Справа № 199/2755/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2026 місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 від 07.03.2026, погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000282 від 06.03.2026 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, працюючого водієм в КП «Міськзелендбуд» ДМР, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

08.03.2026 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовжений, останній раз Указом Президента України від 12 січня 2026 року № 40/2026, строком на 90 діб, тобто до 04.05.2026.

24 лютого 2022 року Указами Президента України № 64/2022 та № 69/2022 оголошено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб ЗСУ, НГУ, СБУ, ДПСУ та інших військових формувань.

06 березня 2026 року, приблизно о 16:50 години, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі за текстом ІНФОРМАЦІЯ_5 ), якому присвоєно військове звання «солдат», видано військовий квиток, наділено службовими повноваженнями з метою виконання мобілізаційних заходів та призову на військову службу по мобілізації в особливий період, а саме оповіщення військовозобов`язаних на території міста Дніпра, спільно з іншими представниками РТЦК та СП здійснили виїзд для проведення оповіщення та вручення повісток про призов на військову службу, та знаходились поблизу будинку АДРЕСА_2 , де зупинили для перевірки військово-облікових документів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , поруч з яким поруч перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Знаходячись у вказаному місці та час, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що перед ними військовослужбовці, які виконують громадський обов`язок, серед яких знаходився потерпілий ОСОБА_8 у військовому однострої з шевронами та знаками розрізнення, який представився, назвав свою посаду та військове звання і повідомили про підстави перевірки військово-облікових документів у ОСОБА_9 , однак останній відмовлявся називати свої анкетні данні та надавати для перевірки військо-облікові документи.

Так, ОСОБА_4 , знаходячись у поруч зі ОСОБА_9 та представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 , які в цей час здійснювали перевірку документів, достовірно знаючи, що останні перебувають при виконанні службових обов`язків та виконують громадських обов`язок, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою припинення законної діяльності військовослужбовців, серед яких знаходився потерпілий ОСОБА_8 передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчиняв активні протиправні дії, зокрема, дістав наявний при ньому предмет, зовні схожий на ніж, та утримуючи в руці, умисно наніс ОСОБА_8 тілесне ушкодження в область стегна лівої ноги.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 350 КК України, як такі, що виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з його службовою діяльністю.

Відповідно до змісту клопотання слідчий зазначає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, є обґрунтованою, оскільки підтверджується долученими до клопотання про обрання запобіжного заходу доказами.

Обґрунтовуючи обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, тому останній, розуміючи тяжкість можливого покарання, може переховуватися від суду; ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків та може продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Тобто на думку слідчого існують ризики, передбачені п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, слідчий зазначив, що особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт або застава не можуть виключити того фактору, що ОСОБА_4 , користуючись відсутністю контролю за його діями, може залишати своє помешкання із помсти свідкам, з метою впливу (погрози, умовляння, підкупу тощо) на останніх, а також продовжувати вчиняти інкриміноване кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні:

- прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави;

- захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню доньку, хворіє на цукровий діабет 2 типу, має гіпертонічну хворобу ІІ ступеня.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши подане слідчим клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , вважає необхідним частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, виходячи з наступного.

Відповідно до Витягу з ЄРДР за № 0000282 від 06.03.2026 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, а саме: 06.03.2026 близько 16 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік адреси: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи , що перед ним військовослужбовці, які виконують громадський обов`язок, серед яких знаходився працівник ІНФОРМАЦІЯ_8 оператор обліку офіцерів запасу солдат ОСОБА_8 у військовому однострої з шевронами та знаками розрізнення, який представився, назвав свою посаду та військове звання і повідомив про підстави перевірки військово-облікових документів у ОСОБА_4 , на що останній з метою припинення законної діяльності військовослужбовців спричинив одне ножове поранення в стегно лівою ноги ОСОБА_10

06.03.2026 о 17:30 годині ОСОБА_4 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Оскільки слідчий просив застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом, що і підтримано прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, чи можливо взагалі у відношенні ОСОБА_4 застосовувати такий запобіжний захід.

Так, пунктом 3) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

На підставі наданих слідчим і прокурором документів слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, отже він є раніше не судимою особою.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, санкція якого передбачає як найбільш суворий вид покарання позбавлення волі на строк до 5 років. Отже слідчий у клопотанні невірно зазначив про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Після затримання ОСОБА_4 о 17:30 годині 06.03.2026, тобто відразу після подій, що відбулися біля буд. 1 по вул. Яхненківська в місті Дніпрі, ОСОБА_4 з-під варти звільнений не був, постійно перебуває поряд з уповноваженими представниками Національної поліції, тобто ОСОБА_4 після вчинення дій, в яких його підозрюють, на волі не перебував і не переховувався від органу досудового розслідування та суду, куди він доставлений під конвоєм поліції.

Даних про те, що ОСОБА_4 перешкоджав кримінальному провадження не має, про це навіть не зазначено у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор на питання слідчому судді повідомив про відсутність такого факту.

На цей час ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Тобто, станом на 08.03.2026 у відношенні ОСОБА_4 з огляду на приписи п. 3) ч. 2 ст. 183 КПК України неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років і прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно із п. 2), 4) ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначає відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані, що характеризують його особу.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, що підтверджується, зокрема: змістом протоколів огляду місця події від 06.03.2026 та протоколу затримання ОСОБА_4 від 06.03.2026 в порядку ст. 208 КПК України, згідно яких на місці події вилучено сліди речовини бурого кольору та предмет, зовні схожий на ніж зі слідами речовини бурого кольору, а під час затримання ОСОБА_4 його куртку зі слідами речовини бурого кольору; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких потерпілий ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 впізнали на фото ОСОБА_4 як чоловіка, який спричинив ОСОБА_8 ножове поранення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи поданого клопотання є частково обґрунтованими: в частині існування ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення найбільш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, тому може переховуватися як від органу досудового розслідування, так і суду, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання останнього винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні.

У той же час слідчий суддя вважає, що клопотання та матеріали, надані слідчим, не підтверджують існування ризиків, передбачених п. 3) і 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 з огляду на його соціальний та фізичний стан (працює водієм в КП «Міськзеленбуд» ДМР, є батьком 4-х дітей, один із яких неповнолітній, має хворобливий стан здоров`я) не може впливати на потерпілого та свідків, які є військовослужбовцями ЗСУ та працюють в ІНФОРМАЦІЯ_9 з метою відмови від показів чи зміни наданих слідчому показів, доказів впливу на потерпілого та свідків з боку ОСОБА_4 слідчому судді не надано.

Слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, свого підтвердження не знайшов, оскільки ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності і слідчому судді не зрозуміло, яким чином, як про це зазначено у клопотанні, ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у відношенні ОСОБА_8 . Слідчому судді не надано документів, які би вказували на схильність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних або адміністративних правопорушень, а суть оголошеної йому підозри не пов`язана із вчиненням корисливих дій чи у зв`язку із відсутністю у підозрюваного офіційного працевлаштування.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя також враховує дані, що характеризують особу ОСОБА_4 , який має повну середню освіту, має зареєстроване місце проживання, є батьком 4-х дітей, в тому числі неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працевлаштований водієм в КП «Міськзеленбуд» ДМР, де має відстрочку від призову на військову службу, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя вважає, що у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , погодженого прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 05.05.2026 з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22:00 години до 06:00 години, крім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою та покласти на нього обов`язки строком до 05.05.2026 включно:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку ст. 199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборона залишати житло припиняє свою дію і запобіжний захід, заборона та обов`язок вважаються скасованими.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі судового засідання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання ВП № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Ухвала набирає чинності негайно після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений о 13:45 годині 09.03.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1