Дата документу 03.03.2026
Справа № 334/9701/25
Провадження № 1-кс/334/720/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

3 березня 2026 року слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002202, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2025 року за частиною другою статті 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_5 , в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження. У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. Під час проведення досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, що обґрунтовано тим, що маючи можливість вільно пересуватись ОСОБА_4 може перешкоджати проведенню досудового розслідування, тим самим призвести до необґрунтованого затягування проведення досудового розслідуванні, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_3 клопотання та обставини, яким воно обґрунтоване, підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечували.

Слідчий суддя, заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, надані в його обґрунтування, дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 179 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчими СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002202, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2025 року за частиною другою статті 286 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюють прокурори Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області.

Досудовим розслідування встановлено, що 14.11.2025 приблизно о 19.10 годині водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Закарпатського Легіону зі сторони вул. Парамонова в напрямку вул. Керченської у м. Запоріжжі, наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться на перехресті з вул. Чумаченка та позначений інформаційно-вказівними знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1. ПДР.

В цей же час на проїзну частину вул. Закарпатського Легіону в межах дії дорожніх знаків 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» ПДР, вийшов пішохід ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа-наліво за напрямком руху автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Продовжуючи рух та наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, водій ОСОБА_4 , діючи зі злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_7 на проїзній частині, порушуючи вимоги пункту 18.1 ПДР заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив та скоїв наїзд передньою лівою частиною кузова керованого ним автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження з якими доставлений до КНП «МЛЕ та ШМД» ЗОР, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Смерть пішохода ОСОБА_7 настала від поєднаної тупої травми голови та тулуба з переломами кісток скелету та ушкодженням головного мозку, яка ускладнилась розвитком поліорганної недостатності. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Невиконання водієм автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог пункту 18.1 ПДР, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди, оскільки останній мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом зниження швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки до місця наїзду.

02.03.2026 про підозру у вчиненні вказаного злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, повідомлено ОСОБА_4 .

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.11.2025; протоколами оглядів від 24.11.2025, 12.12.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом додаткового огляду місця події від 11.02.2026; висновками експертів від 24.11.2025, 27.11.2025, 17.12.2025, 19.02.2026.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні злочину, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У клопотанні необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення справі «Ніколова проти Болгарії»). Крім того, у рішенні у справі «Ноймайстер проти Австрії» викладена позиція відповідно до якої позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином запобіжний захід не може бути виправданий очікуваним покаранням у виді позбавлення волі.

Проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Підозрюваний офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, оскільки у шлюбі не перебуває та на утриманні дітей не має. Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, що свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Таким чином є обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2 4, 8 частини п`ятою статті 194 КПК України.

Керуючись статтями 176 179, 193, 194, 196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та покласти на нього наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора;

2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, роботи;

3) утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії вказаних обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування - до 2 травня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 3 березня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1