Справа № 638/1529/26
Провадження № 1-кс/638/329/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року Шевченківський районний суд мыста Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду міста Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області в порядку ч.1 ст.303 КПК України, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, в якій, зокрема, просить суд визнати незаконною бездіяльність слідчих СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою та повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України (розбій); зобов`язати слідчих СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області внести відомості, фабулу, тобто короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення за ухвалою суду.

В обґрунтування скарги зазначає, що слідчі невірно склали фабулу з наведених ним ознак правової кримінальної кваліфікації за ст.187 КК України розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. Натомість слідчі не внесли та змінили наданий ним короткий виклад обставин для формулювання, складення фабули з ст.187 КК України на ст.438 КК України, з чим не погоджується заявник.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, зазначених у скарзі. Вважав, що скарга підсудна Шевченківському районному суду міста Харкова.

Слідчий в судовому засіданні 06.02.2026 року повідомив про зміну підслідності кримінального провадження №0000087 від 21.01.2026 року. В подальшому в судове засідання не з`явився, надав копію постанови прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області від 31.01.2026 року. Також просив скаргу розглянути у його відсутність.

Розглянувши скаргу, заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 20.01.2026 року ОСОБА_3 звернувся до Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області із повідомлення про вчинення відносно нього кримінального правопорушення в період окупації міста Ізюм з 04.04.2022 року по 10.09.2022 року, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 21.01.2026 року.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000087 від 21.01.2026 року вбачається, що 20.01.2026 від ОСОБА_3 до Ізюмського РУП надійшла заява про те, що у період з 04.04.2022 року по 10.09.2022 в період окупації м.Ізюм мало місце порушення законів та звичаїв ведення війни, що полягало в здійсненні крадіжки військовослужбовцями рф особистих речей на загальну суму 100 000 грн., що належали на праві власності ОСОБА_3 з власного домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

За положеннями статті 1 КПК України на території України порядок кримінального провадження визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень КУ, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до статті 2 КПК України, зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За імперативними вимогами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права (п.1) та законність (п.2), згідно з якими кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України). Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).

При цьому згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, відповідно до ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Відповідно до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 цього кодексу, з урахуванням положень Глави 26 КПК України.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена територіальна підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, оскарження яких регламентоване главою 26 цього Кодексу. Однак, виходячи зі змісту положень п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 6 ст.9, ч. 2 ст. 132 КПК України скарги в порядку ст.303 КПК України подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування кримінального провадження, якого стосується скарга.

Згідно зі ст.32 КПК України можна дійти висновку, що подання скарги до суду, не за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржується, є порушенням територіальної підсудності.

За приписами ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу. При цьому органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні, враховуючи системний аналіз положень п.8 ч.1 ст.3 КПК України та ч.1 ст.38 КПК України, є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а його підрозділ (управління, відділ) визначений у ч.1 ст.38 КПК України.

З урахуванням вказаних приписів, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування підлягає здійсненню слідчим суддею першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Окрім того, у пункті 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05.04.2013 роз`яснено, що прямої вказівки щодо підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування (окрім підсудності Вищого антикорупційного суду) норми закону не містять, але виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244), то, з урахуванням положень ч.6 сть.9 КПК України таке правило підлягає застосуванню й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч.1 ст.306 КПК України).

Таким чином, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються за правилами Глави 26 КПК України слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог статей 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Зазначена правова позиція також неодноразово була відображена в інших листах ВССУ й залишається незмінною. Отже, відповідно до зазначених норм та судової практики, яка є усталеною в цьому питанні, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які оскаржуються відповідно до вимог ст.303 КПК України, повинні розглядатися слідчим суддею місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, незалежно від того чи оскаржується рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що заявник фактично не погоджується з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, яка була попередньо визначена слідчим при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 21.01.2026 року.

Постановою прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області від 31.01.2026 року визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000087 від 21.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.438 КК України за слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Харківській області. Матеріали кримінального провадження направлено до Харківської обласної прокуратури для здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

З огляду на те, що слідчий відділ Управління Служби безпеки України в Харківській області як орган досудового розслідування, не знаходиться на території Шевченківського районного суду міста Харкова, вказана скарга не підсудна Шевченківському районному суду міста Харкова.

Частиною 4 статті 304 КПК України встановлено, що скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

З огляду на викладене наявні правові підстави для повернення скарги, а тому скаргу слід повернути заявнику для звернення до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області в порядку ч.1 ст.303 КПК України - повернути особі, яка звернулась зі скаргою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1