Провадження № 1-кп/591/881/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0019173 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, неодноразово судимого, востаннє: 26 червня 2024 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України (невідбутий строк 4 роки 3 місяці 27 днів),

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи звільненим умовно-достроково на підставі ст. 81-1 КК України, проходячи військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, всупереч вимогам ст.ст. 1, 2, 24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від її проходження, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, а саме 01 серпня 2025 року самовільно залишив місце служби - місце дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 та в подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього. 06 листопада 2025 року його затримано слідчим ДБР, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено. Тобто, ОСОБА_5 з 01.08.2025 р. по 06.11.2025 р. обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся та показав, що дійсно він вчинив його за наведених обставин.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не оспорював фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, визнавши недоцільність повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого та матеріалів справи, що характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_5 цього кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, в умовах воєнного стану, своїми умисними діями вчинив самовільне залишення місця служби, тривалістю понад три доби.

До пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є судимою особою.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним діяння, пом`якшуючі покарання обставини.

Враховуючи викладене та репутацію обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих, вік обвинуваченого, вчинення діяння раніше судимою особою та під час умовно-дострокового звільнення від покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, що відповідатиме в достатній мірі досягненню мети провадження, а також сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним або іншими особами кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Підтвердження наявності в справі процесуальних витрат та речових доказів суду не наведено.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, з огляду на наявність ризиків переховування та продовження неправомірних дій.

На підставі ст.ст. 71, 72, 81-1, ч. 5 ст. 407 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно вимог ст.ст. 71, 72, 81-1 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 26 червня 2024 року у виді 1 місяця позбавлення волі, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Строк відбування покарання обраховувати з 25 березня 2026 року та зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 06 листопада 2025 року по 24 березня 2026 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити без змін, але не більше чим до 23 травня 2026 року включно.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення; особою, що не була присутня при цьому - з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1