справа № 208/1833/26
провадження № 1-кс/208/915/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м.Кам`янське

клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 12.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшло вказане клопотання, у якому слідчий ОСОБА_3 просить слідчого суддю накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке вилучено під час обшуку 26.02.2026 за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти у сумі 200 (двісті) гривень 1 (однією) купюрою з серією та номером БР 0269050, поміщено до сейф пакету № PSP 1417452.

В судове засідання слідчий не з`явився, на адресу суду надіслав заяви про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки невідомо.

ОСОБА_5 , щодо майна якого вирішується питання про арешт, в судове засідання не з?явився, був повідомлений належним чином, на підставі ст.172 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна по суті.

Відповідно до приписів ч.4 ст.170 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів клопотання, в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування за №0000139 від 12.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

26.02.2026 відповідно до протоколу обшуку, який було проведено за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено наступне майно:

- грошові кошти у сумі 200 (двісті) гривень 1 (однією) купюрою з серією та номером БР 0269050, поміщено до сейф-пакету № PSP 1417452.

Вказане майно постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 26.02.2026 було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Так, слідчий, за погодженням з прокурором, у своєму клопотанні просить накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, у запобіганні можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Підставою для накладання арешту на майно є обґрунтована підозра вважати, що вилучена річ відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовим доказом з підстав, наведених вище за текстом, та має доказове значення для встановлення таких фактичних обставин події кримінального правопорушення як механізм вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації кримінального правопорушення та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України, ст.173 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 12.02.2026, за за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучено 26.02.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти у сумі 200 (двісті) гривень 1 (однією) купюрою з серією та номером БР 0269050, поміщено до сейф пакету № PSP 1417452.

Заборонити користування та розпоряджання вищевказаним майном.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1