ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 Справа №607/1125/26 Провадження №1-кп/607/1131/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження №0000849 від 27.12.2025 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернополі, громадянин України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одружений, на утриманні має малолітню дитину віком 1 рік 8 місяців, військовослужбовець, раніше судимий вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.11.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (бере участь дистанційно),

встановив:

26.12.2025 приблизно о 18:30 у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР за адресою: м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 14, виник умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 26.12.2025 приблизно о 18:30, перебуваючи у приміщенні КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР, що за адресою: вул. Тролейбусна, 14, м. Тернопіль, під приводом тимчасового використання телефону, не маючи наміру надалі повернути чуже майно, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон торговельної марки «Samsung» Galaxy A26 модель «SM-A266B/DS», червоного кольору, IMЕI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , об`ємом пам`яті 8/256 Gb вартістю 7 646,33 гривень.

Будучи помилково впевненим у правомірності та добросовісності дій ОСОБА_3 , не підозрюючи про наміри останнього, ОСОБА_5 передав останньому свій мобільний телефон торговельної марки ««Samsung» Galaxy A26 модель «SM-A266B/DS», червоного кольору, IМEП: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , об`ємом пам`яті 8/256 Gb.

В подальшому, отримавши вказаний мобільний телефон від ОСОБА_5 , ОСОБА_3 покинув приміщення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР, що за адресою: вул. Тролейбусна, 14, м. Тернопіль, розпорядившись майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 7 646,33 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Під час допиту в суді обвинувачений надав показання про те, що погоджується з обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Підтвердив, що дійсно взяв у ОСОБА_5 мобільний телефон, який у подальшому здав до ломбарду. Зазначив, що заволодів телефоном з метою отримання грошових коштів, оскільки на той момент потребував грошей та заздалегідь знав, як розпорядитися телефоном.

Прокурор у судових дебатах просив визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох місяців обмеження волі. На підставі ст. 72 КК України перевести три місяці обмеження волі в півтора місяця позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.11.2025, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді п`яти років та одного місяця позбавлення волі.

У судових дебатах обвинувачений заперечень не висловлював, а від надання останнього слова відмовився.

Потерпілий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Про причини свого неприбуття суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відтак суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, на місці постановив ухвалу про проведення судового розгляду кримінального провадження у відсутності потерпілого.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; відсутність обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину та відмовився від дослідження доказів, зібраних на досудовому слідстві; позицію сторін щодо покарання; відсутність відшкодування потерпілому матеріальної шкоди; відомості про особу обвинуваченого молодого віку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, військовослужбовець, одружений, на утриманні має малолітню дитину віком 1 рік 8 місяців, під динамічним спостереженням в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклініки КНП «ТОКПЛ» ТОР не звертався, водночас перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ТОКПЛ» ТОР в І неврологічному відділенні в період з 25.12.2025 по 26.12.2025, а тому суд вважає за необхідне із альтернативних покарань, передбачених санкцією статті обвинувачення, призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, але не менше мінімального строку, встановленого ч. 2 ст. 61 КК України.

Крім цього, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 засуджено вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.11.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, яке він почав відбувати.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 після ухвалення вироку суду від 26.11.2025 і до повного відбуття покарання за цим вироком вчинив кримінальний проступок, суд до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, як того вимагає ст. 71 КК України.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Також слід стягнути з обвинуваченого відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертизи.

Питання щодо речового доказу вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком (яке відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України становить 1 (один) рік позбавлення волі) частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.11.2025 у виді 4 (чотирьох) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, зарахувавши частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 1 782,80 грн (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні 80 копійок).

Речові докази, а саме: DVD-R диски із відеозаписами згідно двох постанов про визнання предмету електронним доказом від 13.01.2026, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1