Справа №523/4956/26
Провадження №1-кс/523/3012/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в рамках кримінального провадження №0000458 від 09.03.2026р., клопотання про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання прокурора встановлено, що 08.03.2026 року близько 09:45 у місті Одеса, в районі будинку № 71 по вулиці Балтська дорога, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_4 , 1990 р.н., керуючи автомобілем «BMW X5», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Балтська дорога, був зупинений на мобільному блокпості, на якому несли службу наряд УПП в Одеській області ДПП «ОКЕАН-0409» та співробітники ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів у гр. ОСОБА_4 останній раптово почав рух заднім ходом та здійснив наїзд на інспектора відділу «СОБ» УПП в Одеській області ДПП, молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 (ОДП № 040148). Унаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КНП «МКЛ № 11» ОМР. Одразу після події водій ОСОБА_4 поїхав з місця ДТП. Надалі водія ОСОБА_4 було затримано нарядом «ОКЕАН-0451» у м. Одеса.

За даним фактом, 09.03.2026р. інформацію внесено до ЄРДР за №0000611 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

08.03.2026, у ході проведення огляду місця ДТП виявлено та вилучено автомобіль «BMW X5», р/н НОМЕР_1 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником якого є ОСОБА_6 , за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.05.2024, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначений автомобіль необхідний для подальшого проведення слідчих (процесуальних) дій та судових експертиз, має значення речового доказу, що має істотне доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, проведення яких займає тривалий час.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у ньому.

Прокурором здійснювалися заходи, пов`язані із сповіщенням власника майна про час і місце судового розгляду, однак останній в судове засідання не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, заслухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів, а також збирання, фіксації відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження як докази.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном особи державними органами було законним та таким, що відповідає принципу верховенства права, так як вказане майно було вилучено під час обшуку, після чого орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Таким чином, дії органів державної влади відповідають положенням КПК України та принципу верховенства права, з чого вбачається, що втручання не було свавільним і задовольнило вимогу законності.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування, де майно є речовим доказом, перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст.1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Таким чином, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення, щодо обставин скоєного кримінального правопорушення та наявних доказів, слідчий суддя вважає за необхідне дотриматися балансу між мотивуванням судового рішення, що передбачено ч.1 ст.370 КПК України та недопустимістю розголошення відомостей досудового розслідування, що передбачено ст.222 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно із забороною володіння, користування та розпорядження, а саме:

-автомобіль «BMW X5», р/н НОМЕР_1 , який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником якого є ОСОБА_6 , за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.05.2024, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із можливістю установлення подальшого місця зберігання на території за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29а, який у ході проведення огляду місця ДТП виявлено та вилучено.

Роз`яснити, що ухвала про арешт майна може бути скасована за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1