Справа № 393/395/25
пров. 1-кп/393/50/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої застосовуються примусові заходи виховного характеру ОСОБА_6 , законного представника особи, щодо якої застосовуються примусові заходи виховного характеру ОСОБА_7 ,

захисника особи, щодо якої застосовуються примусові заходи виховного характеру ОСОБА_8 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 ,

представників служби у справа дітей: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000210 від 07.04.2025 року відносно неповнолітнього:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, громадянина України, закінчив 9 клас філії імені П.Ф.Козуля Ліцею Кам`янецької селищної ради, з освітою базовою загальносередньою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який вчинив суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Новгородківського районного суду Кіровоградської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000210 від 07.04.2025 року, який вчинив суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.04.2025 близько о 20 год 15 хв., в порушення вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (далі ПДР, (п. 2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії), взагалі не маючи посвідчення водія будь-якої категорії, достатніх навичок водіння транспортним засобом, керував автомобілем «ВАЗ 21103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_13 , здійснював рух автодорогою між селами Кам`янець та Інгуло-Кам`янка, Кропивницького району, Кіровоградської області. Керуючи вищевказаним транспортним засобом, неповнолітній ОСОБА_6 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п, 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну... , технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху) позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху. У результаті недотримання вищезазначених вимог ПДР, неповнолітній ОСОБА_6 , рухаючись на ділянці автомобільної дороги, проявив особисту неуважність та легковажно, сподіваючись на відвернення негативних наслідків, допустив порушення вимог п: 12.1 ПДР (п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним). У подальшому, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, неповнолітній ОСОБА_6 не впорався із керуванням транспортного засобу та на відстані 1857.80 м до с-ща Кам`янець, Кропивницького району, Кіровоградської області, допустив виїзд на ліве узбіччя щодо напрямку свого руху з подальшим перекиданням. Тобто, грубе порушення неповнолітнім ОСОБА_6 вищевказаних вимог ПДР перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась та у результаті якої, малолітній пасажир автомобіля «ВАЗ 21103» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 413 від 19.06.2025 року отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці зі зміщенням, ран (2) та садна в правій скроневій ділянці, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров' я.

Таким чином неповнолітній ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері, ОСОБА_7 строком на один рік.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру неповнолітній ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав обставини вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України. Суду пояснив, що взяв у свого батька автомобіль, щоб покататися на ньому і потрапив в ДТП. Автомобіль отримав механічні пошкодження. З ним в автомобілі, під час ДТП перебували його друзі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . На авто він їхав зі швидкістю приблизно 100 км/год. Потім, перед транспортним засобом раптового вибіг чи кіт, чи собака, і він різко повернув руль у бік та перекинувся на автомобілі. Ушкодження отримала пасажир ОСОБА_17 , у неї було зламано ключицю. Жалкує що так сталося, не хотів нікому завдати шкоди, просить його передати під нагляд матері, та вказав, що він засуджує свій вчинок та такого більше вчиняти не буде.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 - його мати ОСОБА_7 в судовому засіданні запевнила, що забезпечить належний догляд і виховання сина, вона для нього має авторитет, він до неї дослухається та просила суд застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі сина під її нагляд.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечувала щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 строком на один рік та вважаж це доцільним зробити.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ввечері 06.04.2025р. вона з друзями гуляли в центрі с-ща Кам`янець, та до них під`їхав ОСОБА_18 на автомобілі та запропонував покататися. Вона разом з ОСОБА_19 , ОСОБА_15 та ОСОБА_20 сіли до нього в авто. За кермом авто був ОСОБА_18 , авто теж було його. Вона сиділа на задньому сидінні ліворуч, за водієм. Під час руху, машину різко розвернуло та вона пішла в бік і перевернулась. Вона найбільше постраждала з всіх хто перебував у авто, в неї був перелом ключиці. В подальшому їй надали відповідну медичну допомогу, претензій до ОСОБА_6 вона немає.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , - ОСОБА_10 в судовому засіданні клопотання підтримав та пояснив, що не заперечує щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 , претензій до ОСОБА_6 немає.

Представник служби у справах дітей в судовому засіданні пояснив, що не заперечує щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусового заходу виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 строком на один рік. Сім`я останніх на обліку в їхній службі не перебуває та не відноситься до проблемних.

Інспектор ювенальної превенції в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши докази, суд дійшов такого висновку.

Так, судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вина неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 1 ст.286 КК України, що у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком у судовому засіданні доведена та підтверджується дослідженими в судовому засіданні показами свідків та письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він знайомий з ОСОБА_6 десь 4 місяці. В квітні 2025 року він разом з ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 та ОСОБА_6 їхали на автомобілі останнього, який ним і керував. Рухались вони по трасі з центру с-ща Новгородка до с. Інгуло-Кам`янка. Вирішили покататися на авто разом. ОСОБА_18 не пояснював, де саме взяв авто. Він сидів на передньому сидінні, поруч з водієм, та їдучи, вони потрапили в ДТП, машина вилетіла на узбіччя та перевернулась, він вдарився головою. Найбільше постраждала ОСОБА_23 , в неї як йому відомо, була поломана ключиця.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що 06.04.2025р. вони гуляли, та до них під`їхав ОСОБА_18 на автомобілі та запропонував покататися. Вона разом з ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_20 сіли до нього в авто. За кермом авто був ОСОБА_18 , авто теж було його. Вона сиділа на задньому сидінні праворуч, за пасажиром. Під час руху, машина різко пішла в бік і перевернулась. Вона травм не отримала, а найбільше постраждала ОСОБА_23 , в неї був перелом ключиці.

Витягом з ЄРДР №0000210 від 07.04.2025р. з якого вбачається, що до ЄРДР внесено відомості, про те, що 06.04.2025р. до чергової частини ВП №2 (м. Кропивницький) РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення про те, що 06.04.2025р. близько 20:15 год водій автомобіля марки ВАЗ 21103 з державним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухався по а/д Кам`янець Кропивницький та між с. Кам`янець та с. Інгуло-Кам`янка, Кропивницького району, Кіровоградської області не впорався з керуванням, здійснив з`їзд в кювет. В автомобілі знаходилась пасажирка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження та визначена правова кваліфікація за ч.1 ст. 286 КК України (а.с. 49);

Рапортом помічника чергового ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 07.04.2025р. про те, що 06.04.2025р.о 22:51 год швидкою доставили до обласної дитячої лікарні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_2 , яка цього ж дня о 20:05 год в с-щі Кам`янець знаходилась в транспортному засобі, водій невпорався з керуванням авто, внаслідок чого отримала травму з діагнозом: перелом правої ключиці, знаходиться в травматологічному відділенні. (а.с. 50);

Довідкою лікаря приймального відділення КНП «ОБЛАСНО КЛІНІЧНА ДИТЯЧА ЛІКАРНЯ КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» від 06.04.2025р. №7/04 про те, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 госпіталізована до травматологічного відділення з діагнозом: перелом правої ключиці (а.с. 51);

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.04.2025р. з доданими до нього додатками: схемою місця ДТП та ілюстрованими таблицями, згідно якого проведеного огляд о 23:06 год слідчим СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_25 , за участі понятих на а/д між с. Кам`янець та с. Інгуло-Кам`янка (2 км), під час огляду вилучено транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.52-60);

Розпискою ОСОБА_7 від 06.04.2025р. про отримання від працівників поліції належний її чоловікові ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 автомобіль марки ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_2 на зберігання до вирішення питання по суті (а.с. 61);

Постановою про визнання речовим доказом від 07.04.2025 року, згідно якої визнано по кримінальному провадженню №0000210 від 07.04.2025р., 06.04.2025р. в період часу з 23:06 год по 23:50 год було проведено огляд місця події частини автодороги Кам`янець Інгуло-Кам`янка, Кропивницького району, Кіровоградської області, під час якого було виявлено та вилучено: автомобіль марки ВАЗ 21103 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , зеленого кольору, який визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню (а.с. 62-63);

Висновком судово-медичної експертизи № 413 від 19.06.2025 року згідно якої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці зі зміщенням, ран (2) та садна в правій скроневій ділянці; Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим (-ми) предметом (ми), що могло бути в строк та при обставинах, викладених в постанові, та відноситься до категорії середньої ступеня тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 (а.с. 69-70);

Висновком судової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню технічного стану №СЕ-19/112-25/6451-ІТ від 24.06.2025 року з ілюстрованими таблицями до нього, згідно якого: 1. на момент експертного огляду, рульове керування автомобіля ВАЗ 21103 (номерний знак НОМЕР_2 ), знаходилося в технічно працездатному стані. Ходова частина автомобіля знаходилася в технічно несправному та непрацездатному стані. Робоча гальмова система автомобіля знаходилася в технічно несправному, але працездатному стані; 2. на момент експертного огляду, ходова частина автомобіля ВАЗ 21103 (номерний знак НОМЕР_2 ), знаходилася в технічно несправному та непрацездатному стані у зв`язку з розгерметизацією шин переднього та заднього правих коліс. Дані несправності виникли в момент ДТП. На момент огляду робоча гальмова система має технічну несправність у вигляді блокування задніх робочих гальмівних циліндрів. Водій міг виявити дані несправності шляхом перевірки після початку руху, ефективність роботи робочої гальмівної системи, дані несправності суперечать вимогам п.2.3 (а), 31.1, 31.4, 31.4.1 (а) ПДР, та забороняє експлуатацію транспортного засобу. Вищевказані невідповідності робочої гальмівної системи ПДР виникли до ДТП; 3. технічна несправність робочої гальмової системи автомобіля ВАЗ 21103 (номерний знак НОМЕР_2 ), (задніх коліс) у вигляді нашарування значної кількості іржі на робочих поверхнях та блокування задніх робочих гальмівних циліндрів, можуть вплинути на ефективність гальмування транспортного засобу та призвести до небажаного і значного збільшення гальмівного шляху (а.с. 72-79);

Висновком інженерно-транспортної експертизи по дослідженню обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №СЕ-19/112-25/8910-ІТ від 24.06.2025 року згідно якого: 1. у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля «ВАЗ 21103» ОСОБА_6 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.п. 2.3 (б) та 12.1 ПДР; 2. у цій ДТП водій автомобіля «ВАЗ 21103» ОСОБА_6 мав можливість запобігти виникненню ДТП, виконавши технічні вимоги п.п. 2.3 (б) та 12.1 ПДР; 3. у діях водія автомобіля «ВАЗ 21103» ОСОБА_6 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.п. 2.3 (б) та 12.1 ПДР, які, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку із настанням даної ДТП (а.с. 81-83).

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Неповнолітній ОСОБА_6 , на час вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг шістнадцятирічного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що виключає кримінальну відповідальність, а тому до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.

Згідно із ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Стаття 105 КК України, зокрема частина перша передбачає, якщо неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Пункт третій частини другої вказаної статті, зокрема передбачає передачу неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_6 виду заходу виховного характеру, суд виходить з такого.

Так, за загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру, суд також враховує приписи ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до яких, суди ухвалюють рішення щодо неповнолітнього (малолітнього) керуючись принципом як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_6 , суд враховує, що останній вперше вчинив суспільно небезпечне діяння у віці 15 років, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за вказаний кримінальний проступок, який він вчинив вперше, визнав всі обставини вчиненого суспільно небезпечного діяння та кається у вчиненому, посередньо характеризується по місцю проживання та навчання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра.

Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_6 , користується авторитетом у сина, позитивно характеризується за місцем проживання, має належні умови для проживання, та висловила згоду на передання їй під нагляд сина ОСОБА_6 .

З огляду на викладене, враховуючи характеристику особи неповнолітнього ОСОБА_6 , суд вважає за доцільне застосувати до нього примусові заходи виховного характеру відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_7 строком на один рік, що на думку суду, є необхідним та достатнім заходом виховного характеру для виправлення та перевиховання неповнолітнього ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових суспільно-небезпечних діянь.

У відповідності до ст.100 КПК України речовий доказ по кримінальному провадженню автомобіль «ВАЗ 21103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був переданий під розписку на зберігання ОСОБА_7 необхідно повернути за належністю власнику ОСОБА_13 .

Документально підтвердженні процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 6 239,80 грн за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/112-25/6451-ІТ від 24.06.2025 року, та судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-25/8910-ІТ від 24.06.2025 року, необхідно стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_7 на користь держави.

Арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 10.04.2025 року на автомобіль марки ВАЗ 21103 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , зеленого кольору, власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із забороною користування та розпорядження ним, необхідно скасувати після вступу даної ухвали в законну силу.

Оскільки цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, а тому суд не вирішує питання щодо цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 484, 498, 500 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000210 від 07.04.2025 року за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, у виді передання його під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , строком на один рік.

Речовий доказ по кримінальному провадженню: автомобіль «ВАЗ 21103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був переданий під розписку на зберігання ОСОБА_7 повернути за належністю його власнику - ОСОБА_13 .

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта (проведенням судових експертиз) в розмірі 6 239,80 грн.

Арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 10.04.2025 року на автомобіль марки ВАЗ 21103 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , зеленого кольору, власником та фактичним володільцем якого є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із забороною користування та розпорядження ним - скасувати після вступу даної ухвали в законну силу.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1