Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1690/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/166/26
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2026 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 14 квітня 2026 року з визначенням розміру застави,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2026 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 14 квітня 2026 року, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240 грн.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вагомість наявних доказів вчинення ним даного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у їх вчиненні, а також, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вказані обставини, враховуючи доведення прокурором під час розгляду даного клопотання того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному конкретному випадку не зможе запобігти вказаним існуючим ризикам, вважав за доцільне застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважав необхідним визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 266240 грн., яка на думку суду, є достатньою для запобігання ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів, збільшивши розмір застави.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді в частині застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає таким, що не в повній мірі відповідає обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, рішення щодо розміру визначеної слідчим суддею застави.

Посилається на те, що в ході проведення обшуків у домоволодінні підозрюваного окрім іншого виявлено та вилучено значну суму коштів ймовірно здобутих злочинним шляхом (понад 70000 грн в гривневому еквіваленті), понад 1400 г прекурсору та 200 г готової психотропної речовини «амфітаміну», що за цінами «чорного ринку» становить понад 300 тис. грн., обладнання для її виготовлення.

Зазначає, що згідно матеріалів НСРД ОСОБА_6 має тісні зв`язки серед наркозалежних жителів області, тому може незаконно впливати на свідків, які купували психотропні речовини у його співучасників та досі залишаються недопитаними, ніде не працює та особисто виготовляв психотропну речовину (зафіксовано в ході проведення НСРД), що свідчить про ймовірність продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, з корисливих мотивів.

Крім цього, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (шляхом неприбуття чи несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора чи суду).

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16.02.2026 відповідає указаним вимогам.

Оскільки кожна кримінальна справа має унікальні фактичні обставини, суд не має права діяти за шаблоном чи формально, а зобов`язаний ухвалювати рішення, які є персоніфікованими, із врахуванням індивідуальних особливостей справи, конкретного обвинуваченого та специфіки доводів сторін у межах відповідного провадження.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів судової справи було встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0001609 від 13.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, де підозрюваним є ОСОБА_6 ..

14.02.2026 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

14.02.2026 у відповідності до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира від 16.02.2026 ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14.04.2026 та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 266 240 гривень.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази, що долучені до клопотання слідчого доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України і яким надана обґрунтована оцінка та в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Вирішуючи питання про можливість визначення застави підозрюваному, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування або продовження строку тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому положення ч. 6 ст. 176 КПК України не встановлюють безальтернативності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що узгоджується з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 19.06.2024 № 7-р(II)/2024, відповідно до якої навіть у кримінальних провадженнях щодо особливо тяжких злочинів можливість застосування застави має оцінюватися з урахуванням конкретних обставин справи та принципу домірності.

Колегія суддів враховує, що визначення застави є формою надання підозрюваному альтернативи триманню під вартою, яка відповідає вимогам ст. 29 Конституції України, принципам презумпції невинуватості та судового захисту, а також завданням кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України.

В силу п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, що він раніше судимий, його матеріальний стан, слідчий суддя визначив заставу у розмірі, який становить 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок та є в межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя визначив ОСОБА_6 заставу в мінімальному розмірі, яку передбачено за вчинення особливо тяжкого злочину, врахував характер інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, майновий стан, а також наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Посилання прокурора щодо збільшення розміру застави, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи зводяться до формального посилання на тяжкість злочину та не враховують вимог принципу індивідуалізації запобіжного заходу, закріпленого у ст.ст. 177, 178 КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що тримання особи під вартою не може застосовуватися автоматично лише з огляду на тяжкість обвинувачення, а національні суди зобов`язані розглядати можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, якщо такі здатні забезпечити досягнення правомірної мети кримінального провадження.

Тому такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного ОСОБА_6 ..

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що визначення застави саме в такому розмірі у даному кримінальному провадженні є обґрунтованим, домірним та таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Отже, беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначаючи розмір застави, діяв у межах наданих повноважень і відповідно до вимог національного законодавства, забезпечивши належний баланс між інтересами правосуддя і правами підозрюваного, а тому підстав для скасування ухвали немає, у зв`язку з чим її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2026 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 14 квітня 2026 року з визначенням розміру застави без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4