1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4277/25 1-кс/335/711/2026
03 березня 2026 року м. Запоріжжя
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 з 16.10.2023 зареєстрований як фізична особа-підприємець із основним видом підприємницької діяльності «Відновлення відсортованих відходів» код згідно із КВЕД 38.32. При цьому, у ході здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_5 використовував промислове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , у якому встановлено промислове обладнання для переробки вторинної сировини, а саме: два преса 16т для пресування вторинної сировини, дробарка 22 КВт, ?мийка зі шнеком 4 КВт, центрифуга 2 КВт та ?ванна для мийки дробленого пластику.
ОСОБА_5 будучи добре обізнаним із положеннями законодавства України, які регламентують порядок ліцензування діяльності з управління небезпечними відходами, за відсутності ліцензії на управління відходами, залучивши до протиправної діяльності свою дружину ОСОБА_4 , з початку 2024 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), організували виробничий процес, пов`язаний із управлінням небезпечними відходами, який полягав у комплексі заходів із збирання, перевезення, оброблення (відновлення, у тому числі сортування, та видалення) відходів, шляхом організаційного та матеріально-технічного забезпечення виробництва обладнанням та устаткуванням за адресою: АДРЕСА_1 (координати 47.855492, 35.158082).
Виробничий процес, налагоджений ОСОБА_5 , полягав у наступному. ОСОБА_6 за готівкові кошти або через переказ грошових коштів на карткові рахунки фермерів купляв у останніх використану пластикову тару з-під агрохімікатів та агропестицидів, управління якими потребує наявності ліцензії на управління із небезпечними відходами.
У подальшому вказана пластикова тара переміщувалась за допомогою найманих вантажних автомобілів до території промислового майданчику за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплобудівна, 15, де їх зустрічали ОСОБА_4 або її чоловік ОСОБА_5 , які розраховувались із водіями за доставку вантажів. Далі вказана пластикова тара за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розвантажувалась найманими працівниками на відкритий ґрунт на земельних ділянках за координатами з 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888 та 47.855613, 35.157797 у заздалегідь визначених останніми місцях.
Після цього вказана пластикова тара переносилась до виробничого приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплобудівна, 15, де за допомогою виробничого обладнання, а саме: двох пресів 16т для пресування вторинної сировини, дробарки 22 КВт, ?мийки зі шнеком 4 КВт, центрофуги 2 КВт та ?ванни для мийки дробленого пластику, перероблювалась (подрібнювалась у крихту), перемивалась та упаковувалась у біг-бегі.
У подальшому отримана в результаті переробки вторсировина (пластикова крихта) як безпечна продукція за договорами реалізовувалась ФОП ОСОБА_5 суб`єктам господарювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про управління відходами», відходи поділяються на два класи: 1) небезпечні відходи; 2) відходи, що не є небезпечними.
Тара з-під хімічних речовин, яка не має маркування, або незворотна тара, забруднена потенційно небезпечними речовинами відноситься до Переліку потенційно небезпечних відходів з урахуванням їх походження або діяльності, під час якої вони були утворені, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2023 р. № 1102.
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 27 Закону України «Про управління відходами», суб`єкт господарювання у сфері управління відходами для провадження господарської діяльності з управління небезпечними відходами зобов`язаний мати ліцензію на здійснення господарської діяльності з управління небезпечними відходами.
Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Аналогічна норма закріплена і у статті 1 Земельного кодексу України.
За змістом ст. 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є одним з обов`язків держави.
За приписами ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 Земельного кодексу України господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.
Згідно із ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Статтею 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення, уживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
За приписами ст. 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
З огляду на викладене, суб`єкти господарювання при здійсненні господарської діяльності зобов`язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення, уживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.
Частиною 1 статті 211 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.
Частиною 2 ст. 293 Цивільного кодексу України визначено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що приводить до нищення, псування, забруднення довкілля є незаконною.
У статті ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та п. 2 «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерство охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997 № 171 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 № 285/2725 (далі Методика № 171) визначено, що забруднення земель - це накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.
У період часу з початку 2024 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) до 10.01.2025 ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із своїм чоловіком ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи їх наслідки та бажаючи їх настання, в результаті організації незаконної діяльності, пов`язаної із управлінням небезпечними відходами, а саме пластиковою тарою з-під агрохімікатів та агропестицидів, поводження з якими потребує наявності ліцензії на управління небезпечними відходами, допустили забруднення земельних ділянок загальною площею 798 м кв. (14 м х 57 м) (координати від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888) та земельної ділянки загальною площею 192 м кв. (24 м х 8 м) (координати 47.855613, 35.157797), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що створило небезпеку для довкілля та тяжкі наслідки.
10 січня 2025 року слідчим проведено обшук території, нежитлових, господарчих, виробничих приміщень, що використовує у своїй підприємницькій діяльності ОСОБА_5 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (координати НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), із залученням спеціалістів Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) під час якого встановлено, що поряд із будівлею розкидані порожні пластикові ємкості, з яких витікає рідина із різким неприємним запахом та потрапляє у ґрунт.
- на земельній ділянці біля виробничої будівлі розміщена велика кількість відходів у вигляді тари та ємкості пластикові з-під агрохімікатів та інших хімічних речовин, яка розміщена насипом на відкритому ґрунті та під відкритим небом, загальною площею 798 м кв. (14м х 57м) та середньою висотою 83 см, за координатами від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888, оглянута ділянка розташована навпроти центральних воріт виробничої будівлі, де здійснено відбір ґрунту;
- на Північно східній стороні виробничої будівлі розташована земельна ділянка (координат 47.855613, 35.157797) на якій зафіксовано розміщення на відкритому ґрунті використаної пластикової тари з під агрохімікатів та інших хімічних речовин, поліпропіленових мішків (біг беги) які розміщено насипом на відкритому ґрунті під відкритим небом площами 56 м кв. (8м х 7 м) середньою висотою 120 см та площею 66 м кв. (6м х 11м) середньою висотою 60 см. Також на зазначеній земельній ділянці здійснено відбір проб ґрунту щодо забруднення земельних ресурсів на площі 192 м кв (24м х 8 м).
За результатами проведених лабораторних досліджень зразків ґрунту встановлено наявність в пробах перевищень гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин у ґрунтах по кадмію у 5,4 та 3,1 рази та свинцю у 1,1 рази.
Згідно із висновком спеціалістів Запорізького регіонального центру ДУ «Держгрунтохорона» встановлено, що земельна ділянка загальною площею 798 м кв. (14 м х 57 м) (координати від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888) та земельна ділянка загальною площею 192 м кв. (24 м х 8 м) (координати 47.855613, 35.157797) розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , забруднені небезпечними речовинами важкими металами (кадмієм, міддю, свинцем) з перевищенням ГДК (гранично допустимих концентрацій).
Державною екологічною інспекцією Південного округу здійснено розрахунок збитків, заподіяних державі в результаті забруднення земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за координатами від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888, який становить 9 116 072, 70 грн. та на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за координатами 47.855613, 35.157797, який становить 1 253 337, 60 грн.
Розмір екологічного збитку (шкоди, завданої довкіллю), заподіяного внаслідок забруднення земельних ділянок за адресою:
АДРЕСА_1 за координатами від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888 становить 9 116 072, 70 грн. (дев`ять мільйонів сто шістнадцять тисяч сімдесят дві гривні 70 копійок) та за координатами 47.855613, 35.157797 становить 1 253 337, 60 грн (один мільйон двісті п`ятдесят три тисячі триста тридцять сім гривень 60 копійок).
Таким чином, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 , у період часу з початку 2024 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) по 10.01.2025 організували виробничий процес, пов`язаний із управлінням небезпечними відходами, який полягав у комплексі заходів із збирання, перевезення, оброблення (відновлення, у тому числі сортування, та видалення) відходів, за відсутності ліцензії на управління відходами, в результаті чого забруднено земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за координатами від 47.855247 35.158457 до 47.855382 35.158888 та за координатами 47.855613, 35.157797 речовинами, шкідливими для довкілля, що створило небезпеку для довкілля, спричинило шкоду, завдану довкіллю на загальну суму 10 369 410, 30 грн, що спричинило тяжкі наслідки.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України, а саме забруднення земель речовинами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля та спричинило інші тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
03 лютого 2026 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України.
Крім того, останнім надано цивільний позов у порядку ст. 128 КПК України про стягнення з підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 шкоди, завданої довкіллю на загальну суму 10 369 410, 30 грн на користь Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області), який долучено до матеріалів кримінального провадження.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 : квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду клопотання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, немає.
Внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна негативних наслідків для інших осіб не настане.
Досудове слідство вважає, що розгляд клопотання щодо арешту майна має першочергове значення і зволікання у його розгляді, пов`язане із викликом у судове засідання власника майна несе в собі значні ризики для сторони обвинувачення або позивача, оскільки дає власнику час для контрзаходів. Оскільки власник майна, дізнавшись про клопотання, може продати, подарувати або іншим чином передати майно третім особам до винесення ухвали. Це зробить подальше виконання рішення суду про відшкодування шкоди неможливим.
З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий просить накласти арешт шляхом заборони відчуження на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Власник майна, на яке слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст. 172 КПК України, для унеможливлення відчуження, розпорядження нерухомим майном на користь третіх осіб.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.
03 лютого 2026 року, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України.
Крім того, представником Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) подано цивільний позов у порядку ст. 128 КПК України про стягнення з підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 шкоди, завданої довкіллю на загальну суму 10 369 410, 30 грн на користь Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області), який долучено до матеріалів кримінального провадження.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №465063343 від 20.02.2026 року, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч.2 ст.173 КПК України): 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваної, необхідність запобігання можливості приховування, знищення, перетворення, відчуження майна, яке на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_4 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), приходжу до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити, накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , шляхом заборони на відчуження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 127, 128, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт шляхом заборони відчуження на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1