Номер провадження 1-кс/754/563/26
Справа № 754/3871/26
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2026 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002053 від 11.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, -

УСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002053 від 11.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.01.2026 року у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.03.2026 року включно.

09 березня 2026 року захисник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Деснянського районного суду з клопотанням про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю або визначенням альтернативи у вигляді застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Подане клопотання захисник мотивує тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України фактично відсутні, підзахисний надав визнавальні свідчення слідчому та вказав, що буде сприяти органу досудового слідства в розкритті злочину, свідки допитані, проведені НСРД, заборонені речовини вилучені та експертизи щодо них проведені.

Крім того, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 має тяжке захворювання - рак сечового міхура, має батька-інваліда третьої групи. Мати ОСОБА_4 також має проблеми зі здоров`ям, окрім того ОСОБА_4 має постійне місце проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, є у батьків єдиною дитиною та опікується ними.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримала клопотання за викладених в ньому обставин в повному обсязі. Просила клопотання задовольнити та змінити стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, або ж у випадку неможливості зміни запобіжного заходу, - просила визначити розмір застави.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, зазначивши, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу, не відпали та не зменшились, а додані до клопотання медичні довідки про стан здоров`я підозрюваного свідчать, що востаннє він звертався до лікаря ще у травні 2025 року, що не свідчить про необхідність зміни запобіжного заходу через стан здоров`я.

Заслухавши доводи захисника, підозрюваного, заперечення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Так, положенням ч.1 ст. 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належать і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

У свою чергу, при вирішенні питання щодо доцільності зміни запобіжного заходу стосовно підозрюваного суд має врахувати положення ст. 177 КПК України та обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за №0002053 від 11.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме, у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, що є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1-5 статті 194 КПК України (положення яких застосовуються й при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу) під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, які досліджені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України обов`язковою підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

При вирішення питання щодо ризиків у даному кримінальному провадженні слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою було встановлено, що: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку засудження; може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які можуть викрити інших осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення, враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яке триває; може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою відмови останніх від надання показів, їх зміни, тощо, які з огляду на стадію кримінального провадження, ще не допитані судом, а підозрюваному відомі їх анкетні дані; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків не має, офіційно не працює, тобто не має будь - якого джерела доходу, а тому продовжуватиме злочинну діяльність у сфері незаконного обігу особливо небезпечних психотропних речовин.

Доводи сторони захисту, що заявлені ризики наразі відсутні, слідчий суддя оцінює критично, оскільки доказів зменшення вказаних ризиків суду не надано. Долучені захисником до клопотання медичні документи про захворювання підозрюваного та стан здоров`я його батьків не нівелюють вказані ризики.

Крім того, слідчий суддя враховує стадію кримінального провадження та його складність, а саме, що досудове розслідування не завершене, обвинувальний акт до суду не переданий. Тому твердження сторони захисту, що підозрюваний надав визнавальні свідчення слідчому, обіцяв сприяти у розкритті злочину, свідки допитані, експертизи проведені - не доводять відсутність ризиків.

Так слідчий суддя зауважує, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання судом показань. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведене повною мірою стосується і показань підозрюваного, які він буде надавати суду вже у статусі обвинуваченого.

Крім того, з моменту застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 пройшов незначний проміжок часу.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконання про те, що станом на день розгляду клопотання захисника, встановлені ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.01.2026 ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не відпали. Тому вважає, що на даний час більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя виходить з того, що у даній справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, слід зазначити, що дане кримінальне провадження стосується особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 201, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Запобіжний захід застосований ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.01.2026 відносно ОСОБА_4 - залишити без змін.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1