Справа № 463/9148/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/573/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кунин Жовківського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

старший слідчий СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів та рослин (ч.1 ст. 307 КК Україна) та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів та рослин, вчиненому повторно (ч. 2 ст. 307 КК Україна).

Наголошує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. Окрім цього, просив визначити останньому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Саме такий розмір застави здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19».

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240,0 гривень (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень 00 копійок), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладено такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвал, якою обрати підозрюваному менш суворий запобіжний захід та визначити мінімальний розмір застави.

В доводах апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною.

Повідомляє, що підозрюваний не буде уникати кримінальної відповідальності, він раніше не судимий, сприятиме слідству, не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні дитину, потребує лікування, має освіту.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та підозрюваного на підтримку матеріалів апеляційної скарги, виступ прокурора на заперечення аргументів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, в провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001296 від 18 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 маючи умисел на незаконне збагачення шляхом придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 15 лютого 1995 року та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 12 грудня 2025 року, незаконно придбав наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено - канабіс, та незаконно зберігав такі з метою подальшого збуту в роздріб до 12 грудня 2025 року.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення шляхом незаконного збуту наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, не пізніше 12 грудня 2025 року о 18 год. 52 хв. незаконно розмістив згортки з наркотичними засобами та рослинами, обіг яких обмежено - канабіс, за географічними координатами: 49.8122512 23.9695813 та 49.8131614 23.9697127.

12 грудня 2025 року у період часу з 18 год. 52 хв. до 18 год. 57 хв. в ході проведення огляду місця події за географічними координатами: 49.8122512 23.9695813, у Скнилівському парку, неподалік вул. Скнилівська у м. Львові, виявлено та вилучено згорток, обмотаний клейкою стрічкою червоного кольору, всередині якого знаходився зіп-пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс, масою 0,84 грам.

Окрім того, 12 грудня 2025 року у період часу з 19 год. 03 хв. до 19 год. 09 хв. в ході проведення огляду місця події за географічними координатами: 49.8131614 23.9697127, у Скнилівському парку, неподалік вул. Скнилівська у м. Львові, виявлено та вилучено згорток, обмотаний клейкою стрічкою червоного кольору, всередині якого знаходився зіп-пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс, масою 0,80 грам.

Також, ОСОБА_6 за невстановлених слідством обставин, але не пізніше 16 грудня 2025 року, діючи повторно, незаконно придбав наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено - канабіс та незаконно зберігав такі з метою подальшого збуту в роздріб до 16 грудня 2025 року.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, шляхом незаконного збуту наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, не пізніше 16 грудня 2025 року о 13 год. 56 хв. незаконно розмістив згорток з наркотичними засобами та рослинами, обіг яких обмежено - канабіс, за географічними координатами 49.814334 23.967736.

16 грудня 2025 року у період часу з 13 год. 56 хв. до 14 год. 12 хв. в ході проведення огляду місця події за географічними координатами 49.814334 23.967736, у Скнилівському парку, неподалік вул. Скнилівська у м. Львові, виявлено та вилучено згорток, обмотаний клейкою стрічкою червоного кольору, всередині якого знаходився зіп-пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс, масою 0,92 грам.

Крім того, ОСОБА_6 за невстановлених слідством обставин та час, але не пізніше 31 грудня 2025 року, діючи повторно, незаконно придбав наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено - канабіс та незаконно зберігав такі з метою подальшого збуту в роздріб до 31 грудня 2025 року.

В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, шляхом незаконного збуту наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 31 грудня 2025 року о 15 год. 07 хв., незаконно розмістив згортки з наркотичними засобами та рослинами, обіг яких обмежено - канабіс, за географічними координатами 49.8516015 24.0064603 та 49.8518501 24.0055360.

31 грудня 2025 року у період часу з 15 год. 07 хв. до 15 год. 13 хв. в ході проведення огляду місця події за географічними координатами 49.8516015 24.0064603, поблизу вул. Єрошенка у м. Львові, виявлено та вилучено згорток, обмотаний клейкою стрічкою червоного кольору, всередині якого знаходився зіп-пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс, масою 2,60 грам.

Крім того, 31 грудня 2025 року у період часу з 15 год. 16 хв. до 15 год. 21 хв. в ході проведення огляду місця події за географічними координатами 49.8518501 24.0055360, поблизу вул. Єрошенка у м. Львові, виявлено та вилучено згорток, обмотаний клейкою стрічкою червоного кольору, всередині якого знаходився зіп-пакет із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс, масою 2,40 грам.

Також, ОСОБА_6 за невстановлених слідством обставин та час, але не пізніше 14 лютого 2026 року, діючи повторно, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину - «MDMA», та незаконно зберігав таку за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту в роздріб до 14 лютого 2026 року.

Так, 14 лютого 2026 року у період часу з 08 год. 20 хв. до 11 год. 18 хв. у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_6 , проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено та вилучено полімерний пакет із 47 згортками, обмотаних ізолюючою стрічкою зеленого кольору з вмістом таблеток сірого кольору, одна з яких, відповідно до експрес тесту, є «MDMA», який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

14 лютого 2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України.

14 лютого 2026 року старший слідчий СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6

16 лютого 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчим суддею Личаківського районного суд м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні старшого слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Личаківського районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, має схильність до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження доказах.

Аргументи сторони захисту, що підозрюваний немає на меті уникати кримінальної відповідальності, не буде продовжувати протиправну діяльність, потребує лікавання, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, колегія суддів вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Наведене в апеляційні скарзі захисника, не спростовує доводів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а його належна процесуальна поведінка може бути врахована в подальшому, в тому числі й при призначенні покарання.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Також, в контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

За змістом статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06 листопада 2007 року, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини та наявністю визнаних судом ризиків, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (266240 грн.) відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні застави слідчим суддею надано оцінку відповідним обставинам, враховано майновий стан підозрюваного та його родини, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скарга захисника - адвоката ОСОБА_5 слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2026 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4