Справа № 395/512/26 Провадження № 1-кс/395/53/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

у вигляді особистого зобов`язання

12 березня 2026 року м. Новомиргород

Слідчий суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Новомиргородського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши подане в кримінальному провадженні № 0000005 від 07.01.2026 року старшим слідчим СВ ВП № 3 Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 і погоджене прокурором Новомиргородського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Смілянського району, Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, освіта повна загальна середня, зареєстрованого та проживаючої по АДРЕСА_1 , такого, що немає судимостей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та додані до клопотання матеріали,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2026 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000005 від 07.01.2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 .

Органи досудового розслідування підозрюють ОСОБА_4 у наступному.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає pазом з співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, ігноруючи загальноприйняті норми сімейного побуту, в період часу з лютого 2025 року до початку січня 2026 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за вищевказаною адресою, вчиняв стосовно своєї співмешканки ОСОБА_6 , з якою останній перебував у сімейних відносинах, домашнє насильство, що виражалося у висловлюванні на її адресу образ нецензурною лайкою та своєю поведінкою завдав їй психологічну травму. За вчинення своїх протиправних дій, ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченою ч.ч. 1,3 ст. 173-2 КУпАП. В подальшому Новомиргородським районним судом Кіровоградської області, після розгляду адміністративних справ за вчинення домашнього насильства, винесено постанови від 25.04.2025, 23.09.2025 за два факти вчинення домашнього насильства, де ОСОБА_4 визнано винним у вчинені вказаних адміністративних правопорушень.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 продовжив свої умисні систематичні дії, направлені на вчинення домашнього насильства стосовно співмешканки ОСОБА_6 та вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, 31 грудня 2025 року, близько 10 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, грубо висловлювалась на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою, ображав, що виразилося у психологічному насильстві.

В результаті вчинення ОСОБА_4 вказаних умисних систематичних дій, відповідно до висновку судової психологічної експертизи від 23.02.2026 № 94/26-27 потерпіла ОСОБА_6 дійсно зазнала систематичного психологічного насильства, яке відображає динаміку повторюваної конфліктної словесної агресії та подальше емоційне осмислення ситуації.

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, такого, що немає судимостей, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та знаючи про дію військового стану на території України та маючи всі можливості, зможе виїхати на непідконтрольні Україні на даний час території, оскільки суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі може бути розцінена підозрюваним більш небезпечним, ніж переховування та втеча. Отже, вказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на вказаних осіб, з метою зміни чи відмови від наданих показань, клопоче про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, який просив задовольнити клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 , який не заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Так, під час розгляду клопотання надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки його причетність до скоєного підтверджується:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 від 06.01.2026;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 08.01.2026;

- висновком судової психологічної експертизи від 23.02.2026 № 94/26-27;

- постановами Новомиргородського районного суду.

26.02.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Таким чином, у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 не працює та відповідно не має офіційного та постійного джерела доходу, може переховуватись від органів досудового розслідування, ураховуючи, що він підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, максимальне покарання яке загрожує підозрюваному, є позбавлення волі на строк до 2 років, а також зважаючи на те, що особисте зобов`язання є найменш суворим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-179, 193-196, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто 26.04.2026 року включно.

2. Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

3. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід у вигляді:

- заборони листування, телефонних переговорів, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб з потерпілою ОСОБА_6 ;

- направити ОСОБА_4 для проходження ним програми для кривдників у строк до 26 квітня 2026 року.

4. Попередити підозрюваного ОСОБА_4 ,що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в сумі від 0.25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

5. Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

6. Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

7. Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1