ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №619/6693/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/620/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 03 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_7 ,-

установила:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. с. Руська Лозова, Харківського району, Харківської області, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 13.10.2025 вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з призначенням іспитового строку 3 роки,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 , з урахуванням вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 13.10.2025, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 03.12.2025.

Також вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, у невстановлений слідством час, ОСОБА_7 , перебував поряд з територією ФОП ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Вважаючи, що за вказаною адресою може перебувати цінне чуже майно, за рахунок якого можна збагатитися, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на його таємне викрадення.

Бажаючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_9 , якому повідомив, що на території вказаного вище підприємства знаходиться майно, яке належить його батьку, яке він попросив допомогти йому вивезти.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, достовірно розуміючи, що згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого 24.02.2022 Верховною Радою України (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, ОСОБА_7 15.05.2024 в період часу з 13 години 03 хвилини по 13 годину 22 хвилини, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпечність та кримінально-протиправні наслідки своїх дій, свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, спільно з ОСОБА_9 , заїхав на власному транспортному засобі марки «Volkswagen» на територію ФОП ОСОБА_8 .

В подальшому залишивши вказаний транспортний засіб у зручному для нього місці, ОСОБА_7 пішки направився до гаражного приміщення, яке ФОП ОСОБА_8 використовує як сховище для запчастин. Після цього невстановленим способом ОСОБА_7 проник всередину вказаного приміщення та за допомогою ОСОБА_9 , який будучи введеним в оману, був впевнений в правомірності дій ОСОБА_7 , оскільки вважав, що майно всередині приміщення належить близьким особам останнього, та вони діють за їх згодою, викрав звідти наступне майно: 1 електродвигун «МТН 211-6, 7,5 кВт, 940 об/хв» вагою 135 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 22000 грн, 1 електродвигун «2В132М2, 11.0 кВт, 3000 об/хв» вагою 124 кг вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 8000 грн, 2 електродвигуна «АРМ 43-4, 1.5 кВт, 1350 об/хв» вагою 70 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 18000 грн кожен, 1 електродвигун «МТКН 112-6, 5.0 кВт, 890 об/хв» вагою 85 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 13000 грн.

Вказане майно ОСОБА_7 за допомогою ОСОБА_9 завантажив до свого транспортного засобу марки «Volkswagen», після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Викраденим майном ОСОБА_7 , розпорядився на власний розсуд, завдавши ФОП ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 79 000 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що на території ФОП ОСОБА_8 знаходиться цінне чуже майно, за рахунок якого можна збагатитися, 15.05.2024 в період часу з 16 години 12 хвилини по 16 годину 32 хвилини, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, достовірно розуміючи, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого 24.02.2022 Верховною Радою України (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, ОСОБА_7 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпечність та кримінально-протиправні наслідки своїх дій, свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, спільно з ОСОБА_9 , заїхав на власному транспортному засобі марки «Volkswagen» на територію ФОП ОСОБА_8 .

В подальшому залишивши вказаний транспортний засіб у зручному для нього місці, ОСОБА_7 пішки направився до гаражного приміщення, яке ФОП ОСОБА_8 використовує як сховище для запчастин. Після цього невстановленим способом ОСОБА_7 проник всередину вказаного приміщення та за допомогою ОСОБА_9 , який будучи введеним в оману, був впевнений в правомірності дій ОСОБА_7 , оскільки вважав, що майно всередині приміщення належить близьким особам останнього, та вони діють за їх згодою, викрав звідти наступне майно: 1 електродвигун «МТКН 211-6, 7,5 кВт, 980 об/хв» вагою 120 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 18000 грн, 2 електродвигуна «АРМ 43-4, 1,5 кВт, 1350 об/хв» вагою 70 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 18000 грн кожен, 2 електродвигуна «КГІ 2110- 30/4, 2,2 кВт, 0.30 об/хв, 165 кВт, 1400 об/хв» вагою 57 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 16000 грн кожен, 1 електродвигун «МТКН 112-6, 5,0 кВт, 890 об/хв» вагою 85 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 13000 грн, 1 електродвигун «АИММ100L2, 5,5 кВт, 3000 об/хв» вагою 65 кг, 1 електродвигун «АИММ100S2, 4,0 кВт, 3000 об/хв» вагою 60 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 9000 грн, 2 електродвигуна «КГ 1605 D6, 0,75 кВт, 910 об/хв» вагою 35 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 10000 грн кожен, 1 електродвигун «КГ 1608 D4, 2,3 кВт, 1300 об/хв» вагою 40 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 12000 грн.

Вказане майно ОСОБА_7 за допомогою ОСОБА_9 завантажив до свого транспортного засобу марки «Volkswagen», після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Викраденим майном ОСОБА_7 , розпорядився на власний розсуд, завдавши ФОП ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 150 000 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що на території ФОП ОСОБА_8 знаходиться цінне чуже майно, за рахунок якого можна збагатитися, 23.05.2024, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, достовірно розуміючи, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого 24.02.2022 Верховною Радою України (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, ОСОБА_7 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпечність та кримінально-протиправні наслідки своїх дій, свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, заїхав на власному транспортному засобі марки «Volkswagen» на територію ФОП ОСОБА_8 .

В подальшому залишивши вказаний транспортний засіб у зручному для нього місці, ОСОБА_7 пішки направився до гаражного приміщення, яке ТОВ «НВК Технології підйому» використовує як сховище для запчастин. Після цього невстановленим способом ОСОБА_7 проник всередину вказаного приміщення та викрав звідти наступне майно: 1 електродвигун «МТН 112-6, 5,0 кВт, 935 об/хв» вагою 102 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 15000 грн, 4 електродвигуна «КГ 1605 D6, 1,1 кВт, 1360 об/хв» вагою 35 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 10000 грн кожен, 1 електродвигун «КГ 1608 D4, 2,3 кВт, 1300 об/хв» вагою 40 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 12000 грн, 1 електродвигун «АРМ 43-8, 0,9 кВт, 635 об/хв» вагою 70 кг, вартістю згідно висновку експерта №3376/24 від 08.07.2024 18000 грн.

Вказане майно ОСОБА_7 завантажив до свого транспортного засобу марки «Volkswagen», після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Викраденим майном ОСОБА_7 , розпорядився на власний розсуд, завдавши ФОП ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 85 000 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що на території ФОП ОСОБА_8 знаходиться цінне чуже майно, за рахунок якого можна збагатитися, 27.05.2024, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, достовірно розуміючи, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого 24.02.2022 Верховною Радою України (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, ОСОБА_7 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпечність та кримінально-протиправні наслідки своїх дій, свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, заїхав на власному транспортному засобі марки «Volkswagen» на територію ФОП ОСОБА_8 .

В подальшому залишивши вказаний транспортний засіб у зручному для нього місці, ОСОБА_7 пішки направився до металевої конструкції з електромотором, яка знаходиться неподалік від гаражного приміщення.

В цей час, ОСОБА_7 помітив на одній з металевих конструкцій камеру (фотопастку) «Trail-camera» моделі «Wifi 940 Pro-li», вартістю згідно висновку експерта № 2804/24 від 07.06.2024 5039 гривень 30 копійок, яка належить ТОВ «НВК Технології підйому» та була встановлена її працівниками для забезпечення схоронності майна.

Після цього ОСОБА_7 бажаючи збагатитися за рахунок викрадення чужого майна, а саме вказаної камери (фотопастки) від`єднав її від металевої конструкції та завантажив до свого транспортного засобу марки «Volkswagen», після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Викраденим майном ОСОБА_7 , розпорядився на власний розсуд, завдавши ТОВ «НВК Технології підйому» матеріальної шкоди на раніше вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню ч. 4 ст. 70 КК України.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання суду на ч. 4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 13.10.2025 стосовно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України виконувати окремо.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так як висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, правильність встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та правова кваліфікація їх дій ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались обвинуваченим в ході судового розгляду в суді першої інстанції, то апеляційний суд не перевіряє вказаних обставин.

Апеляційні вимоги прокурора щодо застосування судом закону, який не підлягає застосуванню, а саме ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні обвинуваченому остаточного покарання, є вмотивованими.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 13.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки; у відповідності зі ст. 76 КК України на період іспитового строку покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанова) зазначено: коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 (справа №754/2749/17), у якій сформульовано висновок щодо застосування норми права, передбаченої у ч. 4 ст. 70 КК України, і вказано, що коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Також правова позиція щодо незастосування положень ч. 4 ст. 70 КК України викладена у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 (справа № 165/1919/15-к) та від 04.12.2018 (справа №186/1749/16-к).

За наведених вище обставин колегія суддів дійшла висновку, що вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 03.12.2025 в частині призначеного покарання підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, тобто застосуванням судом закону, який не підлягає застосуванню, а саме положень ч. 4 ст. 70 КК України, та необхідність самостійного виконання вироку.

Поряд з цим належить врахувати, що п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України передбачає у разі застосування закону, який не підлягає застосуванню зміну вироку суду першої інстанції, оскільки ці зміни не погіршують процесуальне становище обвинуваченого.

За наведених вище обставин апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, а вирок зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 03 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання суду на застосування ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2025 року виконувати самостійно.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді: