Справа № 739/146/26
Провадження № 1-кс/739/89/26
УХВАЛА

про задоволення самовідводу

03 березня 2026 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі в розгляді кримінального провадження №0000299,

В С Т А Н О В И В:

Суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 20 лютого 2026 року заявила про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження №0000299за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною другою статті 357, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 366, частиною четвертою статті 358, частиною першою статті 366 КК України.

Свою заяву мотивує тим, що ОСОБА_4 обіймав посаду заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області. Під час виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_4 спілкувався з суддями Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, в тому числі з суддею ОСОБА_3 , вирішуючи службові та побутові питання і мав дружні робочі стосунки з нею, що може ставити під сумнів її безсторонність та неупередженість як судді та є підставою для відводу, передбаченою пунктом 4 частини першої статті 75 КПК України.

У судове засідання для участі в судовому розгляді заяви про самовідвід суддя ОСОБА_3 не з`явилася, при цьому повідомила секретаря судового засідання про те, що вона участі у судовому розгляді брати не бажає.

Прокурор у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляд самовідводу без його участі в якому висловився за задоволення зяави про самовідвід.

Обвинувачений і його захисник у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно частини першої статті 75 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, прийнятого з врахуванням Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності та неупередженості ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, має бути доведено наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Як вбачається, у провадженні судді ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження №0000299за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною другою статті 357, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 366, частиною четвертою статті 358, частиною першою статті 366, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною другою статті 357 КК України.

При цьому ОСОБА_4 дійсно тривалий час обіймав посаду заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратур Чернігівської області, на яку був призначений наказом керівника Чернігівської обласної прокуратури від 13 квітня 2021 року №252, у зв`язку з чим спілкувався з суддями Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, в тому числі з суддею ОСОБА_3 та очевидно міг вирішувати з нею службові та побутові питання і мати дружні робочі стосунки, на що остання вказує у своїй заяві.

Вказані вище обставини у своїй сукупності є очевидними фактами, які можуть викликати в суспільстві обгрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження №0000299, у зв`язку з чим вона підлягає відведенню на підставі пункту 4 частини першої статті 75 КПК України.

Керуючись статтями 3, 31, 75, 76, 80, 369-372, 392, 393 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі в розгляді кримінального провадження №0000299за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною другою статті 357, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 366, частиною четвертою статті 358, частиною першою статті 366 КК України задовольнити.

Відвести суддю Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження №0000299за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною другою статті 357, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 28, частиною першою статті 366, частиною четвертою статті 358, частиною першою статті 366 КК України.

Кримінальне провадження №0000299 передати до канцелярії Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області для подальшого розподілу відповідно до вимог частини третьої статті 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1