Справа № 304/453/26 Провадження № 1-кс/304/286/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000018 від 10 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням та просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме згорток фольги сірого кольору, всередині якого знаходиться кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на наркотичну; автомобіль марки «Honda Accord», р/н НОМЕР_1 , чорного кольору, який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_1 ; ключ до запалювання транспортного засобу марки «Honda Accord», р/н НОМЕР_1 , чорного кольору; мобільний телефон марки «Айфон», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Клопотання мотивує тим, що 09 березня 2026 року о 16.30 год по вулиці Гагаріна, 27 у місті Перечин працівниками ГРПП ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області було зупинено транспортний засіб марки «Honda Accord», р/н НОМЕР_1 , чорного кольору, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , в ході поверхневого огляду якого у ніші біля водійського сидіння виявлено згорток фольги з наркотичною речовиною, схожою на метамфетамін.

Прокурор вказує, що того ж дня у порядку ст. 237 КПК на підставі добровільної згоди власника ОСОБА_4 було проведено огляд місця події транспортного засобу марки «Honda Accord», р/н НОМЕР_1 , під час якого у ніші біля водійського сидіння виявлено згорток фольги з наркотичною речовиною, схожою на метамфетамін. Під час огляду, окрім згортку фольги з наркотичною речовиною, було вилучено вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію такого та ключі запалювання, а також належний ОСОБА_4 мобільний телефон.

Також зазначає, що від ОСОБА_4 відібрано пояснення, згідно з якими він, 09 березня 2026 року на транспортному засобі марки «Honda Accord», р/н НОМЕР_1 , їхав з міста Ужгорода додому та, зупинившись справити природну потребу, побачив на узбіччі згорток фольги, який підібрав і поставив у бардачок автомобіля, після чого у місті Перечин його зупинили працівники поліції, які виявили вказаний згорток.

Відомості за вказаним фактом 10 березня 2026 року були внесені до ЄРДР з № 0000018 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.

За постановою дізнавача СД відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 10 березня 2026 року вилучені транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію такого та ключі запалювання, а також належний ОСОБА_4 мобільний телефон та згорток фольги з наркотичною речовиною, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відтак прокурор вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно, оскільки таке є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а також задля проведення слідчих дій і судових експертиз, необхідних для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, тому посилаючись на положення ч. 1, 3 ст. 170 КПК України, просить клопотання задовольнити.

Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явився, одночасно з клопотанням подав заяву про розгляд такого за його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання також не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані ініціатором клопотання матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, прийшов до такого висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів клопотання видно, що 09 березня 2026 року до служби «102» надійшло повідомлення працівника поліції Лібри про те, що о 16.30 год по вулиці Мілана Шашіка (Гагаріна), 10 у місті Перечин начальник сектору патрульної поліції ВП № 1 м. Перечин виявив у підлокітнику транспортного засобу марки «Хонда», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , згорток імовірно з наркотичною речовиною, схожою на метамфітамін.

Окрім цього як видно з матеріалів клопотання, за протоколом огляду місця події від 09 березня 2026 року було вилучено згорток фольги з кристалічною речовиною, автомобіль марки «Honda Accord», р/н НОМЕР_1 , чорного кольору, Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ключ запалювання транспортного засобу марки «Honda Accord», р/н НОМЕР_1 , а також мобільний телефон марки «Айфон», чорного кольору.

Десятого березня 2026 року за вказаним фактом було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000018.

Постановою начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 про визнання речовим доказом від 10 березня 2026 року, вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000018, а стосовно вилученої під час огляду кристалічної речовини білого кольору посадовою особою органу досудового розслідування призначено експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України видно, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Прокурором доведено, що вилучені транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію такого та ключі запалювання, а також належний ОСОБА_4 мобільний телефон і згорток фольги з наркотичною речовиною, мають значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000018 та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Поряд з цим слідчий суддя додатково враховує, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Частиною 5 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Нормами частини 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Так за встановлених у судовому засіданні обставин, а також задля недопущення суттєвого обмеження права власника на користування транспортним засобом, слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону розпорядження майном транспортним засобом марки «Honda Accord», р/н НОМЕР_1 , та свідоцтва про його реєстрацію і ключів запалювання, зважаючи на встановлені ризики знищення, приховування, псування майна, яке є речовим доказом, що у свою чергу не позбавляє ОСОБА_4 можливості користуватися таким, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», зокрема ухвали про арешт майна у кримінальних провадженнях оприлюднюються в електронній формі не раніше дня їх звернення до виконання.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000018 від 10 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Honda Accord», р/н НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого згідно із Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; ключ запалювання транспортного засобу марки «Honda Accord», р/н НОМЕР_1 , чорного кольору, заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Айфон», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , а також згорток фольги сірого кольору, всередині якого знаходиться кристалічна речовина білого кольору, ззовні схожа на наркотичну, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні вимог решти клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1