Справа № 521/2390/26
Номер провадження:1-кс/521/1013/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Одеса

Хажибейський районний суду м. Одеси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хажибейського районного суду м. Одеси клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 07.03.2025 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Одеса, одружений, з сердньо-спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, який на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду начальника відділу кадрів Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський», у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.5 ст.426-1 КК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 року в провадження слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.5 ст.426-1 КК України.

Крім того, 26.02.2026 року надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 07.03.2025 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.5 ст.426-1 КК України.

02.03.2026 року ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси, враховуючи позицію учасників провадження, було прийнято рішення про об`єднання вказаних клопотань в одне провадження у зв`язку із тим, що слідчий суддею будуть вирішуватися тотожні питання та з метою економії процесуального часу.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримала заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме відповідно вимог ст. 182 КПК України, вважає за доцільне визначити розмір застав або обрати домашній арешт. В обґрунтування клопотання зазначила, що ризики передбачені ст.177 КПК України, необґрунтованість зміненого повідомлення про підозру.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав клопотання захисника та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання, просила відмовити.

Заслухавши клопотання адвоката, думки прокурора, підозрюваного, суд приходить до наступних висновків.

Статтями 200, 201 КПК України регламентовано порядок розгляду клопотань про зміну запобіжного заходу.

Зокрема, у відповідності до ст.201 КПК України, клопотання про зміну запобіжного заходу має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції, якого здійснюється досудове розслідування - підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник.

Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням зазначення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Частиною 4 ст. 201 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

ТУ БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 07.03.2025 року. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Попередня правова кваліфікація за ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.364 та ч.5 ст.426-1 КК України.

16.07.2025 року ОСОБА_4 , який обіймав посаду начальника відділу кадрів в КП «ЖКС «Порто-Франківський» повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

17.07.2025 року до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права на внесення застави.

12.09.2025 року ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права на внесення застави, до ОСОБА_4

07.11.2025 року ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права на внесення застави, до ОСОБА_4

05.01.2026 року ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права на внесення застави, до ОСОБА_4 , строком до 05.03.2026 року.

02.02.2026 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри (за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України) та про нову підозру (за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України).

На переконання захисника існує ряд обставин, які є підставою для зміни запобіжного заходу, а саме:

Необґрунтованість зміненого повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 114-1 КК України та виключення з неї одного з епізодів, які слідство кваліфікує як ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Сторона захисту зазначає, що 16.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, а саме - у перешкоджанні ЗСУ, що виявилось у «фіктивному» бронюванні 14 працевлаштованих осіб на КП «ЖКС «Порто-Франківський».

02.02.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну вказаної підозри в частині виключення однієї з осіб, а саме - скасовано підозру у «фіктивному» працевлаштуванні працівника ОСОБА_8 , що свідчить про свідчить про часткове зменшення ступеня тяжкості підозри відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.114-1 КК України.

На думку захисника така зміна впливає на оцінку обґрунтованості раніше обраного запобіжного заходу. Це, у свою чергу, об`єктивно вимагає перегляду підходу до оцінки ризиків та пропорційності подальшого обмеження прав підозрюваного ОСОБА_4 .

Зазначає, що підстави для такого процесуального рішення стороні захисту не відомі, матеріали кримінального провадження стороні захисту не надаються, чим обмежується та порушується право на захист ОСОБА_9 , а також здійснюються перешкоди у наданні ефективної правової допомоги адвокатом.

Щодо необґрунтованості зміненого повідомлення про підозру, захист вважає змінене повідомлення про підозру від 02.02.2026 року необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на відсутність належного обґрунтування об`єктивної та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України. Крім того, на думку сторони захисту у зміненому повідомленні про підозру відсутня будь-яка конкретизація.

Протокол НСРД від 06.06.2025 року.

На думку сторони захисту, з протоколів НСРД не вбачається умислу на посягання на національну безпеку, змови з особами, що мали намір ухилитись від мобілізації або ж відомостей про безпідставне подання списків осіб для їх подальшого бронювання Міністерством економіки України.

Так, з протоколу НСРД від 06.06.2025 вбачається діалог з ОСОБА_10 , змістом якого є повідомлення останнього про те, що його було заброньовано і що КП «ЖКС «Порто-Франківський» може надати відповідну довідку.

Зі змісту діалогу із ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_12 повідомив останнього про необхідність надання належної кості колії ідентифікаційного коду.

Аналіз змісту інших розмов свідчить про обговорення організаційних питань роботи відділу кадрів в КП «ЖКС «Порто-Франківський», питання формування пакету документів для подання осіб на додаткові виплати тощо.

Більше того, вказаними протоколами підтверджується відсутність змови із ОСОБА_13 , а саме - відсутність надання ОСОБА_13 вказівок на бронювання «фіктивних» працівників, відсутність обставин обговорення чи планування, чи здійснення будь-яких інших дій чи хоча б словесне їх відображення, що свідчили б про перешкоджання діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 під час безпосереднього виконання ними своїх обов`язків.

Окрім того, сторона захисту зазначає, що в основу нового повідомлення про підозру за ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України фактично покладені однакові обставини що були в основі повідомлення про підозру за ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, вважає це за істотну помилку органу досудового розслідування, та за спробу притягнути двічі за одне і те саме діяння.

З поміж іншого, адвокат зазначає на необґрунтованість ризиків визначених ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі вищевикладених обставин, захисник просить змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням.

При вирішення питання про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із таких міркувань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК захисник підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Згідно із ч. 4 цієї статті таке клопотання розглядається слідчим суддею згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.

Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що усі перелічені стороною захисту відомості про особу підозрюваного, зокрема, анкетні відомості щодо нього, його соціальні зв`язки, стан здоров`я, фінансовий стан тощо були встановлені судом та не є тими обставинами, які беззаперечно гарантуватимуть належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тим більше не є тими обставинами, які повністю нівелюють заявлені стороною обвинувачення ризики.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або не були відомі суду.

Проаналізувавши вказане клопотання, додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін щодо наявності таких обставин, слідчий суддя приходить висновку про те, що стороною захисту не наведено таких обставин, які можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Так, виходячи зі змісту клопотання, сторона захисту висловлює незгоду із процесуальними рішенням органу досудового розслідування.

У той же час, така незгода не може бути сама по собі бути підставою для зміни запобіжного заходу, а сторона захисту не була позбавлена права оскаржити відповідне рішення до апеляційного суду.

Як встановлено із матеріалами, долученими до клопотання, таким правом сторона захисту скористалася і відповідне рішення переглядалося Одеським апеляційним судом, який ухвалою від 04.02.2026 року, залишив рішення без змін, погодившись із наявністю ризиків такого рівня, які можуть бути нівельовані саме запобіжним заходом у виді тримання під вартою.

Щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та їх зменшення чи зникнення з часу останнього продовження строку дії, то слідчий суддя не може погодитися із вказаним.

На переконання слідчого судді, наведені захисниками доводи жодним чином не дають підстав для висновку про відсутність існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України які були встановлені в ухвалі Одеського апеляційного суду від 04.02.2026 року.

Із наданої стороною захисту медичної документації не встановлено обставин про наявність у підозрюваного будь-яких захворювань, які би унеможливлювали подальше перебування під вартою.

При цьому, не можуть бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу належна процесуальна поведінка підозрюваного, яка фактично забезпечуються саме мірою та обмеженнями запобіжного заходу.

З огляду на наявні матеріали слідчий суддя доходить висновку, що застосований відносно підозрюваного запобіжний захід наразі достатньою мірою нівелює наявні ризики. Тобто в даному випадку тривалість та ступінь обмеження прав підозрюваного постійно перевіряється, а також з урахуванням часу їх застосування та обставин змінюється запобіжний захід, який би міг забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного та недопущення реалізації ним ризиків.

Враховуючи, що стороною захисту не наведено обставин, які можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Стосовно клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання, так як вважала мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід.

Захисник, виклавши свої заперечення у письмовому виді, заперечував проти задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою відносно підзахисного, вважаючи клопотання сторони обвинувачення не обґрунтованим, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право подати клопотання про продовження строку тримання під вартою не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали тримання під вартою.

Детективами ТУ БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 07.03.2025 року. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Попередня правова кваліфікація за ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.364 та ч.5 ст.426-1 КК України.

16.07.2025 року ОСОБА_4 , який обіймав посаду начальника відділу кадрів в КП «ЖКС «Порто-Франківський» повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

17.07.2025 року до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права на внесення застави.

12.09.2025 року ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права на внесення застави, до ОСОБА_4

07.11.2025 року ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права на внесення застави, до ОСОБА_4

05.01.2026 року ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права на внесення застави, до ОСОБА_4 , строком до 05.03.2026 року.

02.02.2026 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри (за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України) та про нову підозру (за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України).

04.02.2026 року ухвалою Одеського апеляційного суду, ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 05.01.2026 року залишено без змін.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколи затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину від 16.07.2025;

протоколи проведених негласних слідчих (розшукових) дій у яких зафіксовано спілкування, як між собою ОСОБА_14 з ОСОБА_4 , так і з третіми особами, в тому числі з формально працевлаштованими працівниками КП «ЖКС «Порто-Франківський», які фактично не виконували свої обов`язки за посадами. Зі змісту протоколів вбачається, що посадовими особами КП «ЖКС Порто-Франківський» розроблено та реалізовано протиправний механізм перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період шляхом сприяння ухиленню осіб від мобілізації, шляхом бронювання таких формально працевлаштованих працівників;

протоколи, складеними за результатами проведених санкціонованих обшуків, в ході яких у ОСОБА_14 , ОСОБА_4 та інших осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, вилучено: чорнові записи, банківські карти формально працевлаштованих працівників КП «ЖКС Порто-Франківський», які фактично не виконували своїх обов`язків та термінали мобільного зв`язку, відомості збережені у яких підтверджують встановлені досудовим розслідуванням обставини;

протоколи допитів понад 100 свідків (більшість допитано в порядку ст. 615 КПК України шляхом здійснення відеофіксації), у тому числі формально працевлаштованих осіб працівників КП «ЖКС «Порто-Франківський», в тому числі: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також інших осіб, показання яких підтверджують фактичне невиконання досліджуваними 90 працівниками

КП «ЖКС «Порто-Франківський» своїх обов`язків за посадами;

отримані висновки 24 судових почеркознавчих експертиз щодо належності підписів у табелях обліку робочого часу ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та іншим службовим особам КП «ЖКС «Порто-Франківський»;

протоколи оглядів вилучених під час проведення 77 санкціонованих обшуків, предметів, в тому числі мобільних телефонів формально працевлаштованих осіб працівників КП «ЖКС «Порто-Франківський» з наявними листуванням, медіа-файлами, зі змісту яких вбачається відсутність виконання ними обов`язків за посадами та проведення робочого часу на власний розсуд, не пов`язаний із виконанням трудових функцій у КП «ЖКС «Порто-Франківський»;

довідки про місця з`єднання мобільних телефонів осіб, які імовірно причетні до вчинення кримінальних правопорушень, що містять відомості стосовно не перебування 90 працевлаштованих на різних посадах у КП «ЖКС «Порто-Франківський» працівників, у тому числі заброньованих від мобілізації, у робочий час у зонах відповідальності виробничих дільниць КП «ЖКС «Порто-Франківський» на яких кожен з вказаних осіб повинен здійснювати свою трудову діяльність;

висновок експерта № 5494-34-25 від 26.01.2026 за результатами проведеної судової економічної експертизи, що підтверджує завдання збитків внаслідок вчиненого підозрюваними у кримінальному провадженні злочину.

відомості, отримані за результатами здійснення 25 тимчасових доступів до речей і документів, які перебувають у володінні банківських установ, РТЦК та СП;

інші матеріали кримінального провадження.

Підставами продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність підстав виконання наступних процесуальних дій, а саме: - отримати висновки призначених 10-ти судових почеркознавчих експертиз;

- призначити та отримати висновки почеркознавчих табелів щодо реєстрів розподілу заробітної плати робітників комплексного прибирання виробничих дільниць КП «ЖКС «Порто-Франківський» №№1-8 протягом лютого 2024 року липня 2025 року

- отримати висновок призначеної судової економічної експертизи стосовно нарахувань, здійснених 90 формально працевлаштованим працівникам КП «ЖКС «Порто-Франківський», якими обов?язки за посадами не здійснювались, протягом періоду з лютого 2024 року по липень 2025 року;

- закінчити проведення оглядів документів, які отримано в ході здійснення тимчасових доступів до речей і документів, які перебувають у володінні банківських установ, стосовно рахунків формально працевлаштованих працівників КП «ЖКС «Порто-Франківський» та осіб, якими здійснювалось отримання заробітних плат зазначених працівників із банківських терміналів;

- за результатами оглядів руху коштів у банківських установах та отриманих фотознімків осіб, якими здійснювалось одержання заробітних плат формально працевлаштованих працівників КП «ЖКС «Порто-Франківський», призначити та провести судові портретні експертизи з метою встановлення осіб, які фактично здійснювали зняття готівки у банківських терміналах з карткових рахунків формально працевлаштованих працівників КП «ЖКС «Порто-Франківський»;

закінчити скасування грифів секретності з матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій (загалом у кримінальному провадженні отримувалось понад 120 ухвал слідчих суддів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, за результатами виконання яких оперативним підрозділом складено більше 150 протоколів;

допитати в порядку ст. 615 КПК України інших свідків, які обізнані про обставини, що встановлюються під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, зокрема ще не допитаних працівників та службових осіб КП «ЖКС «Порто-Франківський», провести повторні допити окремих свідків із урахуванням здобутих в ході досудового розслідування нових доказів;

за результатами отримання висновків почеркознавчих, економічної та портретних судових експертиз, визначити остаточне коло причетних до вчинення злочинів осіб та повідомити їх про підозру;

- встановити інших осіб, імовірно причетних до вчинення злочину та надати правову оцінку їх діям;

- перевірити інші обставини, встановлені в ході досудового розслідування, на предмет причетності підозрюваних та інших осіб до вчинення інших протиправних діянь;

надати правову оцінку іншим фактам та обставинам, які досліджуються у цьому кримінальному провадженні, зокрема, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1 КК України;

визначитись за результатами досудового розслідування та зібраних матеріалів досудового розслідування з остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваних, яким, за наявності підстав, повідомити про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення;

виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність у яких може виникнути під час проведення досудового розслідування.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваних до вчинення кримінальних правопорушень за обставинами кримінального провадження.

Разом з тим, під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

Як вбачається з обставин кримінального провадження, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та для запобігання ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суворістю можливого покарання та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами.

Зокрема, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, що віднесене до злочинів проти основ національної безпеки України, та у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, вчинення яких інкримінується особі в умовах воєнного стану та санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести та до восьми років відповідно з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що також створює додатковий ризик того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду..

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також, наразі існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у незаконному впливі на свідків, зокрема службових осіб КП «ЖКС «Порто-Франківській», якими здійснювалось табелювання (начальники виробничих дільниць) осіб, які не виконували обов?язки за посадами, а також працівників даного комунального підприємства, які були фіктивно працевлаштовані до нього (перелік анкетних даних осіб зазначений на стор. 13-21 клопотання), покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що дає підстави вважати, що підозрюваний для уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на свободі, зможе самостійно або через інших осіб незаконно впливати на допитаних, а також ще не допитаних свідків у цьому провадженні, з метою зміни або відмови від дачі останніми свідчень.

Крім цього, існує ризик вказаний в п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України враховуючи підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину проти основ національної безпеки України та тяжкого корупційного злочину, в умовах воєнного стану, вчинення яких здійснювалось протягом тривалого проміжку часу з корисливих мотивів та мало системний характер, може вдатися до спроби вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході досудового слідства та під час судового засідання прокурором було доведено, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1.Переховуватись від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, за який, у разі визнання особи винною, законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, зазначена обставина на етапі притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі цілком може бути мотивом та підставою для переховування від органів досудового розслідування чи суду.

2. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом незаконного впливу на свідків, яким відомі обставини злочину, оскільки перебуваючи на свободі, може самостійно або через інших осіб, впливати на свідків з метою зміни ними показів на свою користь або відмови від дачі останніми свідчень.

3. Не виключається вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваному пред`явлена підозра у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України, вчиненої з корисливих мотивів, яка мала тривалий характер.

На обґрунтування наведеної версії розвитку подій прокурором додано до клопотання низку документальних доказів, дослідивши які слідчий суддя прийшов до висновку, що викладені обставини вчинення дій, інкримінованих ОСОБА_4 із високою ймовірністю мали місце та могли бути вчинені за описаних у клопотанні обставин, що є достатнім для вирішення питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу.

Підставою та метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.5 ст.426-1 КК України, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі конкретні обставини.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст.197 ч.1 КПК України регламентовано, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Суд також враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним дій, перелік яких визначений у ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створить загрозу суспільству.

Виключних обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, слідчим суддею прийняті до уваги доводи сторони захисту, разом з цим вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів, які є вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та забезпечити належної поведінки ОСОБА_4 .

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, доданих до клопотання, в силу характеру та суті пред`явленої ОСОБА_4 підозри, зважаючи на особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, утриманців, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує у разі визнання особи винною, та одночасної потреби у проведенні низки слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, як вбачається досудове розслідування триває, приймаючи до уваги специфіку інкримінованого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого відповідно ст.12 КК України, за наявності встановлених ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.п.1,3,5 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вважає за доцільне продовжити відносно ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 діб, що на думку суду у даному випадку є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини.

Крім того, статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання особою обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому положеннями ст.176 ч.6 КПК України регламентовано, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Разом з цим, за змістом положення ст.183 ч.4 п.5 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, яке вчинене в умовах воєнного стану, суд на момент розгляду даного клопотання не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 07.03.2025 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком 58 /п`ятдесят вісім/ днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.04.2026 року включно без визначення розміру застави.

Копії ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1