КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 25 лютого 2026 року, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу прокурора другого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного Бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року, відносно,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Петриківка, Дніпропетровської обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

за участі: прокурора в режимі відеоконференцзв`язку захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності головного слідчого управління Державного Бюро розслідувань ОСОБА_9 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді застави та визначено її розмір в межах 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , 16 вересня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності головного слідчого управління Державного Бюро розслідувань ОСОБА_9 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 147 600,00 (п`ять мільйонів сто сорок сім тисяч шістсот) гривень, а також покласти на ОСОБА_6 строком на два місяці у межах строку досудового розслідування обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Щодо строку на апеляційне оскарження прокурор зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали стороною обвинувачення отримано 15 вересня 2025 року та наступного дня через систему «Електронний суд» направлено апеляційну скаргу. З цих підстав, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою в частині визначення розміру застави та вважає, що мотиви слідчого судді суду першої інстанції щодо визначення меншого розміру застави, ніж наполягала сторона обвинувачення, не узгоджується з матеріалами досудового розслідування.

Слідчим суддею під час вирішення клопотання враховано обґрунтованість підозри, однак не враховано наявність ризиків в повному обсязі.

Зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що може бути підставою для переховування від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на посаді, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом із тим, на підтвердження існування заявлених ризиків прокурор вказує на характер та спосіб вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального правопорушення у складі групи, що свідчить про наявність значних матеріальних можливостей у підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив поновити строк на апеляційне оскарження, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи захисника та підозрюваного, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, який викладено у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив у інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. Разом з цим, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження прокурор зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали стороною обвинувачення отримано 15 вересня 2025 року та наступного дня через систему «Електронний суд» направлено апеляційну скаргу. Відтак, колегія суддів вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим

управлінням Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 27 серпня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000682, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 358, ч. 1 та ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 367 КК України.

22 серпня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні

кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

26 серпня 2025 року старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності головного слідчого управління Державного Бюро розслідувань

ОСОБА_9 , за погодженням прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного

бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 147 600 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня

року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн., та покладено обов?язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 22 жовтня 2025 року включно.

Колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням слідчого судді, вважає йогозаконним, вмотивованим, та обґрунтованим з наступних підстав.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя врахував не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики

Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за

встановленою законом процедурою.

Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування

запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні

особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому

Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов?язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов?язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов?язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею

враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних

правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є фактичні обставини, наведені у клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному

провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі,

достатньою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу вигляді застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що

становить 605 600 гривень.

Незважаючи на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначено у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України. необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об?єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об?єктивно зв?язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об?єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового

розслідування у клопотанні, слідчим суддею з?ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків. передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про їх існування є обґрунтованими з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, суворість можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення у разі визнання винним підозрюваного.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи розмір застави в 1700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, прокурор посилався на те що саме такий розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов?язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов?язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом із тим, слідчий суддя взяв до уваги обставини кримінального

провадження, сімейний та майновий стан підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення яке йому інкримінується, та всупереч доводам апеляційної скарги прийшов до обґрунтованого висновку, що у даному випадку необхідно визначити заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень.

Окрім цього, застосовуючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України поклав на

підозрюваного обов?язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Оцінюючи доводи прокурора щодо недостатнього розміру застави, визначеної слідчим суддею, колегія суддів враховує те, що з моменту постановлення оскаржуваної ухвали (27 серпня 2025 року) пройшов тривалий час, за цей період фактів не виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків, не зафіксовано, що підтвердив прокурор під час апеляційного розгляду.

Відтак, доводи, на які посилається прокурор у апеляційній скарзі, у тому числі щодо визначення підозрюваному розміру застави, який не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки враховані слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на переконання колегії суддів співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, і підстави для його скасування відсутні.

Істотних порушень норм КПК У країни, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити прокурору другого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного Бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2025 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора другого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного Бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Унікальний номер справи 757/41023/25-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11-сс/824/559/2026 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.182 КПК України