ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
№ провадження 1-кс/646/310/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового засідання:

представник скаржниці ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 ,

начальник відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова в режимі відеоконференції матеріали скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002254 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , у якій він просить визнати рішення слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 13 лютого 2026 року незаконним; визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 від 30.09.2025 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, відповідно до частини шостої статті 55 Кримінального процесуального кодексу України; зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , чи іншу компетентну посадову особу, в провадженні якої знаходиться кримінальне провадження, вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В обгрунтування скарги зазначено, що 30 вересня 2025 року приблизно о 05:30 годині за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено капітана ОСОБА_6 , офіцера військової частини НОМЕР_1 з вогнепальним пораненням в голову.

За даним фактом було відкрито кримінальне провадження № 0002254, відомості про яке 30 вересня 2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється старшою слідчою відділення № 3 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_7

02 жовтня 2025 року між дружиною ОСОБА_6 - ОСОБА_3 та адвокатським бюро «Олександра Агудалічева» укладено договір про надання правничої допомоги.

16 жовтня 2025 року адвокатом ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку на адресу Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області направлено клопотання з письмовою заявою ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, відомості про яке 30 вересня 2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак, вказане клопотання повернулось у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

24 листопада 2025 року на електронну адресу СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області та безпосередньо старшій слідчій відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 було направлено клопотання з письмовою заявою ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 від 30 вересня 2025 року.

02 грудня 2025 року на електронну адресу адвоката ОСОБА_4 надійшла постанова слідчої про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у даному кримінальному провадженні. Постанова мотивована тим, що проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що факт насильницької смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і причетності до неї інших осіб в ході проведеної перевірки свого підтвердження не знайшов.

Ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова було скасовано вказану вище постанову та зобов`язано орган досудового розслідування повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254.

13 лютого 2026 року слідчим у кримінальному провадженні - начальником відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 було прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Як зазначив представник скаржниці, рішення слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 13 лютого 2026 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні є незаконним та необгрунтованим.

У судове засідання 23 лютого 2026 року начальник відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 не з`явилась, про дату та час проведення судового засідання була повідомлена належним чином, заяв/клопотань на адресу суду не надходило.

Ураховуючи положення частини третьої статті 306 Кримінального процесуального кодексу України та стислі строки розгляду скарги, встановлені частиною другою статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя дійшла висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності особи, рішення якої оскаржується.

Представник скаржниці ОСОБА_4 у судовому засіданні доводи скарги підтримав та просив її задовольнити.

Слідча суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку представника скаржниці, дійшла таких висновків.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 13 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України.

У якості мотивів прийнятої постанови зазначено, що на даному етапі досудового розслідування встановлено, що смерть настала внаслідок самогубства, що за відсутності ознак складу злочину, передбаченого статтею 120 Кримінального кодексу України, є подією, а не протиправними діяннями третіх осіб.

Оскільки матеріали провадження не містять відомостей про вчинення стосовно загиблого або заявниці будь-якого кримінального правопорушення, факт родинних зв`язків та пов`язані з ними емоційні переживання заявниці не є достатньою підставою для визнання її потерпілою у розумінні кримінального процесуального закону.

Органом досудового розслідування не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про заподіяння ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди кримінальним правопорушенням та наявність підстав, передбачених статтею 55 Кримінального процесуального кодексу України, для визнання ОСОБА_3 потерпілою кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із частиною першою статті 7 Кримінального процесуального кодексу України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Як зазначено у частині першій статті 21 Кримінального процесуального кодексу України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 18) частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною першою статті 303 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до статті 55 Кримінального процесуального кодексу України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Згідно із пунктом 1) частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Як убачається зі змісту постанови слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , підставою для відмови у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 від 30 вересня 2025 року, є те, що на даному етапі досудового розслідування встановлено, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок самогубства, що за відсутності ознак складу злочину, передбаченого статтею 120 Кримінального кодексу України, є подією, а не протиправними діяннями третіх осіб.

Слідча суддя зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 91 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із частинами першою та третьою статті 93 Кримінального процесуального кодексу України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

У статті 56 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право, зокрема, подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти відводи та клопотання.

Кримінальне провадження № 0002254, відомості про яке 30 вересня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на теперішній час не закрито та триває.

Отже, встановлення обставин кримінального правопорушення, є безпосередньою метою досудового розслідування, спрямованою на здійснення завдань кримінального провадження і потерпілий має право приймати участь в цьому процесі шляхом реалізації своїх прав, передбачених статтею 56 Кримінального процесуального кодексу України, а той факт, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено наявність таких обставин, не може слугувати обгрунтованою підставою для відмови у визнанні особи потерпілою.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002254 від 30 вересня 2025 року здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, рішення про зміну правової кваліфікації чи закриття кримінального провадження органом досудового розслідування прийнято не було, правовою підставою розслідування залишається саме можливе умисне позбавлення життя ОСОБА_6 .

За таких обставин припущення про самогубство є лише однією з версій, що підлягає перевірці під час досудового розслідування, та не набуло статусу встановленої обставини у процесуальному розумінні.

Отже, наведені слідчим у кримінальному провадженні - начальником відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 мотиви прийнятої постанови не можуть бути використані як належне й достатнє обґрунтування для обмеження процесуальних прав близького родича померлого, у тому числі права на визнання потерпілим та реалізацію передбачених законом гарантій участі у кримінальному провадженні, яке наразі триває.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 110 Кримінального процесуального кодексу України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Ураховуючи викладене вище, слідча суддя дійшла висновку, що постанова начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 13 лютого 2026 року про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про визнання останньої потерпілої у кримінальному провадженні № 0002254 від 30 вересня 2025 року підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги представника скаржниці про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 від 30 вересня 2025 року та зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , чи іншу компетентну посадову особу, у провадженні якої знаходиться кримінальне провадження, вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого слідча суддя зазначає таке.

Згідно із частиною третьою статті 26 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положеннями статті 22 Кримінального процесуального кодексу України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно із частиною п`ятою статті 40 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Частиною другою статті 307 Кримінального процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік ухвал, які слідчий суддя може постановити за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.

Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2008 року у справі №21-319во07 зазначив, що законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність.

По відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично бере участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні, передбаченій частиною третьою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя не має права покласти на слідчого зобов`язання визнати особу потерпілим у кримінальному провадженні, що за своєю суттю свідчить про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого.

Слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, що віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, які є самостійними у прийнятті таких рішень, відповідно до положень статей 36, 40 Кримінального процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2022 року у справі № 522/7836/21.

Оскільки заявлене представником скаржниці ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 прохання виходить за межі компетенції слідчого судді, а його задоволення призведе до фактичного втручання слідчого судді у процесуальні повноваження слідчого та виконання функцій державного обвинувачення, слідча суддя дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги у цій частині.

Керуючись статтями 306 та 307 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002254 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України - задовольнити частково.

Постанову слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 від 13 лютого 2026 року про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України - скасувати.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 повторно розглянути заяву адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , від 16 жовтня 2025 року про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України.

У задоволенні скарги в частині визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, та зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні - начальника відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, або іншої посадової особи, в провадженні якої знаходиться кримінальне провадження, вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого - відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 309 Кримінального процесуального кодексу України дана ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає; заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1