Cправа № 127/3553/26
Провадження № 1-кс/127/1480/26
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000076 внесеного до ЄРДР 04.03.2024, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 04.03.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 425, ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу першого заступника Міністерства оборони України від 03.08.2017 № 98 призначений на посаду начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниці Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління (далі КЕВ), на якій останній перебував до 12.09.2022.

Згідно з Положенням про квартирно-експлуатаційний відділ міста Вінниця (далі Положення), затвердженим Наказом начальника командувача Сил логістики Збройних Сил України від 17.12.2019 № 278, КЕВ м. Вінниці є державною установою, яка створена Міністерством оборони України (надалі Засновник), з метою забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, керівництва їх квартирно-експлуатаційними службами у зоні його відповідальності з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення, розвитку системи технічної експлуатації казармено-житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобільної готовності.

Відповідно до Положення визначено, що КЕВ м. Вінниці у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства оборони, директивами Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України, наказами та дорученнями командувача Сил логістики збройних Сил України, а також цим Положенням.

Статтею 3 Положенням, визначено основні завдання КЕВ м. Вінниці, зокрема:

- організація забезпечення військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, дислокованих у межах відповідальності, казармено-житловим фондом, комунальними спорудами, обладнанням та майном квартирно-експлуатаційної служби, ведення обліку та аналіз наявності і стану, правильного та раціонального використання земель, казармено-житлового фонду, комунальних споруд і обладнання;

- здійснення заходів з розквартирування військ та постанова на всі види квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, які формуються або передислоковуються, а також зняття з усіх видів квартирно-експлуатаційного забезпечення;

- організація забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщення;

- організація роботи з органами місцевого самоврядування при передачі майна і земель, які за рішенням Міністерства оборони України використовувати не планується;

- участь у прийомі в експлуатацію побудованих та відремонтованих будівель, комунальних споруд і інженерних мереж та устаткування;

- забезпечення військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, дислокованих у зоні його відповідальності, енергоносіями, комунальними послугами, паливом, пожежним обладнанням, меблями, казарменим інвентарем та іншим майном квартирно-експлуатаційної служби, комунальною технікою та механізмами, будівельними матеріалами та інженерним обладнанням для потреб експлуатації та ремонту фондів, контроль за їх використанням;

- планування та організація проведення видатків за спожиті енергоносії та отримані комунальні послуги військовими частинами та установами, у зоні відповідальності, забезпечення паливом, меблями, інвентарем, пожежним обладнанням, поточного ремонту і витрати на експлуатацію фондів, здійснення заходів щодо ефективного використання коштів;

- здійснення організаційно-технічних заходів та скорочення споживання комунальних послуг та енергоносіїв;

- ведення обліку казармено-житлового фонду, видача необхідних довідок, погодження проведення приватизації державного житлового фонду Міністерства оборони України;

- ведення бухгалтерського обліку у відповідності з вимогами керівних документів;

- здійснення дозволених видів господарської діяльності у відповідності до чинного законодавства України.

КЕВ м. Вінниці очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади у порядку, встановленому чинним законодавством.

При цьому, згідно з Положенням про КЕВ м. Вінниці, начальник КЕВ м. Вінниці відповідає, зокрема, за своєчасне, повне та якісне квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, закладів, установ, організацій Збройних Сил України, дислокованих у зоні відповідальності установи та виконання покладених на неї завдань.

Крім того, згідно з пункту 2 статті 8 Положення, начальник несе персональну відповідальність за фінансове планування потреб квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин і ефективне використання бюджетних асигнувань, що виділяються на квартирно-експлуатаційне забезпечення Збройних Сил України.

Також, згідно з статті 10 Положення, начальник КЕВ м. Вінниці:

- представляє інтереси Установи особисто без доручення (надає доручення на представництво установи) у місцевих органах виконавчої влади та місцевого самоврядування, державного казначейства, правоохоронних, судових органах інших державних установах, організаціях та підприємствах з питань квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України в межах своїх повноважень;

- очолює керівництво щодо забезпечнння військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, дислокованих у зоні відповідальності установи, казармено-житловим фондом, комунальними спорудами, їх технічною експлуатацією, наданням військовим частинам комунальних послуг та енергоносіїв, забезпечення їх меблями, казарменим інвентарем, технічним майном квартирно-експлуатаційної служби, пожежним обладнанням і запасними частинами для потреб експлуатації та поточного ремонту казармено-житлового фонду і комунальних споруд;

- укладає договори відповідно до чинного законодавства України;

- розподіляє виділені у його розпорядження кошти;

- списує матеріальні цінності та грошові кошти в розмірах і порядку, визначених чинним законодавством України.

Крім того, на військових службових осіб КЕВ м. Вінниці розповсюджувалися обов`язки посадових осіб військової частини (корабля) та з`єднання, пов`язані з веденням військового (корабельного) господарства, визначені Положенням про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300 (далі Положення № 300), оскільки згідно з указаним положенням, військовими частинами треба розуміти частини, які входять до складу з`єднань, окремі частини, кораблі, установи, військово-навчальні заклади, об`єкти та організації Збройних Сил України, які ведуть своє господарство, а також адміністративно-господарські частини, відділення, відділи, управління та інші господарські підрозділи, органи військового управління відповідних рівнів, на які покладені завдання щодо матеріального та технічного забезпечення діяльності цих органів та їх особового складу.

Згідно з п. 1.3 Положення № 300, останнє застосовується для всіх військових частин, кораблів, установ, військово-навчальних закладів, організацій та з`єднань Збройних Сил України на мирний та воєнний час при розташуванні у місцях постійної дислокації.

Згідно з п. 2.3 Положення № 300, командир військової частини (з`єднання) організовує військове (корабельне) господарство та керує ним. Керівництво він здійснює особисто, через штаб, своїх заступників, начальників родів військ та служб.

Згідно з п. 2.4 Положення № 300, організація та ведення військового (корабельного) господарства (господарська діяльність) включає:

- планування та організацію роботи служб, підрозділів та об`єктів господарського, технічного і медичного призначення, а також безперервне управління та здійснення контролю за цією роботою;

- своєчасне та повне доведення належних видів постачання, задоволення матеріально-побутових, культурних потреб та збереження здоров`я особового складу.

Згідно з п. 2.10 Положення № 300, найважливішими завданнями командирів, начальників та усього особового складу військових частин та з`єднань є: постійний розвиток військового (корабельного) господарства, впровадження наукової організації праці при його веденні, постійне поліпшення матеріально-побутових умов та задоволення культурних потреб військовослужбовців, ощадливі та економні витрати матеріальних засобів і коштів, уміле й ефективне використання техніки при виконанні господарських заходів.

Згідно з п. 3.1.1 Положення № 300, посадові особи військової частини і з`єднання, що здійснюють організацію та ведення військового (корабельного) господарства, відповідають за це господарство та виконують свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та цього Положення.

Згідно з п. 3.1.3 Положення № 300, командир військової частини (з`єднання) несе особисту відповідальність за організацію матеріального, медичного, ветеринарного, технічного, аеродромно-технічного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного та фінансового забезпечення; за забезпечення частини (з`єднання) матеріальними засобами і коштами та організацію їх перевезення, законність та доцільність їх витрачання; за підтримання у справному стані та правильне використання озброєння, бойової та іншої техніки, боєприпасів, пального, спеціальних споруд та інших матеріальних засобів; об`єктів навчально-матеріальної бази, казармено-житлового фонду, комунальних споруд та земельних ділянок; за проведення необхідних заходів щодо охорони навколишнього середовища в місцях дислокації та дій військ, а також за організацію протипожежної охорони та безпечну експлуатацію об`єктів держтехнагляду частини (з`єднання) і створення на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів.

Командир військової частини (з`єднання), яка має права юридичної особи, у межах своїх повноважень та виділених коштів має право укладати господарські угоди або договори та несе повну відповідальність за обґрунтоване і правомірне витрачання (використання) коштів на пов`язану з цими угодами діяльність.

Отже, ОСОБА_4 , будучи начальником КЕВ м. Вінниці, в силу покладених на нього організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, відповідно до частини третьої статті 18 Кримінального кодексу України був службовою особою.

Відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись вимог Конституції України, законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно зі статтею 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Крім того, ст. 16 Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з вимогами ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовці за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів.

Таким чином, ОСОБА_4 , маючи військове звання полковника та будучи начальником КЕВ м. Вінниці, тобто будучи військовим начальником, відповідно до примітки 1 статті 425 Кримінального кодексу України був військовою службовою особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», оголошено про проведення в Україні часткової мобілізації.

Згідно зі статтею 11 зазначеного Закону, рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.

Станом на 2021 рік відповідних рішень Президентом України не приймалося.

Таким чином, з 18.03.2014 і ц період з лютого по грудень 2021 року діяв особливий період.

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.01.2021 № 14 тимчасове виконання обов`язків начальника КЕВ м. Вінниця покладено на майора ОСОБА_5 , заступника начальника відділу головного інженера квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця.

15.02.2021 між КЕВ м. Вінниці (споживачем), в особі тимчасово виконувача обов`язків начальника КЕВ ОСОБА_5 та ТОВ «ЄВРОГАЗ ЛТД» (постачальника), в особі директора ОСОБА_6 , як з переможцем відкритих торгів у системі Prozorro, укладено договір про постачання електричної енергії споживачу від 26.02.2021 № ЕС-22/2021 (далі Договір № ЕС-22/2021), погоджено предмет, ціну та строк його дії, а саме: купівлю/продаж електроенергії в обсязі 15 209 125,48 кВт за ціною 2,29 грн за 1 кВт/год з урахуванням тарифу на послуги з передачі та ПДВ.

Даний договір зареєстрований та взятий на облік Головним управлінням державної казначейської служби України Вінницькій області 02.03.2021 за реєстраційним номером зобов`язання № 27 по КЕКВ 2273 «Оплата електроенергії».

Договірна ціна згідно договору була твердою та становила 34 828 897 гривень 35 копійок (з ПДВ).

Згідно п. 2.1 Договору № ЕС-22/2021, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору № ЕС-22/2021, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Згідно п. 5.1 Договору № ЕС-22/2021, Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Відповідно до п. 5.2 Договору № ЕС-22/2021, спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

Згідно п. 5.3 Договору № ЕС-22/2021, загальна сума цього Договору становить: 34 828 897,35 грн (тридцять чотири мільйони вісімсот двадцяти вісім тисяч вісімсот дев`яносто сім гривень 35 копійок) з ПДВ, в тому числі фінансування загального і спеціального фондів: загальний фонд державного бюджету 25 057 597,52 грн (Двадцять п`ять мільйонів п`ятдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто сім грн, 52 коп); спеціальний фонд державного бюджету, в т. ч. кошти отримані від орендарів та платних споживачів (відновлення понесення видатків): 9 771 299,83 грн (дев`ять мільйонів сімсот сімдесят одна тисяча двісті дев`яносто дев`ять гривень 52 копійки).

Відповідно до п. 5.4 Договору № ЕС-22/2021, сторона яка має бажання змінити ціну (тариф) постачання електричної енергії зобов`язана направити другій Стороні обґрунтовану письмову пропозицію, не пізніше ніж за 20 днів до дати пропонованої зміни ціни (тарифу). Сторона не має права відмовитись від виконання Договору через незгоду другої Сторони зі зміною ціни (тарифу), якщо їй не направлялась обґрунтована пропозиція, або обґрунтування було безпідставним.

Згідно п. 5.8 Договору № ЕС-22/2021, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 13.1 Договору № ЕС-22/2021, цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Згідно п. 13.2 Договору № ЕС-22/2021, Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов Договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати Договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, а також істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім виключного переліку випадків, в тому числі у разі зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника, та збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

В залежності від коливання ціни товару на ринку, сторони протягом дії договору можуть змінювати визначену в договорі ціну за одиницю товару пропорційно зміні ціни такого товару на ринку у порядку, передбаченому договором про закупівлю з дотриманням вимог Закону «Про публічні закупівлі».

Згідно листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 під пропорційністю розуміється збільшення ціни саме на такий відсоток, на який відбулося коливання на ринку, але не більше ніж на 10 відсотків. У разі збільшення ціни має зменшуватися кількість товару. Розрахунок відсотків зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах за потреби від останньої зміни ціни та кількості. Внесення змін до договору про закупівлю у випадках, передбачених Законом та умовами договору, має відбуватися шляхом укладення додаткової угоди, а також бути обґрунтованим та документально підтвердженим у спосіб, встановлений в договорі.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України начальник КЕВ м. Вінниця полковник ОСОБА_4 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, полковник ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника КЕВ м. Вінниці, знехтував вимогами законодавства, умисно, всупереч інтересам служби, перевищуючи свої службові повноваження, тобто своїми умисними діями, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не маючи обґрунтованих та документально підтверджених коливань ціни на ринку в період з 15.03.2021 по 22.11.2021, перебуваючи у службовому приміщенні КЕВ м. Вінниця, що дислокується за адресою: м. Вінниця, вул. Стрілецька, 87, протиправно уклав з директором ТОВ «ЄВРОГАЗ ЛТД» ОСОБА_6 додаткові угоди до Договору № ЕС-22/2021 про постачання електричної енергії на понад 10% від істотної ціни Договору всупереч Закону України «Про публічні закупівлі», а саме:

29.03.2021 додаткову угоду № 3, відповідно до якої погодив збільшення ціни за електроенергію з 01.03.2021 за 1 кВт/год електричної енергії, без урахування тарифу на її розподіл, до 2,48 грн з ПДВ та зменшивши загальний обсяг товару до 12 093 937,00 кВт.год;

31.08.2021 додаткову угоду № 4, відповідно до якої погодив збільшення ціни за електроенергію з 01.08.2021 за 1 кВт/год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії до 2,69 грн з ПДВ» та зменшивши загальний обсяг товару до 11 467 923,02 кВт.год;

29.09.2021 додаткову угоду № 5, відповідно до якої погодив збільшення ціни за електроенергію з 01.09.2021 за 1 кВт/год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії до 2,92 грн з ПДВ» та зменшивши загальний обсяг товару до 10 647 519,52 кВт.год;

13.10.2021 додаткову угоду № 7, відповідно до якої погодив збільшення ціни за електроенергію з 01.10.2021 за 1 кВт/год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії до 3,17 грн з ПДВ» та зменшивши загальний обсяг товару до 9 898 021,14 кВт.год.;

15.11.2021 додаткову угоду № 8, відповідно до якої погодив збільшення ціни за електроенергію з 01.11.2021 за 1 кВт/год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії до 3,45 грн з ПДВ» та зменшивши загальний обсяг товару до 9 270 584,18 кВт.год. та внісши зміни до п. 3 р. 5 Договору № ЕС-22/2021, а саме: «Загальна сума Договору становить: 29 992 963,77 грн (двадцять дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дві тисячі дев`ятсот шістдесят три гривні 77 копійок) з ПДВ, в тому числі фінансування загального і спеціального фондів: загальний фонд державного бюджету 26 209 850,26 грн; спеціальний фонд державного бюджету, в т.ч. кошти отримані від орендарів та платних споживачів (відновлення понесення видатків) 3 783 113,51 грн»;

16.11.2021 додаткову угоду № 9, відповідно до якої погодив збільшення ціни за електроенергію з 05.11.2021 за 1 кВт/год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії до 3,7622 грн з ПДВ та зменшивши загальний обсяг товару до 9 152 507,78 кВт/год;

18.11.2021 додаткову угоду № 10, відповідно до якої погодив збільшення ціни за електроенергію з 10.11.2021 за 1 кВт/год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії до 4,0897712 грн з ПДВ та зменшивши загальний обсяг товару до 9 034 431,38 кВт/год;

22.11.2021 додаткову угоду № 11, відповідно до якої погодив збільшення ціни за електроенергію з 16.11.2021 за 1 кВт/год електричної енергії з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії до 4,46374832 грн з ПДВ та зменшивши загальний обсяг товару до 8 892 739,64 кВт/год.

В результаті чого, начальник КЕВ м. Вінниці полковник ОСОБА_4 , перевищуючи свої службові повноваження, тобто своїми умисними діями, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, всупереч вищевказаним вимогам закону, у період з березня по листопад 2021 року, погодивши необґрунтовані зміни до істотних умов Договору № ЕС-22/2021 додатковими угодами № 3, № 4, № 5, № 7, № 8, № 9, № 10 та № 11, призвів до надлишково сплачених коштів при розрахунках між КЕВ м. Вінниці та ТОВ «ЄВРОГАЗ ЛТД» шляхом зміни цінового тарифу, визначеними всупереч вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» на загальну суму 5 187 392,22 грн. (п`ять мільйонів сто вісімдесят сім тисяч триста дев`яносто дві гривні 22 копійки).

За таких обставин, полковник ОСОБА_4 будучи військовою службовою особою - начальником КЕВ м. Вінниці, вчинив перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді матеріальної шкоди Міністерству оборони України в особі КЕВ м. Вінниці у розмірі 5 187 392,22 грн (п`ять мільйонів сто вісімдесят сім тисяч триста дев`яносто дві гривні 22 копійки).

Таким чином, полковник ОСОБА_4 підозрюється в вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, тобто у перевищенні військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Вищевказані обставини стали підставою для повідомлення ОСОБА_7 про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Вінницької обл., Ямпільського р-ну, с. Велика Кісниця, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий, на час вчинення кримінального правопорушення, перебував на посаді начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниці Південного територіального Квартирно-експлуатаційного управління.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 10.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: матеріалами тимчасового доступу до документів вилучених у КЕВ м. Вінниця, висновком експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи від 30.01.2026 № 10706/25-75/10707/25-71, показами свідків та іншими матеріалами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження у їх сукупності.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, тобто у перевищенні військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Санкція частини четвертої статті 426-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 461896347 від 27.01.2026, у підозрюваного ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), у приватній власності, перебувають три земельні ділянки з кадастровими номерами :01:009:0331, :01:023:0110, :01:002:0318.

Також підозрюваний ОСОБА_4 є власником:

автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_3 , vin-код НОМЕР_4 ;

автомобіля марки «TOYOTA CARINA 1.6», номерний знак НОМЕР_5 , vin-код НОМЕР_6 ;

причіп ПГ 02-Б, номерний знак НОМЕР_7 , vin-код НОМЕР_8 .

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так в ч. 6 ст. 170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З огляду на викладене, а саме те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, тобто у перевищенні військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, в органу досудового розслідування, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного.

Згідно частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Керуючись ст. 110, 131-132, 170, 171 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що майно належить підозрюваному ОСОБА_7 , а по справі завдано шкоду у великих розмірах, тому, з метою унеможливлення подальшого відчуження підозрюваним майна на час досудового розслідування та судового розгляду, а також з метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000076 внесеного до ЄРДР 04.03.2024, а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0331;

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:023:0110;

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0318;

- автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_3 , vin-код НОМЕР_4 ;

- автомобіль марки «TOYOTA CARINA 1.6», номерний знак НОМЕР_5 , vin-код НОМЕР_6 ;

- причіп ПГ 02-Б, номерний знак НОМЕР_7 , vin-код НОМЕР_8 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8