Справа №705/570/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані клопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000116 від 29.01.2026 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івахни, Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 29.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 28.01.2026 близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у селищі Цибулів Уманського району Черкаської області біля Площі Миру, при спробі перевірити його військово-облікові документи співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 : командиром взводу роти охорони ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стрільцем взводу охорони ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оператором групи документального забезпечення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та діловодом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що відповідно до організаційно-розпорядчих документів ІНФОРМАЦІЯ_2 діяли у складі мобільної групи оповіщення та здійснювали заходи з оповіщення резервістів та військовозобов`язаних громадян, почав тікати. Під час переслідування ОСОБА_9 ОСОБА_4 останній, маючи на меті позбавлення ОСОБА_9 життя, діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , умисно наніс останньому ножем, який мав при собі та тримав у правій руці, один удар в ділянку голови, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани потиличної ділянки волосистої частини голови та тильної поверхні шиї з пошкодженням апоневротичного шолому голови, крайовим різаним пошкодженням окістя черепа, потиличної та задньої групи шийних м`язів з активною артеріальною кровотечею, після чого до ОСОБА_4 потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою припинення його злочинних дій було застосовано заходи фізичної сили, повалено на землю та знерухомлено. У подальшому потерпілого ОСОБА_9 госпіталізовано до КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня», де йому було надано медичну допомогу. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 не настали з причин, які не залежали від його волі.

28.01.2026 о 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

29.01.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

30.01.2026 слідчим суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, тобто до 28 березня 2026 року.

Керівником Уманської окружної прокуратури 23.03.2026 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

Двомісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 29.03.2026, однак завершити його у цей термін не надається за можливе, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження: висновок судово-медичної експертизи, встановити та допитати свідків, виконати вимоги ст. 290-291 КПК України; а також виконати інші необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії у яких виникне необхідність.

В якості підстав продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий зазначає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

У клопотанні слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 29.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.04.2026 року включно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд продовжити строк тримання під вартою підозрюваному без можливості внесення застави у межах строку досудового розслідування. Зазначив, щоризики, що стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на час звернення до суду із даним клопотанням продовжують існувати.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та продовження до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, що буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки його підзахисного.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

У силу ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000116 від 29.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

28.01.2026 о 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

29.01.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

30.01.2026 слідчим суддею Уманського міськрайонного суду Черкаської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, тобто до 28 березня 2026 року.

Керівником Уманської окружної прокуратури 23.03.2026 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 необхідно врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

1.Щодо обґрунтованості підозри

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі Нечипорук і Йонкало проти України термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена, враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтовується зібраними доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтованість підозри перевірялась слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу. Жодних доказів, які могли б дозволити суду зробити висновок про необґрунтованість підозри на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою в судовому засіданні надано не було.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 278 КПК України та на даному етапі сумнівів щодо його законності або порушення порядку вручення не викликає.

Даних про зміну раніше оголошеної підозри чи її скасування до суду не надано.

2. Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування

Строк дії запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 спливає 28.03.2026.

Зокрема, орган досудового розслідування зазначає, що двомісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 29.03.2026, однак завершити його у цей термін не надається за можливе, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження: висновок судово-медичної експертизи, встановити та допитати свідків, виконати вимоги ст. 290-291 КПК України; а також виконати інші необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії у яких виникне необхідність.

У зв`язку із вище наведеним, постановою керівника Уманської окружної прокуратури від 23.03.2026, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців з дня повідомлення про підозру.

Отже, у кримінальному провадженні продовжуються проводитися ряд слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, направлених на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставне затягування розслідування кримінального провадження, але існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

3.Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені цією статтею.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В обґрунтування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий посилався на те, що заявлені під час застосування вказаного запобіжного заходу ризики не зменшилися, продовжують існувати, та виправдовують продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

(І) Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та / або суду.

Надаючи оцінку тому, чи існує ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, суду, слідчий суддя виходить з сукупності встановлених відомостей, що може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на порушення відповідних обов`язків.

ОСОБА_4 усвідомлює, що вчинив умисний злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, і тяжкість та невідворотність вказаного покарання може спонукати його до переховування, зміни місця проживання, виїзду до непідконтрольних на даний час територій України. Підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків, шлюбу, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку.

(ІІ) Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя враховує, що підозрюваний вже вдався до застосування фізичного насилля під час вчинення вказаного злочину, що дає підстави вважати що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу, може вимагати дачу від свідків неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування, або ж взагалі не з`являтись за викликами слідчого, прокурора, слідчого суді та суду тим самим матиме можливість уникнення, або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Окрім цього, підозрюваним отримано копії процесуальних документів, які містять відомості з повними анкетними даними свідків. Хоча під час досудового розслідування свідки були допитані, разом з тим, відповідно до вимог статей КПК України доказом для суду, який розглядатиме кримінальне провадження по суті, у вигляді показів свідків, є тільки ті покази, які суд здобув безпосередньо під час судового розгляду справи по суті, а тому ризик впливу на свідків є високим.

(ІІІ) Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При встановленні наявності вказаного ризику слідчий суддя враховує, що підозрюваний може не прибувати за викликом слідчого, прокурора, затягувати проведення досудового розслідування.

(IV) Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказаний ризик підтверджується характером кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 . Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого проти життя та здоров`я особи, що характеризує його, як особу яка здатна застосовувати силу та інші засоби впливу з метою досягнення власних цілей, аж до спричинення смерті іншій особі. До того ж останній ніде не працює, не має власного постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність працевлаштування, як джерела законного доходу, а також згідно суті скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_4 проявляє агресивність, має схильність до конфліктів, при їх виникненні використовує фізичну силу, в зв`язку з цим підозрюваний може вчинити інший злочин.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, передбачених статтею 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання настанню вказаних ризиків.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини злочинів, суспільну небезпечність та характер вчинених злочинів, за якими підозрюється ОСОБА_4 , вважає, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а більш м`який запобіжний захід не може бути обраний.

Отже, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Таким чином, на даному етапі кримінального продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні та стороною захисту не доведені.

Доказів, які б дали суду можливість дійти висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу забезпечить його належну процесуальну поведінку і виключить зазначені вище ризики, до суду надано не було.

Суд звертає увагу, що дійсно, з перебігом часу досудового розслідування можуть змінюватися обставини та зникати ризики, існування яких було підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Проте, в судовому засіданні не було наведено доводів та не було встановлено фактів, які б свідчили про таку зміну обставин, яка б надала суду можливість фактично змінити обраний раніше запобіжний захід та застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід чи визначити розмір застави, або відмовити в задоволенні клопотання слідчого повністю.

За таких обставин, клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування є виправданим заходом та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 182, 183, 193-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, строком на 37 діб, тобто до 29.04.2026 включно, без можливості внесення застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору негайно після її оголошення,та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 24.03.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1