Справа № 203/2278/26
Провадження № 1-кс/0203/2011/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 23.02.2026 про відмову в задоволенні клопотання від 23.02.2026, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до Центрального районного суду міста Дніпра зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 23.02.2026 про відмову в задоволенні клопотання від 23.02.2026, в якій просить зазначену постанову скасувати, зобов`язати орган досудового розслідування повернути ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно транспортний засіб BMW 428I, 2014 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до рішення слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 26.12.2026 у справі №203/9337/25 (провадження №1-кс/0203/5791/2025).

Подана скарги обґрунтована тим, що зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на транспортний засіб шляхом заборони його користування, тому автомобіль має бути повернутий особі, у якої він був вилучений та яка є його власником за договором лізингу ( ОСОБА_6 ).

У судове засідання скаржник, слідчий не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили.

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0002849 від 16.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 26.12.2026 у справі №203/9337/25 (провадження №1-кс/0203/5791/2025) у даному кримінальному провадженні накладено арешт на майно, вилучене під час проведення огляду автомобіля, відповідно до протоколу від 16.12.2025, з метою збереження речових доказів, а саме на автомобіль BMW 428І, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», із забороною відчуження, розпорядження вказаним майном, повернувши його на відповідальне зберігання власнику.

23.02.2026 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , в порядку ст. 220 КПК України звернувся до слідчого з клопотання про повернення транспортного засобу лізингоодержувачу.

Оскаржуваною постановою слідчого від 23.02.2026 у задоволенні клопотання відмовлено з посиланням на резолютивну частину ухвалу слідчого судді, в якій зазначено про необхідність повернення транспортного засобу власнику, яким є ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», а не ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Із закріпленої в ст. 26 КПК України диспозитивності як загальної засади кримінального провадження слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на яку посилається скаржник, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Крім того, аналіз положень ст. 303, ст. 307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність шляхом зобов`язання вчинити певну дію.

Слідчий суддя зазначає, що повернення майна, вилученого під час кримінального провадження, не є окремою слідчою дією, оскільки не є дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України, а є процесуальною дією, спрямованою на усунення порушень права власності, тому оскаржувана постанова слідчого не підпадає під перелік рішень слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України, в тому числі і за визначеним скаржником п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

В частині вимог скарги щодо зобов`язання слідчого повернути транспортний засіб ОСОБА_6 відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 26.12.2026 у справі №203/9337/25 (провадження №1-кс/0203/5791/2025), яка набрала законної сили, слідчий суддя зазначає, що в ухвалі чітко вказано про зобов`язання повернути автомобіль саме власнику майна, яким є ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», не зважаючи на те, що право користування транспортним засобом не обмежено та в такому випадку право особи, яка на відповідній правовій підставі користується майном, обмежено бути не може. Як вбачається з наданого до скарги договору фінансового лізингу від 30.04.2025 та додатків до нього, ОСОБА_7 є лізингоодержувачем за цим договором, отримала автомобіль згідно акту прийому передачі від 30.04.2025; разом з тим, за умовами договору вона є користувачем об`єкту лізингу (п.1.2.); право власності переходить до лізингоодержувача в порядку, визначеному п.п. 8.3. 8.6.; протягом всього терміну дії договору об`єкт лізингу є власністю лізингодавця (п.8.1.); доказів набуття права власності ОСОБА_4 на транспортний засіб не надано; отже, в такому випадку, за викладених слідчим суддею Центрального районного суду міста Дніпра від 26.12.2026 у справі №203/9337/25 висновків, підстави для повернення майна ОСОБА_6 відсутні, оскільки за поданих доказів право власності на об`єкт лізингу нею не набуте.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 23.02.2026 про відмову в задоволенні клопотання від 23.02.2026, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1