Справа № 134/1653/24
УХВАЛА

02 березня 2026 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Крижопіль в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

Ухвалою суду від 22 січня 2025 року, винесеною у протокольній формі, що зафіксовано у журналі судового засідання, визначено обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження, відповідно до якого суд задовольнив клопотання прокурора про допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , зазначених в реєстрі матеріалів доданих до обвинувального акту.

Із 27 серпня 2025 року суд розпочав допит свідків сторони обвинувачення, зазначені свідки викликано до суду в судове засідання вперше на 27 серпня 2025 року, з цього часу, кримінальне провадження неодноразово відкладалося, зокрема на 23 вересня 2025 року, 21 жовтня 2025 року, 10 листопада 2025 року, 03 грудня 2025 року, 08 січня 2026 року 12 лютого 2026 року, 02 березня 2026 року з причин неявки свідків в судові засідання, в жодне судове засідання вказані свідки не з`явилися. За цей час жодного свідка не було допитано.

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно приписів ч. 3 ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України, прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 11.08.2020 року в справі №288/113/15-к, суд не має вживати активних дій для забезпечення явки свідків обвинувачення, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності та неупередженості суду, відображеної, зокрема у частині 6 ст. 22 КПК України.

Не зважаючи на створення судом необхідних умов для проведення допиту свідків обвинувачення, останнім протягом тривалого часу, а саме з 27 серпня 2025 року не забезпечується явка свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання для їх допиту, що призводить до неодноразових відкладень судових засідань та до затягування розгляду справи, а відтак не дозволяє суду завершити допит свідків обвинувачення та перейти до наступної стадії судового розгляду.

За ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Дана норма імплементована в національне законодавство та закріплена в частині першій ст. 21 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

За ч. 5 ст. 28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження серед іншого, є забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду і згідно ст. 28 КПК України забезпечення судового провадження в розумні строки покладено на суд.

Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості обвинувачених та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист (частини перша, друга ст. 114 КПК України).

З огляду на викладене, з урахуванням принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які, на думку суду, не будуть порушені, оскільки стороною обвинувачення заявлено про необхідність допиту всіх свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, однак їх прибуття в суд стороною обвинувачення не забезпечується, що призводить до затягування розгляду справи та не дозволяє суду здійснити розгляд кримінального провадження в розумні строки, виходячи з положень кримінально-процесуального закону, враховуючи тривалий час перебування даної справи в провадженні суду, зокрема через недотримання стороною обвинувачення вимог ст. ст. 23, 327 КПК України, усвідомлюючи особисту відповідальність, з метою вжиття всіх необхідних заходів відносно неухильного дотримання процесуальних строків та не порушення прав учасників провадження щодо справедливого розгляду та вирішення справи в розумні строки, уникнення обставин, які негативно впливають на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади, суд вважає за необхідне встановити стороні обвинувачення строк для забезпечення прибуття свідків обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 для їх безпосереднього допиту в судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що вчинення відповідних процесуальних дій стороною обвинувачення є правом, а не обов`язком. Однак, визнання судом строку для їх вчинення означає, що після завершення таких строків, вважатиметься, що прокурором були реалізовані відповідні процесуальні права та обов`язки незалежно від того, вчиненні ним зазначені процесуальні дії, чи ні.

Керуючись ст. ст. 23, 28, 114, 327, 369-372 КПК України, суд, -

постановив:

Встановити граничний строк стороні обвинувачення для виконання нею вимог ст. ст. 23, 28, 327 КПК України, а саме забезпечення прибуття свідків обвинувачення: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , для їх допиту під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 від 15 липня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - до 20 квітня 2026 року включно.

Роз`яснити стороні обвинувачення, що у разі незабезпечення явки свідків обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до Крижопільського районного суду Вінницької області до 20 квітня 2026 року включно, суд визнає допит вказаних осіб під час розгляду цього кримінального провадження неможливим, через незабезпечення їх прибуття внаслідок недотримання прокурором вимог ст. ст. 23, 28, 327 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя