У Х В А Л А

17 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001085 від 06 серпня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченим під вартою, оскільки на теперішній час не зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України, що існували на час обрання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжного заходу, а саме, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, перешкоджати розгляду справи, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також продовжити злочинну діяльність, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисники заперечували проти клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт, так вказані прокурором ризики є недоведеними та не обґрунтованими.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд враховує вік та стан здоров`я обвинувачених, а саме даних, що вони працювали без належного оформлення не надано, вони неодружені, дітей на утриманні не мають, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше не були судимими, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання та вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що продовжують існувати ризики, що були підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а саме перешкоджати розгляду справи, незаконно впливати на свідків та потерпілого, продовжити злочинну діяльність, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Стороною захисту будь-яких належних та допустимих доводів на підтвердження неможливості подальшого перебування обвинувачених під вартою або на підтвердження відсутності вказаних вище ризиків суду не надано та про них строною захисту не заявлено. Стороною захисту не доведено про наявність міцних соціальних зв`язків, потійного місця проживання та наявності доходу.

Прокурором доведено про відсутність належних гарантій, які б переважали ризику ухилення від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому інший більш м`який запобіжний захід не може в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Прокурором доведена наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Суд вказує, що у даному випадку суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи особистості, має усунути загрози скоєння нових злочинів та ризик переховування від суду (відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерел доходу).

Суд, дійшовши висновку про продовження існування вказаних вище ризиків, виходячи з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог статті 199 КПК України, вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, яке інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою на 30 днів.

Ухвалою слідчого судді від 13.08.2025 року, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначений розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків передбачених цим кодексом.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою.

Продовжити захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 17 квітня 2026 року включно.

Залишити без змін раніше визначений ухвалою слідчого судді від 13.08.2025 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розміру застави.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення. Особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1