печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8685/26-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України підполковник поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000974 від 04.04.2025,-

В С Т А Н О В И В:

11.02.2026 року старший слідчий в ОВС ГСУ НП України підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000974 від 04.04.2025 арешту на майно, вилучене 26.01.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яке належить останньому, а саме на: стопку наліпок з маркуванням «Fitnes молодий ячмінь»; пакувальні паперові конверти в кількості 41 шт.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити. Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000974 від 04.04.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Запоріжжя діє злочинна організація члени якої незаконно зберігають, перевозять, пересилають з метою збуту, а також незаконно збувають використовуючи телеграм-канал, наркотичний засіб - кратом.

26.01.2026 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

26.01.2026 о 09 год. 10 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 на першому поверху в під`їзді № 6 буд. АДРЕСА_3 .

В ході здійснення досудового розслідування, 26.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2026, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації ОСОБА_4 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

стопка наліпок з маркуванням «Fitnes молодий ячмінь»;

пакувальні паперові конверти в кількості 41 шт.

26.01.2026 виявлені та вилучені речі визнані у кримінальному провадженні речовими доказами, долучені до кримінального провадження як речові докази. та можуть являтись доказами вчинення кримінального правопорушення.

27.01.2026 відносно підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

28.01.2026 каналами «Укрпошти» на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (трекер 546) скеровано клопотання про арешт майна, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_4 .

05.02.2026 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 повернуто на доопрацювання про що винесено відповідну ухвалу № 757/6748/26-к.

Так, у клопотанні про арешт майна не зазначено мету накладення арешту на майно, відповідно до положень ст. 170 КПК України.

Крім того, у клопотання не вказано власника або володільця вилученого майно, не зазначено конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами таким майном.

Також, зазначеною ухвалою встановлено строк для усунення недоліків 72 години.

Ухвала слідчого судді № 757/6748/26-к від 05.02.2026 фактично отримана прокурором 06.02.2026 о 17 год. 30 хв.

Так, проведеними у кримінальному провадженні слідчими (розшуковими) та негласними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що ОСОБА_4 є безпосереднім учасником вказаної злочинної організації та відповідно до ролі визначеної керівником ОСОБА_5 відповідав за підготовку та відправку замовлень з наркотичною речовиною - кратом.

26.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва за місцем фасування замовлень за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, буд. 25, прим. 3, проведено обшук у ході якого окрім збуваємої речовини - кратом також вилучено і пакувальні матеріали, які використовували члени злочинної організації для відправки замовлень.

Крім того, встановлено, що за адресою, де проводився обшук ОСОБА_4 проживав періодично та вилучене під час проведення обшуку майно, перебувало у його фактичному користуванні, оскільки пакувальні матеріали вилучені під час обшуку аналогічні тим, що використовувалися членами злочинної організації під час збуту наркотичного засобу та вилучені за місцем розташування так званого «офісного приміщення».

Таким чином, метою арешту майна, яке вилучене 26.01.2026 за місцем реєстрації ОСОБА_4 є збереження речових доказів, що відповідає вимогам ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Статтею 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. З приводу розумності та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, можемо зазначити, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчої судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 26.01.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та 140, за місцем реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яке належить останньому, а саме на: стопку наліпок з маркуванням «Fitnes молодий ячмінь»; пакувальні паперові конверти в кількості 41 шт, з метою забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України підполковник поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000974 від 04.04.2025 р - задовольнити. Накласти арешт на майно, вилучене 26.01.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яке належить останньому, а саме на:

стопку наліпок з маркуванням «Fitnes молодий ячмінь»;

пакувальні паперові конверти в кількості 41 шт.

Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0000974 від 04.04.2025 р Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1