Справа № 947/8096/26
Провадження № 1-кс/947/2669/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2026 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 яке погоджене прокурором Київського окружного прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000142 від 17.02.2026 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Одеса, українцю, громадянину України,з середньою освітою, неодружений, не маючому на утримані неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

11.12.2023 Вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі

13.03.2025 Вироком Суворівського районного суду м. Одеси за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 29.08.2025 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

До Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 17.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, звернула увагу на можливість застосування іншого запобіжного заходу.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, пояснив, що повністю визнає провину та бажає компенсувати шкоду потерпілому.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

20 лютого 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальне правопорушення було вчинено за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.02.2026 приблизно о 17 годині 50 хвилин, в приміщення бару «Клякса» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 45 між ОСОБА_4 та його знайомим ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Приблизно о 18 годині, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вийшли з цього бару, де біля даного бару ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс кулаками обох рук і ногами множинні удари: в область голови, тулуба і кінцівок ОСОБА_7 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді лінійних переломів правої тім?яної, скроневої кісток, правого великого крила клиноподібної кістки в тому числі з поширенням на борозну сонної артерії, піраміди скроневої кістки, перелому потиличної кістки з поширенням на основу черепа, правого потиличного виростку.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення пішов.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

- медичною довідкою МКЛ № 10 відповідно до якої ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження: лінійні переломи правої тім`яної, скроневої кісток, правого великого крила клиноподібної кістки в тому числі з поширенням на борозну сонної артерії, піраміди скроневої кістки, перелому потиличної кістки з поширенням на основу черепа, правого потиличного виростку; в порожнині черепа пухирці газу;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 , щодо завдання тілесних ушкоджень його брату ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що 13.02.2026 приблизно о 19:00 год. його брат ОСОБА_9 прийшов додому за місцем мешкання. ОСОБА_8 побачив, що у брата ОСОБА_9 розбита губа, голова, множинні забої тулуба і кінцівок рук. ОСОБА_7 повідомив, що в нього відбувся конфлікт з якимось ОСОБА_10 і той його побив за борг через гру в нарди. Наступного ранку ОСОБА_8 стало відомо, що телефон його брата знаходиться в закладі «Клякса» біля ринку «Південний» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 45. Того ж дня, приблизно о 10:00 годині ОСОБА_8 прийшов до даного закладу, де біля барної стійки зустрів невідомого, який представився на ім`я ОСОБА_11 у якого він запитав, де працівник бару. ОСОБА_11 вказав на чоловіка, який знаходився в стороні в цьому приміщенні. Після цього ОСОБА_8 звернувся до вказаного чоловіка та пояснив, що він брат ОСОБА_7 і прийшов за його телефоном. ОСОБА_12 дістав телефон та поклав його на стійку. В цей час до ОСОБА_8 звернувся ОСОБА_11 та сказав, що його брат винен йому грошові кошти 2000 гривень, які він програв у нарди та хотів щоб ОСОБА_8 віддав йому телефон брата. Після цього ОСОБА_8 забрав телефон брата та зібрався йти звідти і ОСОБА_11 сказав йому, що він зустріне його брата біля парадної, то відіб`є йому голову, встав та почав махати руками, після чого брат потерпілого вийшов з закладу;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який повідомив, що приблизно о 15:00 годині 13.02.2026, він разом з потерпілим ОСОБА_7 прийшли до бару «Клякса» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 45, куди пізніше також підійшов ОСОБА_14 з яким був знайомий ОСОБА_7 . В подальшому, під час спільного відпочинку ОСОБА_14 та ОСОБА_7 почали грати в нарди, у зв`язку з чим між ними, в подальшому, виник конфлікт через те, що ОСОБА_7 програв ОСОБА_15 2000 гривень і бармени вигнали їх на вулицю. ОСОБА_13 вийшов щоб розборонити ОСОБА_7 та ОСОБА_16 . В цей час ОСОБА_11 вже наносив удари кулаками обох рук в область голови та ногами по тулубу ОСОБА_7 і той впав після чого ОСОБА_17 продовжив його бити ногами. Свідок ОСОБА_13 намагався заспокоїти ОСОБА_16 , щоб він припинив бити ОСОБА_7 , але ОСОБА_14 розвернувся до нього та вдарив свідка кулаком в обличчя нижче лівого ока та посік йому шкіру в місці удару після чого пішла кров і йому допомогли зупинити кров та обробити рану. Потім свідок провів ОСОБА_7 додому;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які працюють барменами в барі «Клякса» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 45, які надали пояснення, встановлено, що між відвідувачами ОСОБА_20 та ОСОБА_21 відбулась сварка всередині приміщення бару, після чого їх попросили вийти на вулицю, що вони і зробили вдвох. В подальшому, вони побачили відвідувача ОСОБА_21 з побитим обличчям, та надали йому допомогу. ОСОБА_7 пояснив барменам, що його побив ОСОБА_4 за борг в нарди;

- протоколами впізнання за фотографіями за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які вказали на фото на яких зображений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як на особу на ім`я ОСОБА_14 з яким 13.02.2026 у потерпілого ОСОБА_7 відбувся конфлікт, після якого ОСОБА_4 побив потерпілого;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , під час якого він відтворив на місцевості обставини події та механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 ОСОБА_4 , свідком яких він став.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до умисного тяжкого насильницького злочину.

У разі визнання його винним за вказаним злочином може бути застосовано покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Підозрюваний перебував у розшуку, раніше не з`являвся на судовий розгляд клопотання щодо застосування запобіжного заходу.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зазначений ризик підвищений обставинами інкримінованого злочину, що полягає в насильницьких діях щодо потерпілого.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7 Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, немає постійного джерела доходів, та міцних соціальних зв`язків має непогашені судимості за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 186 КК України.

3.8. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні детектива, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначеній ч.1 ст.197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.9. Щодо можливого застосування іншого запобіжного заходу

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному необхідно врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

3.10. Щодо визначення розміру застави

У відповідності до положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого щодо злочину, який спричинив загибель людини, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 вчинене із застосуванням фізичного насилля щодо потерпілого, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_4 застави.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюз врахуванням строків застосування підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 яке погоджене прокурором Київського окружного прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000142 від 17.02.2026 року відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 травня 2026 року включно в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1