Справа № 130/3970/25
Провадження № 1-кп/127/1316/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

колегіально у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2025 за № 0000355, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 4, 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. ч. 2, 3 ст. 301, ч. 1 ст. 129 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 та представника - адвоката ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 4, 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. ч. 2, 3 ст. 301, ч. 1 ст. 129 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не вбачають. Просять призначити судовий розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні, в який викликати сторони кримінального провадження та свідків. Крім того, заявили клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, так як обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується. Вважають, що запобіжний захід до обвинуваченого застосований вірно, підстав для його зміни немає, а тому просять продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам.

У підготовчому судовому засіданні представник малолітньої потерпілої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні. Клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою просила задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 та представник - адвокат ОСОБА_12 вважають за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні. Клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою просили задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_13 вважають за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави заперечували, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені, обвинувачений має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Обвинувачений немає наміру переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання без її участі у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається, зокрема, за участю потерпілого, його представника та законного представника. Відповідно до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення підготовчого судового засідання без законного представника малолітньої потерпілої, вважає за можливе проведення підготовчого засідання без без законного представника малолітньої потерпілої, яка надала відповідне клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.08.2025 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 23.10.2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22.10.2025 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25.11.2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2025 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25.12.2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.12.2025 року продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22.02.2026 року включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 4, 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. ч. 2, 3 ст. 301, ч. 1 ст. 129 КК України, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Стосовно ризику переховування від суду, то як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, місце проживання, професію, прибуток, наявність сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»). Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

При цьому суд зазначає, що тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак враховується судом у сукупності з іншими встановленими обставинами.

Суд зазначає, що доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, оскільки має постійне місце проживання, родину, самі по собі не можуть служити підставою для зміни запобіжного заходу, а мають враховуватися в сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду клопотання.

В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою обвинуваченого.

Що стосується ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, суд, оцінюючи наявність такого ризику, враховує, що потерпілі та свідки на даний час судом не допитанні, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до дослідження показань потерпілих та свідків безпосередньо судом під час судового розгляду. Суд не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із потерпілими та свідками, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив.

Що стосується ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується, суд, враховуючи обставини справи, вважає такий ризик доведеним.

Суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинуваченого.

При цьому суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочинів, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотання прокурора, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України суд вважає за недоцільне при продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначати розмір застави.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Кримінальне провадження згідно ч. 2 ст. 31 КПК України слід здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

Враховуючи вимоги ст. 27 КПК України, судовий розгляд слід здійснювати у закритому судовому засіданні.

В судове засідання необхідно викликати сторони судового провадження та свідків.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що слід призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 314-316 КПК України,

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 4, 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. ч. 2, 3 ст. 301, ч. 1 ст. 129 КК України, який здійснювати колегіально у складі трьох суддів, у закритому судовому засіданні о 10 год. 30 хв. 20.02.2026 року в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, зал судових засідань №28.

В судове засідання викликати сторони судового провадження та свідків.

Клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 11.02.2026 року до 11.04.2026 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання.

Ухвала в частині продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді