Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7572/24
Номер провадження 1-кп/711/160/26
УХВАЛА

16 лютого 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання захисника ОСОБА_7 про скасування арешту майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 17.04.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васютинці, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, українця, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, не працюючого, мешканця АДРЕСА_3 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

До початку судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту на мобільний телефон «Айфон 14 Про», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з встановленою сім-картою оператора «Лайфселл» з № НОМЕР_3 , який поміщено до чохла синього кольору та після вилучення поміщено до сейф-пакету №PSP2212612, мотивуючи його тим, що ухвалою слідчого судді від 26.06.2024 в справі № 711/5004/24 в кримінальному провадженні № 0000164 від 17.04.2024 було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту та: накладено арешт на мобільний телефон «Айфон 14 Про», IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 із встановленою сім-картою оператора «Лайфселл» з № НОМЕР_3 , який поміщено до чохла синього кольору та після вилучення поміщено до сейф-пакету №PSP2212612, який був вилучений в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України та проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів. Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню вже завершене і проводиться судовий розгляд. Наразі прокурор в кримінальному провадженні надав до суду всі письмові та речові докази, стадія судового розгляду - допит свідків. Вищенаведене майно, а саме мобільний телефон не був долучений прокурором, як доказ в кримінальному провадженні і наданий до суду, тому можна зробити висновок про те, що необхідність арешту даного майна - відпала, так як дане майно не несе на собі ознаки речового доказу в кримінальному провадженні і не використовується стороною обвинувачення як засіб доказування.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 підтримала клопотання, посилаючись на обставини, викладені у даному клопотанні та долучені до нього докази. Просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначив, що вилучений мобільний телефон є його особистою власністю.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту та зазначив, що на даний час відпала необхідність у подальшому арешті майна. Даний арешт накладався з метою збереження речових доказів, на цьому телефоні зафіксована переписка між обвинуваченими, їх спілкування. Разом з тим наголосив, що санкцією статті, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Інші учасники судового провадження не заперечували щодо скасування арешту.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши подані суду клопотання та додані до них письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Ухвалою слідчого судді від 26.06.2024 в справі № 711/5004/24 в кримінальному провадженні № 0000164 від 17.04.2024 за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.189 КК України був накладений арешт на майно, а саме на мобільний телефон «Айфон 14 Про», IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 із встановленою сім-картою оператора «Лайфселл» з № НОМЕР_3 , який поміщено до чохла синього кольору та після вилучення поміщено до сейф-пакету №PSP2212612, який був вилучений в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України та проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів Арешт накладений шляхом встановлення заборони розпорядження та користування вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання щодо речових доказів можливо вирішити лише у разі ухвалення остаточного рішення у справі, під час якого, з врахуванням вимог ст. 100 КПК України і буде вирішено питання за наявності підстав для скасування арешту майна та/або застосування спеціальної конфіскації.

Санкція ч. 4 ст. 189 КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Враховуючи викладені вимоги кримінального процесуального законодавства, оскільки мобільний телефон на стадії досудового розслідування було визначено речовим доказом, а також те, що судовий розгляд ще не закінчений, обвинувачений ОСОБА_5 судом не допитаний, враховуючи, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , характеризується прямим умислом та корисливим мотивом, санкція цієї статті передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, суд вважає, що скасування накладеного арешту може ускладнити розгляд кримінального провадження та в майбутньому виконання вироку.

Суд переконаний, що тимчасові обмеження, яких наразі зазнає власник майна, є незначними. Мобільний телефон не є занадто вартісним майном. У сучасних реаліях можливим є перенесення (копіювання) даних з цього пристрою. Тому арешт цього майна не призвів до певних надмірних обмежень.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника про скасування арешту майна необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 31, 170-174, 350, 369-372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 19.02.2026 о 16.30 год.

Суддя: ОСОБА_1