Справа №760/4413/22 1-кп/760/1091/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 м. Київ

Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, в рамках кримінального провадження №0001565, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2021, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження №0001565 від 27.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про призначення запасного судді. Крім того, підтримав раніше подане клаопотання та зазначив, що свідок ОСОБА_8 виїхав за межі України у період військового стану, а свідок ОСОБА_9 відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №569 від 26.05.2025 помер від гострої серцевої недостатності, у зв`язку з чим допитати останніх не виявляється можливим, тому, враховуючи, що під час кримінального провадження встановлено вагому підставу для оголошення показань свідків через виїзд одного свідка за кордон в умовах воєнного стану, що може бути визнано незалежним спостерігачем, як побоювання з`являтись до суду під час воєнної агресії рф, а також через смерть свідка ОСОБА_9 , що унеможливлює допит останнього за загальними правилами в умовах військового стану, просив долучити до матеріалів кримінального провадження та дослідити в судовому засіданні документи, в розумінні вимог ст.ст.84, 99 КПК України, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.10.2021 та протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27.10.2021; оголосити журнал судового засідання допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та дослідити відеозапис допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Також, подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, які підтримав в судовому засіданні, зазначивши, серед іншого, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили особливо тяжкий злочин, передбачені ст. 177 КПК України ризики не зменшилися, на території м. Києва обвинувачені міцних соціальних зв`язків не мають, оскільки зареєстровані на тимчасово окупованих територіях, де також проживають їх родини.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора про призначення запасного судді, оскільки вважає його необґрунтованим. Щодо клопотання прокурора про дослідження відеозапису судового засідання від 27.10.2021 та оголошення протоколів допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заперечив, оскільки на його думку вказана інформація може бути недостовірною та в нього наявні додаткові запитання до вказаних свідків. Крім того, заперечував щодо задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу, у вигляді застави до 120 000 грн. 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечив щодо клопотання прокурора про призначення запасного судді. Щодо клопотання прокурора про дослідження відеозапису судового засідання від 27.10.2021 та оголошення протоколів допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не заперечував. Крім того, заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, з огляду на те, що ризики зменшилися та обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Також просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про призначення запасного судді, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 320 КПК України у кримінальному провадженні, для проведення якого потрібен значний час, повинен бути призначений запасний суддя, який перебуває в залі судового засідання протягом судового розгляду. Рішення про необхідність призначення запасного судді приймає суд, що здійснюватиме судове провадження, одночасно з призначенням підготовчого судового засідання. Про призначення запасного судді робиться відмітка в журналі судового засідання.

У статті 31 КПК України, яка містить вимоги щодо складу суду, який розглядає кримінальне провадження в суді першої інстанції, відсутні положення про обов`язок суду визначити запасного суддю.

З тексту ст. 320 КПК України вбачається, що призначення запасного судді при розгляді кримінального провадження є правом, а не обов`язком суду, який здійснюватиме судове провадження.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 01.06.2022 року було призначено підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню без призначення запасного судді.

З огляду на викладене, враховуючи, що на момент розгляду клопотання кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, зокрема на стадії допиту свідків, а також беручи до уваги, що питання про призначення запасного судді відповідно до ч.1 ст.320 КПК України вирішується одночасно з призначенням підготовчого судового засідання та є правом, а не обов`язком суду, підстав для його призначення на даному етапі судового провадження не вбачається, у зв`язку з цим у задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про призначення запасного судді слід відмовити.

Щодо клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про долучення та дослідження документів кримінального провадження, дослідження матеріалів судової справи та оголошення відеофіксації показань свідків, наданих під час кримінального провадження, що здійснюється в умовах військового стану, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні встановлено, що свідок у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 виїхав за межі України у період військового стану, свідок ОСОБА_9 відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 569 від 26.08.2025 помер від гострої серцевої недостатності.

Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Згідно з п. 11 ст. 615 КПК України, показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Згідно ч.5 ст.27 КПК України, під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.108 КПК України фіксування судового засідання здійснюється у журналі судового засідання.

З огляду на те, що в ході судового розгляду встановлено наявність об`єктивних та підтверджених обставин, які унеможливлюють безпосередній допит свідків у судовому засіданні, а саме: виїзд свідка ОСОБА_8 за межі України в умовах воєнного стану, що може бути обґрунтовано сприйнято як неможливість або істотна ускладненість його явки до суду під час збройної агресії РФ, а також смерть свідка ОСОБА_9 , що повністю виключає можливість його допиту в суді за загальними правилами, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для оголошення та дослідження їхніх показань, зафіксованих у встановленому КПК України порядку, у зв`язку з чим клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про долучення та дослідження документів кримінального провадження, дослідження матеріалів судової справи та оголошення відеофіксації показань свідків, наданих під час кримінального провадження, що здійснюється в умовах військового стану підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У зв`язку з викладеним, надані прокурором докази у їх сукупності будуть оцінені судом на предмет їх допустимості у нарадчій кімнаті під час прийняття остаточного рішення по справі,

Щодо продовження запобіжного заходу, суд дійшов наступного.

Як встановлено судом, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.12.2025 року строк тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою продовжено до 22.02.2026 року включно, крім того визначено розмір альтернативного запобіжного заходу, а саме застави, яка склала 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , покладені на них обов`язки в разі внесення ними застави.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу.

Суд враховує, що на даному етапі розгляду кримінального провадження суд не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, водночас суд доходить висновку, що причетність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо них запобіжного заходу.

Суд також виходить з того, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, перелік яких визначений ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа "Бекчиєв проти Молдови").

Суд враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, і в разі визнання їх винними, їм може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому, згідно з практикою ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

При цьому, судом не встановлено, що ризик, передбачений ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду, з часу минулих судових засідань фактично зменшився чи зник.

Суду не надано відомостей про офіційні джерела доходів обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 станом на день затримання, що, на переконання суду, свідчить про наявність щодо них такого ризику як вчинення іншого кримінального правопорушення.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на даний час обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, їх майновий та сімейний стан, обставини вчинення останніми інкримінованого їм злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та відсутність доказів, які б унеможливлювали утримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під вартою, що на думку суду, свідчить про недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

За таких обставин, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , застосований раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 10 квітня 2026 року включно.

Суд враховує, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.12.2025 року строк тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою продовжено до 22.02.2026 року включно, крім того визначено розмір альтернативного запобіжного заходу, а саме застави, яка склала 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , покладені на них обов`язки в разі внесення ними застави.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» станом на 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328 гривень.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан кожного з обвинувачених, суд вважає необхідним, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

На переконання суду, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у обвинувачених бажання переховуватися від суду, а також впливати на свідків чи не виконувати інші процесуальні обов`язки.

З урахуванням викладеного, клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 27, 176, 177, 182, 183, 194, 314-316 , 331 КПК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про призначення запасного судді - відмовити.

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про долучення та дослідження документів кримінального провадження, дослідження матеріалів судової справи та оголошення відеофіксації показань свідків, наданих під час кримінального провадження, що здійснюється в умовах військового стану - задовольнити.

Долучити до матеріалів судового провадження протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.10.2021 та протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27.10.2021.

Дослідити в судовому засіданні відеозапис допиту в судовому засіданні 27.10.2022 свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (журнал судового засідання від 27.10.2022).

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 10 квітня 2026 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, тобто до 10 квітня 2026 року включно.

Строк дії ухвали закінчується о 23 год. 59 хв. 10 квітня 2026 року.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити у сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначити у сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачені або заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду за кожним їхнім викликом.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вони проживають чи перебувають, без дозволу прокурора або суду.

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- докласти зусиль до пошуку роботи.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 10 квітня 2026 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення обвинувачених з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із обранням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченими - в цей же строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Суддя: ОСОБА_1