ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1271/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/42/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря Прус

прокурора ОСОБА_5

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області та застосовано до підозрюваної

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нератовіце, Чеська Республіка, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, неодруженої, з вищою освітою, непрацюючої, несудимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2026 року та ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , відмовити.

Вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваної, оскільки повідомлення про підозру не було вручено в належний, передбачений вимогами КПК, спосіб.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 не проживає спільно з бабусею і не є тимчасово відсутньою, а фактично проживає тривалий час за кордоном, бабуся не може вважатися членом її сім`ї. Слідчий не встановив особу жінки на відео, а жінка на відео відмовилася від отримання письмового повідомлення про підозру.

Посилається на те, що органу досудового розслідування було відомо про перебування ОСОБА_8 за межами України, однак слідчим не було вжито заходів, передбачених КПК України та міжнародними договорами, для встановлення її фактичного місцезнаходження та вручення повідомлення про підозру шляхом застосування механізмів міжнародної правової допомоги.

Зазначає, що у справі не проводились оперативні заходи, які б могли допомогти встановити місцезнаходження підозрюваної.

Апелянт вважає, що 22.10.2025 слідчим складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо ОСОБА_8 . Текст цієї підозри дублює текст підозри від 02.07.2025, тому не може існувати двох чинних повідомлень про підозру одній і тій самій особі в межах одного кримінального провадження за одним і тим самим фактом. Перше повідомлення не було скасоване, то винесення нового повідомлення про підозру є неправомірним.

Вказує, що повторне звернення слідчого з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є передчасним та таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а ОСОБА_8 і надалі не набула статусу підозрюваної у розумінні КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просять її задоволити, в судових дебатах прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити або сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Відповідно до ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.6 цієї ж статті, слідчий суддя, може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, вказана норма передбачає можливість обрання запобіжного заходу щодо особи, однак пов`язує цю можливість лише щодо особи яка є підозрюваною або обвинуваченою у кримінальному провадженні і лише у випадку, коли прокурором буде доведено, що ця особа підозрювана чи обвинувачена оголошена у міжнародний розшук.

В даному випадку, слідчим суддею при розгляді цього клопотання та прийнятті рішення, вказані вимоги були дотримані.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням поліції №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться відносно ОСОБА_8 досудове розслідування у кримінальному провадженні, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, дані про яке внесено 21.08.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171.

Підозрюваній ОСОБА_8 ставиться в провину, що 20.08.2021 року, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat НОМЕР_1 вчинила дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої спричинила потерпілим середньої та тяжкі тілесні ушкодження.

22.10.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, шляхом вручення даного повідомлення її бабусі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 , а також направленням зазначеного повідомлення їй та її захиснику ОСОБА_7 через засоби поштового зв`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його невручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів.

Частиною 1 ст.278 КПК України, передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Зі змісту вказаної норми випливає, що письмове повідомлення про підозру слідчий або прокурор повинні вручати безпосередньо тій особі, яка зазначена в повідомленні.

У разі неможливості безпосереднього вручення письмового повідомлення про підозру зазначеній у ньому особі, слідчий або прокурор повинні використовувати інші способи, передбачені КПК для вручення повідомлень.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, на виконання вимог ст.ст. 111, 135, 276, 278 КПК України, під час розгляду клопотання дійшов правильного висновку, що орган досудового розслідування виконав процедуру повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя встановив, що у день складення повідомлення про підозру ОСОБА_8 була відсутня за зареєстрованим місцем проживання, АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження та не оспорюється стороною захисту.

У зв`язку із цим, повідомлення про підозру було вручене близькому родичу- ОСОБА_11 , яка є бабусею ОСОБА_8 ..

За таких обставин, ОСОБА_8 набула статусу підозрюваної у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, а тому відносно неї може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених пунктами 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні колегія суддів встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретні обставини провадження та дані про особу підозрюваної, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що з витягу Центральної підсистеми АРКАН від 20.01.2026 вбачається, що ОСОБА_12 , 28.09.2000 04.07.2024 близько о 13:07 год. перетнула державний кордон України через пункт пропуску Шегині та з того часу на територію України не повернулася.

20.01.2026 року постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 . ОСОБА_8 оголошено в міжнародний розшук у зв`язку з тим, що остання ухиляється від слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На даний час місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_8 невідоме.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Надані із клопотанням матеріали доводять наявність правових підстав для обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_8 питання можливості застосування до неї обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку.

Посилання апелянта, що ОСОБА_8 проживає за кордоном і бабуся не може вважатися членом її сім`ї, є необґрунтованим, оскільки слідчим суддею встановлено, що у день складення повідомлення про підозру ОСОБА_8 була відсутня за зареєстрованим місцем проживання, АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження та не оспорюється стороною захисту, тому повідомлення про підозру було вручене близькому родичу ОСОБА_10 - бабусі ОСОБА_8 , яка це підтвердила, особа якої встановлена, що підтверджується матеріалами провадження, а те що остання відмовилася від отримання повідомлення, не спростовує належного його вручення.

Посилання, що органу досудового розслідування було відомо про перебування ОСОБА_8 за межами України, але не було вжито заходів, передбачених КПК України та міжнародними договорами, для встановлення її фактичного місцезнаходження та вручення повідомлення про підозру шляхом застосування механізмів міжнародної правової допомоги, то такі були предметом розгляду слідчим суддею, який обґрунтовано вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані про місце перебування ОСОБА_8 , в тому числі за кордоном, тому підстав для повідомлення ОСОБА_8 з підстав ч.7 ст. 15 КПК України відсутні.

Окрім того, слід зазначити, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 складено 22 жовтня 2025 року і в цей день вручено у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень, тому посилання апелянта, що існує таке ж повідомлення про підозру, є необґрунтованим, оскільки попередня підозра останній не вручена.

За вказаних обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі наведеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 194, 196, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2026 року про обрання щодо ОСОБА_8 на підставі ч.6 ст. 193 КПК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді