин даного кримінального провадження; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 24.03.2026.

Строк дії ухвали - до 22.05.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст судового рішення складено 27.03.2026.

Слідчий суддя