Провадження № 1-кс/175/499/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. с-ще Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 28.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001881 від 06.12.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 28.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001881 від 06.12.2024 року.

В обґрунтування доводів скарги вказує на те, що уповноваженою особою СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001881 від 06.12.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Зазначає, що 28.12.2024 р. слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Разом з тим, у скарзі вказує, що висновки слідчого у оскаржуваній постанові, щодо підстав для закриття провадження не відповідають фактичним обставинам та не проведено необхідних слідчих дій.

Також подав клопотання в якому просив поновити строк на подання скарги, оскільки про факт прийняття постанови про закриття кримінального провадження №0001881 ОСОБА_2 дізнався значно пізніше дати її винесення, що виключає наявність з його боку недбалості чи зловживання процесуальними правами та свідчить про відсутність умисного зволікання зі зверненням до суду, вказував, що після отримання фактичної інформації про закриття кримінального провадження скаржник звернувся до суду у розумний строк та без невиправданої затримки, що підтверджує добросовісність його процесуальної поведінки та відсутність зловживання правом на звернення до суду.

Положенням ст. 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 304 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статт1 304 Кримінального процесуального кодексу України, скарга повертається, якщо: скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з матеріалів скарги, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 не вказує дату отримання постанови про закриття кримінального провадження, проте з копії постанови слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 28.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001881 від 06.12.2024 року вбачається, що фотокопія постанови, яку надав заявник до скарги, зроблена 04.06.2025 року о 15:07 год., тобто перебіг строку на звернення зі скаргою до слідчого судді на рішення слідчого в даному випадку розпочався з 04 червня 2025 року, а останнім днем подання скарги було 14 червня 2025 року.

Разом із цим, скаргу сформовано в підсистемі ЕС 05.03.2026, зареєстровано судом 06.03.2026, тобто поза межами 10-денного строку, передбаченого для оскарження рішення. Тобто, скарга подана після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Хоча представником скаржника було подано клопотання про поновлення строку на подання скарги, з клопотання не вбачається поважних причин пропуску строку, а саме: причини пропуску взагалі не зазначені, та не зазначено коли він дізнався (отримав) про постанову, а тому відсутні підстави для його поновлення.

До того ж представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 вже подавалось вищезазначена скарга, та ухвалою від 02.02.2026 року скаргу було повернуто особі, яка її подала, у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про поновлення строку на подання скарги відмовлено.

Таким чином, суд вважає необхідним повернути скаргу у зв`язку з тим, що її було подано після закінчення передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України строку та поважних причин пропуску строку не зазначено, ані в клопотанні ані в скарзі.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Рішення слідчого судді про необхідність повернення скарги за наведеної підстави також ґрунтується на принципі «юридичної визначеності», згідно якого, як про це зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 29.10.1999 у справі Брумареску проти Румунії, від 19.02.2009 у справі Христов проти України остаточне рішення, що набрало законної сили (постанова слідчого вважається законною, оскільки її не було протягом більше ніж року скасовано постановою вищого прокурора або ухвалою слідчого судді), не може ставиться під сумнів. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду рішення лише з однією метою домагатися повторно розгляду справи та винесення нового рішення. У даному випадку контрольну функцію суду не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмету спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомій непереборні обставини (до речі, про які скаржник не згадував у поданій скарзі).

При цьому слідчий суддя відповідно до частини сьомої статті 304 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за необхідне роз`яснити адвокату що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку передбаченому цим Кодексом.

Керуючись статями 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про поновлення строку на подання скарги відмовити.

Скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області від 28.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0001881 від 06.12.2024 року повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1