Справа № 643/1056/26
Провадження № 1-кс/643/876/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026 Слідчий суддя Салтівський районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Салтівського районного суду міста Харкова скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на постанови слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві ОСОБА_7 від 09.06.2025 та 12.01.2026 про відмову у визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0007291 від 10.09.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , звернулася до Салтівського районного суду міста Харкова зі скаргою, у якій просить скасувати постанови слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 , а саме: від 09.06.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим; від 12.01.2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою; від 12.01.2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою, у кримінальному провадженні № 0007291 від 10.09.2024 та зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 визнати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілими у кримінальному провадженні № 0007291 від 10.09.2024.

В обґрунтування скарги зазначає, що у провадженні слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження №0007291 від 10 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. У зазначеному кримінальному провадженні слідчим винесено постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілими у зазначеному кримінальному провадженні. Такі постанови представник вважає незаконними та необґрунтованими, прийнятими з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, зокрема ст. 55, 60, 110 КПК України, та без належного дослідження обставин справи. Вказала, що слідчий формально підійшов до аналізу матеріалів кримінального провадження та судових рішень у пов`язаних цивільних справах, дійшовши помилкового висновку про відсутність підстав для визнання заявників потерпілими. На думку представника, висновок слідчого про відсутність ознак кримінального правопорушення та про наявність виключно цивільно-правових відносин є передчасним та таким, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки у кримінальному провадженні підлягають перевірці обставини можливого підроблення документів та вчинення фраудаторних правочинів з метою уникнення цивільно-правової відповідальності. Крім того, представник звертає увагу, що слідчим не враховано наявність судових рішень про вжиття заходів забезпечення позову, зокрема накладення заборони на відчуження майна, а також арешту на окремі об`єкти нерухомості, що спростовує висновки слідчого про відсутність будь-яких обмежень щодо відчуження майна. Також у скарзі зазначено, що слідчий неправильно застосував положення ст. 55 та ст. 60 КПК України, дійшовши безпідставного висновку про те, що заявники мають статус виключно заявників та не можуть бути визнані потерпілими. Представник наголошує, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, для набуття статусу потерпілого достатньо факту подання заяви про кримінальне правопорушення або заяви про залучення до провадження як потерпілого за умови завдання особі шкоди. На переконання представника, заявникам завдано майнову та моральну шкоду, оскільки внаслідок відчуження майна особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вони фактично позбавлені можливості реалізувати право на відшкодування шкоди, завданої смертю їхнього родича. Також представник звертає увагу на істотні порушення при винесенні постанов, зокрема невідповідність дат, посилання на інші клопотання, а також ознаки шаблонності таких процесуальних рішень, що свідчить про їх формальний характер та відсутність належної індивідуальної оцінки обставин. Також зазначено, що посилання слідчого на те, що питання відшкодування шкоди має вирішуватися судом під час розгляду кримінального провадження, не може бути підставою для відмови у визнанні особи потерпілою, оскільки встановлення вини не є умовою для набуття такого процесуального статусу. У зв`язку з викладеним представник просить скасувати постанови слідчого та зобов`язати слідчого визнати заявників потерпілими у кримінальному провадженні.

До початку судового засідання представни подала клопотання, у якому розгляд скарги просила здійснювати без її участі, скаргу задовольнити у повному обсязі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, на виконання ухвали суду, надано матеріали кримінального провадження №0007291 від 10.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також надані слідчим матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0007291 від 10.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

У зазначеному кримінальному провадженні слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 винесено постанови, а саме: від 09.06.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим; від 12.01.2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою; від 12.01.2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою, у кримінальному провадженні № 0007291 від 10.09.2024.

Згідно із п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно із ст.110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого кримінальним процесуальним законодавством України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявниками подано відповідні заяви про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні, однак слідчим прийнято рішення про відмову у задоволенні таких заяв.

Разом з тим, аналіз змісту оскаржуваних постанов свідчить про те, що вони не містять належного обґрунтування, прийняті без повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження, а також із неправильним застосуванням норм кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, слідчим фактично зроблено передчасні висновки щодо характеру правовідносин та відсутності підстав для визнання заявників потерпілими, що виходить за межі повноважень на даній стадії досудового розслідування.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що постанови слідчого підлягають скасуванню як незаконні та необґрунтовані.

Разом із тим, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги в частині зобов`язання слідчого визнати заявників потерпілими у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги слідчий суддя має право скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію або вчинити певну дію, однак такі повноваження не передбачають можливості підміни дискреційних повноважень слідчого чи прокурора.

Питання про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні належить до компетенції слідчого або прокурора, які здійснюють досудове розслідування, та вирішується ними з урахуванням наявності передбачених законом підстав, визначених ст. 55 КПК України, і з оцінкою відповідних фактичних обставин.

Слідчий суддя під час розгляду скарги перевіряє законність та обґрунтованість прийнятого процесуального рішення, але не вправі самостійно вирішувати питання, що віднесені законом до виключної компетенції сторони обвинувачення, зокрема щодо надання процесуального статусу учасникам кримінального провадження.

Таким чином, навіть у разі встановлення незаконності чи необґрунтованості постанови про відмову у визнанні потерпілим, належним способом захисту є її скасування з покладенням на слідчого обов`язку повторно розглянути відповідне питання з урахуванням висновків слідчого судді, а не пряме зобов`язання визнати особу потерпілою.

З огляду на викладене, вимога скаржника в частині зобов`язання слідчого визнати заявників потерпілими у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 303, 304, 307, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанови слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 , а саме: від 09.06.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим; від 12.01.2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою; від 12.01.2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою, у кримінальному провадженні № 0007291 від 10.09.2024.

У задоволенні скарги в іншій частині - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 23.03.2026 о 16:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1