Провадження № 11-сс/824/1216/2026 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року,

в с т а н о в и л а :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга, яка підписана ОСОБА_6 та його представником ОСОБА_7 ,на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року скаргу ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 повернуто особі, яка її подала.Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що до матеріалів скарги не додано документів, передбачених кримінальним процесуальним законом, на підтвердження повноважень ОСОБА_6 представляти у кримінальному процесі іншу особу, а також вказав, що скарга підписана ОСОБА_6 , однак він не є заявником в розумінні положень ст. 60 КПК України, а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга підлягає поверненню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказав про те, що наявність у поданій скарзі підпису представника ОСОБА_7 , який немає повноважень, жодним чином не спростовує наявність його підпису на поданій скарзі, а також те, що він має статус потерпілого у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 55 КПК України, а тому вважає, що скарга подана уповноваженою особою. Крім цього, зауважив, що представник ОСОБА_7 в розумінні ст. 60 КПК України є заявником, тобто особою, яка звернулась із заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення. Просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу. Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12.11.2025 року, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена без його виклику та її копію він досі не отримав, а про наявність вказаної ухвали дізнався з ЄДРСР 14.11.2025 року, що унеможливило вчасне її оскарження.

ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не з`явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, а апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити. Також до вказаної заяви долучив копію довіреності від 20.03.2025 року, відповідно до якої він уповноважив ОСОБА_7 бути його представником в усіх без винятку судових установах.

Уповноважена особа ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, до суду також не з`явилась, була повідомлена про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомила.

Неявка учасників, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, оскаржувана ухвала була постановлена слідчим суддею без виклику особи, яка її оскаржує, доказів направлення копії ухвали слідчого судді після її проголошення та відповідно її отримання або не отримання ОСОБА_6 матеріали справи не містять, а тому його доводи про виявлення ухвали в Єдиному державному реєстру судових рішень лише 14.11.2025 року та ознайомлення з її змістом з цього часу колегія суддів вважає обґрунтованими. Апеляційна скарга подана ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку 17 листопада 2025 року, тобто в межах 5-денного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а отже відповідно до вимог абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України строк на подачу апеляційної скарги не є пропущеним.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про необхідність скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року, то на думку колегії суддів, вона не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого слідчим суддею рішення.

Частиною 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, у тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту поданої до слідчого судді скарги, яка підписана ОСОБА_6 та його представником ОСОБА_7 ,29 жовтня 2025 року ОСОБА_7 подав до ТУ ДБР у м. Києві повідомлення про вчинення представниками Дніпровського РВП ГУНП у м. Києві та ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 146, 365, 366, 371, 426-1 КК України.

Разом з тим, матеріали судового провадження не містять доказів того, що ОСОБА_7 має статус особи, яка може подавати відповідну скаргу з приводу невнесення відомостей до ЄРДР, оскільки копія заяви про вчинення кримінального правопорушення в матеріалах справи відсутня (адже додатки до скарги були повернуті заявникам на виконання ухвали слідчого судді), що позбавляє можливості встановити ким подана така заява та чи дійсно в розумінні ст. 60 КПК України ОСОБА_7 є заявником.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що довіреність не є належним документом на підтвердження повноважень ОСОБА_7 як представника ОСОБА_6 , оскільки відповідно до ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а його повноваження відповідно до ст. 50 КПК України підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером, договором або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що він має статус потерпілого у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 55 КПК України, а тому наявність у поданій скарзі його підпису свідчить про подачу скаргу уповноваженою особою, колегія суддів вважає необґрунтованими та передчасними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, тоді як матеріали судового провадження не містить жодних документів, з яких би вбачалось визнання ОСОБА_6 потерпілим у встановленому порядку, що позбавляє його права на звернення до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України як потерпілого.

За таких обставин слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності повернення скарги особі, яка її подала, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість вимог апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року про повернення скарги на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 392, 399, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4