Справа № 750/3004/26 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/120/26
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 березня 2026 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві, ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №0000040 від 11.02.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», строком до 10 травня 2026 року, але не більше, ніж строк досудового розслідування, строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 10 год. 30 хв. 12.03.2026, з визначенням розміру застави в сумі 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) грн 00 коп., щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, та з урахуванням наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) грн 00 коп., з покладенням обов`язків, може запобігти вказаним ризикам.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави та винести нову ухвалу, якою визначити розмір застави, як альтернативи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у сумі 10 000000грн.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що рішення слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону та не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вказує, що слідчий суддя невірно прийшов до висновків про можливість і достатність, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді триманню під вартою, внесення застави в сумі 998400грн 00коп. Вважає вищевказану суму застави не достатньою для досягнення мети кримінального провадження, оскільки підозрюваний матиме реальну можливість залишати місце свого проживання, вільно пересуватися та спілкуватися без обмежень з будь-якими особами. Вказує, що має застосовуватися положення абзацу 2 ч.5 ст. 182 КПК України. Зазначає, що факт щирого каяття ОСОБА_8 не підтверджується, а дії підозрюваного свідчать про намагання мінімізувати негативні для себе наслідки на даному етапі досудового розслідування. Вказує, що визначена застава у сумі 998 400грн не відповідає майновому стану підозрюваного та членів його сім`ї. Зазначає, що підозрюваний може порушити покладені на нього цією ухвалою обов`язки з метою створити перешкоди органу досудового розслідування кримінального провадження та, як наслідок, уникнути передбаченої кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим є реальний ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають вагоме значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження та викрити його. Крім того, підозрюваний має реальну можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, у першу чергу на підлеглих йому працівників Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись практикою Європейського Суду з прав людини («Боротюк проти України», «Амбрушкевич проти Польщі»), колегія суддів зауважує, що саме на основі не загальних фраз, а доведених конкретних фактів та відомостей, суд, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його продовження, має оцінювати можливість запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. І лише посилаючись на обставини конкретної справи, які доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатне запобігти встановленим ризикам, до особи може бути застосовано такий винятковий захід або продовжено строк його дії. За відсутності таких доказів тримання підозрюваного під вартою буде вважатися свавільним.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000040 від 11.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

12.03.2026 ОСОБА_8 затримано уповноваженою особою в порядку ст.208 КПК України та у цей же день повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Врахувавши досліджені в судовому засіданні докази, слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

При вирішенні клопотання слідчий суддя прийняв до уваги характер вчиненого протиправного діяння, зокрема, тяжкість учиненого кримінального правопорушення; врахував дані про особу підозрюваного, його вік, сімейний і матеріальний стан.

Як слідчим у клопотанні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності всі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам пп. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З ухвали слідчого судді вбачається, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Разом з тим колегія суддів приходить до висновку щодо невірності визначення слідчим суддею розміру застави при обранні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя визначив розмір застави в сумі 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) грн 00 коп.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком.

Виходячи з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихстаттею 177цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Судова колегія враховує підозру в отриманні коштів в сумі 30000 доларів США, що становить 1 319 328грн, тому розмір застави в сумі 998 400грн є таким, що не зможе забезпечити процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

Крім того, судова колегія враховує, те, що згідно до п. 51 ЄСПЛ по справі «Летелье проти Франції» зазначено, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину.

Апеляційний суд враховує наведену позицію ЄСПЛ і те, що тримання під вартою є запобіжним заходом забезпечення кримінального провадження відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Згідно ч.5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За викладених обставин у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою з визначенням застави в 400 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатнім.

За наведених обставин, судова колегія вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково. Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 березня 2026 року скасувати в частині визначення розміру застави. В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 березня 2026 року в частині визначення розміру застави, як альтернативи запобіжного заходу до ОСОБА_8 скасувати, винести нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_8 заставу як альтернативи запобіжного заходу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 331200 гривень, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4