Справа № 588/1342/25
Провадження № 1-кп/950/88/26
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині кримінальне провадження № 0000038 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; проживає: АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 310 КК України,

ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; громадянин України; проживає: АДРЕСА_2 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. ст. 28, ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України,

ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; громадянин України; проживає: АДРЕСА_3 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України,

ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; громадянин України; зареєстрований: АДРЕСА_4 , фактично проживає: АДРЕСА_5 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням у якому просив продовжити застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні п`яти кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкий та особливо тяжкий злочини проти власності. Зазначає, що обґрунтованість пред`явленого обвинувачення підтверджується отриманими в ході досудового розслідування фактичними даними. Як на підставу продовження запобіжного заходу прокурор посилається на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, які суттєво не зменшились та не відпали. Зокрема указує на те, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити злочинну діяльність.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначив, що за результатами допиту потерпілого ОСОБА_13 видно, що склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК Україні відсутній, можливо наявний інший склад злочину, але не той який є підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В ході допиту потерпілий не повідомляв про неправомірний на нього вплив. Також зазначив, що один із потерпілих проходить військову службу, а двоє інших не виходять на зв`язок, в тому числі прокурор не може забезпечити їх явку до суду, а тому, на його думку, вплив з боку обвинувачених неможливий. З моменту направлення до суду обвинувального акту, обвинувачені утримуються під вартою. Натомість вони мають тісні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, вони прив`язані до свого житла. ОСОБА_7 притягувався до відповідальності, однак за власною волею прибув із-за кордону для завершення досудового розслідування та судового розгляду. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, які суд вважатиме необхідними, в повному обсязі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

ОСОБА_7 підтримав свого захисника, проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що має намір надалі проживати в Україні, не бажає нікуди тікати. Якщо потерпілих неможливо знайти, то він також не може на них впливати жодним чином.

Вислухавши учасників судового провадження, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 19.01.2026 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_7 , було продовжено до 13.03.2026 включно.

На момент вирішення клопотання судовий розгляд кримінального провадження триває, та не може бути завершений до указаної дати.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 19.01.2026 ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вирішуючи указане питання суд врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України (переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення), на які посилався прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши подане клопотання, суд вважає, що на даний час, із деякими застереженнями, продовжують існувати ризики переховування від суду, впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику переховування від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні в сукупності п`яти кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкого та особливо тяжкого злочинів проти власності. Санкція за однин із таких злочинів передбачає безальтернативне основне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що обґрунтовано може спонукати обвинуваченого до ухилення від суду.

Добровільність явки до суду, притягнення до кримінальної відповідальності у попередніх справах не спростовує такого висновку, натомість свідчить в тому числі про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Як зазначено судом у попередніх рішеннях, вчинення кримінального правопорушення після ухвалення вироку Охтирським міськрайонним судом Сумської області обтяжує відповідальність перспективою призначення покарання за сукупністю вироків, що може впливати як на вид та розмір покарання так і подальшу поведінку обвинуваченого в контексті ризику переховування.

Крім того, суд вважає наявним ризик впливу на потерпілих та свідків, не зважаючи на допит одного із потерпілих. Твердження захисника про відсутність безпосередніх свідків вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а відповідно і необхідності впливу на них, не приймається судом до уваги, оскільки покази свідків суд повинен отримати безпосередньо від них, а оцінку таким показам з точки зору достатності, надати в сукупності з іншими доказами при ухваленні вироку, а до того часу ризик впливу на них повністю не виключається.

Доводи захисника про спростування обвинувачення після допиту одного із потерпілих суд вважає необґрунтованими, оскільки на момент вирішення клопотання питання про доведення/не доведення пред`явленого обвинувачення, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, не вирішується та не може бути вирішене, оскільки судовий розгляд не завершено.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що на даний час виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти ризикам, встановленим судом.

Також, зважаючи на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховуючи надані йому повноваження, не визначає розмір застави, а також не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином суд вважає за необхідне продовжити застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.05.2026 включно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України, суд

у х в а л и в:

Продовжити ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; проживає: АДРЕСА_1 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» на строк до 08.05.2026 включно.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 13.03.2026 о 13 год. 00 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_14

Судді ОСОБА_15

ОСОБА_16