ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/340/26 Справа № 932/729/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 27 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000125 від 25 січня 2026 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровська, громадянина України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисниці ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 27 січня 2026 року задоволено частково клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, до 19-00 години 24 березня 2026 року включно, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 гривень. У задоволенні клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, на які посилався старший слідчий, тяжкість покарання, особу підозрюваного, наявність судимості, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам та забезпечити дотримання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Слідчим суддею враховано відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, вік, ту обставину, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК, та визначено підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

За змістом апеляційної скарги захисниця просить скасувати ухвалу слідчого судді та прийняти нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги вважає ухвалу необґрунтованою, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, не доведеними та такими, що не підтверджені відповідними доказами.

Стверджує, що її підзахисний має постійне місце реєстрації, міцні соціальні зв`язки, сім`ю - бабусю та дядька, вказує, що мати померла, а батько наразі проходить військову службу. Захисниця також наголошує на молодому віці підозрюваного. Крім того, вказує, що у підозрюваного відсутній закордонний паспорт за яким він може виїхати з України.

На думку захисниці, слідчим суддею не враховано ту обставину, що раніше під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного, останнім не порушувалися покладені процесуальні обов`язки.

Вважає підстави, викладені в клопотанні сторони обвинувачення, недостатніми для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, а визначений мінімальний розмір застави є непомірним для ОСОБА_7 та його родини.

Позиції учасників судового провадження.

Захисниця та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених в скарзі, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисниці, ухвалу суду вважає законною та обґрунтованою у зв`язку з чим просила залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисниці підозрюваного, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони підозрюваного, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними з огляду на таке.

Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_7 25.01.2026 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Висновки слідчого судді, що існують достатньо відомостей та обставин, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, тому такі висновки слідчого судді є обґрунтованими та не оскаржуються в апеляційній скарзі самим підозрюваним та його захисницею.

Твердження захисниці про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та про можливість їх запобігання шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваному ОСОБА_7 інкримінуються вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому він розуміє тяжкість та строк покарання, яке йому може бути призначено в разі визнання винуватим, а також вагомість доказів обвинувачення проти нього, що може спонукати його до переховування від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

У зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що існує достатня ймовірність того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою зміни їх показів.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних, умисних, корисливих злочинів, а саме вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2024 ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК, на підставі ч. 1 ст. 70 КК призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76, 104 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки.

В період іспитового строку ОСОБА_7 знову підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, що, за відсутності інформації про офіційне працевлаштування, у своїй сукупності вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд надає й належну оцінку відомостям про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше судимий, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, тобто не має стабільного та легального джерела доходу, що в сукупності з встановленими слідчим суддею ризиками свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного окрім як шляхом застосування до нього такого виключного запобіжного заходу.

Під час перевірки доводів апеляційної скарги, які зводяться до того, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, апеляційний суд зауважує на тому, що стороною захисту не надано жодних підтверджувальних документів про таке. Більше того, навіть у разі підтвердження зазначеної обставини, це не спростовує правильності висновків слідчого судді, оскільки не є самодостатньою підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, з огляду також й на те, що ці обставини не стали стримуючим чинником для ОСОБА_7 , які б запобігли вчиненню нового кримінального правопорушення у якому останній обґрунтовано підозрюється.

Слідчим суддею враховано обставини на виконання вимог ст. 178 КПК, та вірно зазначено, що на даному етапі кримінального провадження більш ефективним щодо інших запобіжних заходів, з метою запобігання вчиненню поза процесуальних дій та неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК).

Також, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визначив підозрюваному заставу, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, що є мінімально визначеним розміром та відповідає критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), забезпечить досягнення її мети, адже розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194, 199 КПК України, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу підозрюваного слід залишити без задоволення.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 27 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4