ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про заміну потерпілого та цивільного позивача

03 березня 2026 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_7 про заміну в кримінальному провадженні № 0000421 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, потерпілу та цивільного позивача ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на правонаступника та належного потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Заводського районного суду міста Кам`янського від 11 червня 2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4-х років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, звільнено від відбуття основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки. Вирішено питання: про стягнення процесуальних витрати, позовні вимоги та про речові докази.

Не погодившись з вказаним вироком суду потерпілою ОСОБА_9 та захисником ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 були подані апеляційні скарги.

Адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання про заміну правонаступника та належного потерпілого і цивільного позивача.

В обґрунтування свого клопотання вказує, що потерпіла ОСОБА_9 померла, що підтверджується актовим записом про смерть № 695, складений Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 22 липня 2025 року.

Після смерті потерпілої ОСОБА_9 спадкоємцем за законом є її син ОСОБА_7 , майно та права померлої за правом спадкоємства перейшло до спадкоємця ОСОБА_7 , в матеріалах кримінального провадження № 0000421 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України наявний цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, а отже, відповідно до ст.1230 ЦК України до ОСОБА_7 , як до спадкоємця ОСОБА_9 перейшло право на отримання компенсації, яку відповідно до закону міг би отримати спадкодавець за його життя.

Враховуючи вищевикладене, оскільки у данному кримінальному провадженні потерпіла померла не внаслідок кримінального правопорушення, а через інші підстави, однак для досягнення мети кримінального провадження наявні підстави для заміни правонаступника та належного потерпілого і цивільного позивача.

Просить замінити в кримінальному провадженні № 0000421 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України потерпілу та цивільного позивача ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на правонаступника та належного потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22 липня 2025 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу:82112477. Дата витягу: 06.08.2025. Витяг надав Чорноморська державна нотаріальна контора Одеської області. Номер у Спадковому реєстрі: 74431463. Спадкова справа:196/2025.

Вирішуючи питання щодо прийнятності клопотання адвоката ОСОБА_6 про залучення ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні в якості потерпілого та цивільного позивача в порядку правонаступництва, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода та у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до правового висновку ВП Верховного Суду від 16.01.2019 року (справа №439/397/17) поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними.

У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння)

У кримінально-процесуальному значенні (ст. 55 КПК України) потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 6 статті 55 КПК України також встановлює правило, відповідно до якого потерпілим за певних умов може визнаватися близький родич особи, яка постраждала від вчиненого щодо неї кримінального правопорушення, або член сім`ї такої особи. Тобто вказаною нормою процесуального закону передбачено так зване правонаступництво у кримінальному провадженні.

Таким чином, КПК України передбачає юридичну фікцію, відповідно до якої інша особа визнається власне потерпілим, хоча їй безпосередньо не заподіяна шкода в результаті вчинення кримінального правопорушення. Водночас КПК України закріплює перехід до такої особи не тільки прав потерпілого, а й перехід самого процесуального статусу потерпілого.

Зазначений підхід узгоджується з п. 1.1. рекомендацій Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 року, згідно з яким потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держави-члена. У належних випадках термін «потерпілий» також охоплює найближчих членів сім`ї або утриманців прямо постраждалої особи.

Згідно з положеннями ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За таких умов, для вирішення питання щодо правонаступництва у випадку смерті потерпілого до завершення судового розгляду кримінального провадження, окрім наведених положень кримінального процесуального закону, слід керуватися нормами цивільного та цивільного процесуального права.

Так, відповідно до ч. 1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У постанові від 17 листопада 2020 року у справі № 662/541/15-ц (провадження № 61-44995св18) Верховний Суд зробив висновок, що при застосуванні буквального тлумачення частини першої статті 1230 ЦК України можливий висновок, що спадкоємці набуватимуть лише право на відшкодування збитків завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. Однак це не в повній мірі відповідало би нормам статей 608, 1218, 1219 ЦК України, та суперечило б принципу справедливості, інакше в нерівному становищі опинялися спадкоємці кредитора-учасника договірного зобов`язання та спадкоємці кредитора-учасника недоговірного зобов`язання.

Законом №2923-ІХ від 23 лютого 2023 року статтю 1230 ЦК України доповнено частиною четвертою наступного змісту: «До спадкоємця переходить право на отримання компенсації, яку відповідно до закону міг би отримати спадкодавець за його життя».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_7 є правонаступником померлої ОСОБА_9 , що дає підстави для визнання ОСОБА_7 потерпілим та цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 55-57, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Замінити в кримінальному провадженні №0000421 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, (справа №208/14333/24; провадження суду апеляційної інстанції 11-кп/813/451/26) потерпілу та цивільного позивача ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на правонаступника та належного потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді