Номер провадження:1-кс/521/1132/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001160 від 05.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001160 від 05.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001160 від 05.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 04.08.2025 до чергової частини відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надіи?шло звернення начальника Одеської обласної державної (військової) адміністрації про скоєння невстановленими особами кримінального правопорушення, а саме: заволодіння нерухомим майном шляхом підробки договору купівлі-продажу на приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Косовська 2.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та показів представника заявника, на території колишнього Відкритого акціонерного товариства «Холдингова компанія «Краян» (далі - ВАТ «ХК «Краян») за адресою: вул. Косовська, 2, м.Одеса наявне приміщення споруди цивільного захисту загальною площею 787,5 метрів квадратних.

Відповідно до рішення Одеської міської ради №2607-VII від 08.11.2017 захисні споруди цивільного захисту, що перебували на балансі ВАТ «ХК «Краян» та розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Косовська, 2, передано до комунальної власності територіальної громади м. Одеси, тобто вони не увійшли до статутного капіталу ВАТ «ХК «Краян».

Згідно з даними Головного управління ДСНС України в Одеській області, вказана захисна споруда цивільного захисту №56396 на підставі акта обстеження від 03.07.2025 №108 має статус безхазяйного майна.

Наказом командира оперативно-тактичного угруповання «Одеса» та начальника Одеської обласної військової адміністрації приміщення (бомбоховище) передано у користування ТОВ «АРЕС» на період дії правового режиму воєнного стану до його скасування / припинення або видачі окремого наказу.

Однак під час реалізації цього наказу представниками ТОВ «АРЕС» встановлено, що на передане їм у користування приміщення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже зареєстроване право власності.

Так, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 прийняте рішення №64727586 від 07.09.2022 про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на господарську будівлю гаражу під. літ. "А", загальною площею - 826,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 із відкриттям розділу та реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єкту нерухомого майна за №100. Зазначене рішення прийняте на підставі договору купівлі-продажу № 2099 від 07.09.2022, виданого ОСОБА_5 ; довідки поточної інвентаризації № 11/21 від 15.07.2021, виконаної від імені ФОП « ОСОБА_7 », інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 ; довідки про зареєстроване право власності № 8980 від 19.10.2021, виданої від імені КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради»; технічного паспорту без номера від 15.07.2021, виконаної від імені ФОП « ОСОБА_7 », інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 .

Відповідно до договору купівлі-продажу № 2099 від 07.09.2022, виданого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 продає, а ОСОБА_6 купує господарську будівлю гаражу під літ. «А», загальною площею - 826,4 кв.м, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказаний предмет договору належить ОСОБА_8 на підставі розпорядження Ілічівського РВК Виконавчого комітету Одеської міської ради від 11.11.1992 за № 918.

Разом з цим, встановлено, що в Реєстрі атестованих осіб Атестаційної архітектурно-будівельної комісії станом на 2020 рік наявна інформація про припинення дії кваліфікаційного свідоцтва Інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 в зв`язку із порушення вимог ст. 17 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Згідно листа Департаменту архівної справи та діловодства ОМР від 18.09.2025, відповідно опису справ постійного зберігання Виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів за 1992 рік розпорядження від 11.11.1992 за № 918 не існує (останній номер розпорядження-№108).

В подальшому після реєстрації за ОСОБА_6 права власності на об`єкт за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , з метою надання діям щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомості на підставі підроблених документів вигляду цивільно-правової угоди, здійснено перереєстрацію права власності на нерухомість.

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по об`єкту нерухомого майна за № 100 внесено відомості щодо зміни власника. А саме: прийняте рішення №65477268 від 15.11.2022 про державну реєстрацію за ОСОБА_9 права власності на господарську будівлю гаражу під. літ. "А", загальною площею - 826,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене рішення прийняте на підставі договору купівлі-продажу №2202 від 15.11.2022, виданого ОСОБА_5 .

Відповідно до листа КП «Право» від 26.09.2025, в Адресному реєстрі м. Одеси адреса: м. Одеса, вул. Косівська, 2/32 відсутня.

Відповідно до листа Хаджибейської районної адміністрації від 22.09.2025, розпорядження щодо присвоєння/зміни адреси об`єкту нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 з 2016 року не приймалось.

Таким чином, в результаті посвідчення приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на підставі підроблених документів: розпорядження Іллічівського РВК Виконавчого комітету Одеської міської ради від 11.11.1992 за № 918, довідки поточної інвентаризації № 11/21 від 15.07.2021, виконаної від імені ФОП « ОСОБА_7 », інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 ; технічного паспорту без номера від 15.07.2021, виконаної від імені ФОП « ОСОБА_7 », інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_7 договору купівлі-продажу № 2099 від 07.09.2022 щодо продажу ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 господарської будівлі гаражу під літ. «А», загальною площею - 826,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 із подальшим внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей по об`єкту нерухомого майна за №100 призвело до реєстрації права власності із подальшими відчуженнями на нерухоме майно особою, яка не мала, передбачених законодавством правових підстав його набуття у власність.

Крім того, 29.12.2025 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по об`єкту нерухомого майна за № 100 внесено відомості щодо зміни власника. А саме прийняте рішення № 82675830 від 29.12.2025 про державну реєстрацію за ОСОБА_11 права власності на господарську будівлю гаражу під. літ. "А", загальною площею - 826,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене рішення прийняте на підставі договору купівлі-продажу №782 від 29.12.2025, виданого ОСОБА_10 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що нежитлове приміщення, а саме, господарська будівля гаражу, загальною площею 826,4 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_12 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено істотний ризик, що зазначений вище об`єкт нерухомості, а саме, господарська будівля гаражу, загальною площею 826,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, яка розташований за адресою: АДРЕСА_1 , може бути повторно відчужена сторонніми особами, тому орган досудового розслідування вважає, що вказане нерухоме майно відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України та в інтересах держави, на нього слід накласти арешт.

Метою та завданням арешту майна у даному випадку є збереження речових доказів, запобігання можливості його, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки з метою проведення запланованого комплексу судових будівельно-технічних, оціночно-будівельних експертиз існує необхідність у обмеженні будь-якого доступу сторонніх осіб до об`єкту дослідження з метою залишення його у незмінному та збереженому вигляді до моменту його огляду відповідними експертами, а також для забезпечення спеціальної конфіскації.

Постановою слідчого від 03.03.2026 року зазначене визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Враховуючи викладене, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, у зв`язку з чим слідчий просить накласти арешт на зазначене майно. Крім того, з метою забезпечення арешту майна просить не викликати власника майна.

Слідчий ОСОБА_3 надала до суду заяву відповідно до змісту якої просила розгляд клопотання здійснити за її відсутності. Крім того, просила розгляд клопотання здійснити без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна та його збереження.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається судом без повідомлення власника та володільця майна з метою забезпечення арешту майна та його збереження.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати можливу конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначене нерухоме майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, визнано слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того з матераілів кримінального провадження вбачається, що відчудження зазначеного майна вібулося 29.12.2025 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, тобто під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, що обгрунтовує посилання слідчого на наявність загрози подальшого можливого відчудження майна, стосовно якого здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, необхідності проведення судових експертиз, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нежитлової нерухомості, а саме, на господарську будівлю гаражу, загальною площею 826,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_11 .

Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном, вчиняти будівництво, реконструкцію, будь-які будівельні та монтажні роботи до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1