Справа № 646/7610/19
№ провадження 1-в/646/28/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_3 про постановлення рішення з приводу стягнення судових витрат понесених потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні на професійну правничу допомогу

за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

заявника ( потерпілого) - ОСОБА_3 ,

представника заявника ( потерпілого) - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова перебували матеріали кримінального провадження № 0000518 від 15.03.2018 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122КК України.

Вироком Основ`янського районного суду міста Харковавід 04 грудня 2025 року, ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 122 ч.1 КК України, призначивши йому покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 3 136 грн 55 коп. матеріальної шкоди, 100 000 грн 00 коп. моральної шкоди та 52 200 грн 00 коп. витрати понесені на правову допомогу.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

На адресу суду від потерпілого ОСОБА_3 надійшла заява про постановлення рішення з приводу стягнення судових витрат понесених потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні на професійну правничу допомогу у загальній сумі 28 000,00 грн. В обґрунтування заяви ОСОБА_3 вказує, що він поніс витрати на правову допомогу у зазначеній сумі, які складаються із витрат у сумі 2 000,00 грн за вивчення адвокатом ОСОБА_5 матеріалів кримінального провадження, формування правової позиції та 26 000,00 грн за участь адвоката у судових засіданнях у справі 646/7610/19, на підтвердження чого надає акт виконаних робіт від 11.12.2025 року.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_5 заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Адвокат ОСОБА_8 пояснив, що під час розгляду справи було змінено представника потерпілого. В період розгляду справи ним актів суду не надавалось. Вироком суду буду відшкодовано витрати попередньому представнику потерпілого.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що заява є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, оскільки вироком було вирішено всі питання. Потерпілим не було завчасно подано доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, вказана сума є не спів мірною. Крім того вказав, що потерпілий ОСОБА_3 зловживає своїми правами. Просив суд відмовити у задоволенні вказаної заяви.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали заяви та перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000518 від 15.03.2018 року, судом встановлено наступне.

Так за вироком Основ`янського районного суду міста Харковавід 04 грудня 2025 року, ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 122 ч.1 КК України, призначивши йому покарання у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 3 136 грн 55 коп. матеріальної шкоди, 100 000 грн 00 коп. моральної шкоди та 52 200 грн 00 коп. витрати понесені на правову допомогу.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Положення, які стосуються процесуальних витрат у кримінальному провадженні, регламентовані главою 8 КПК України.

Висновком ВП ВС у справі №462/6473/16-ц від 21.11.2018, зазначено, що відповідно до якого питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

Відповідно до ч.1 ст.120 КПК України, витрати пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому, правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, особа має процесуально підтвердити надання правових послуг.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 1ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

При цьому, зі змісту положень ч. 5 ст. 128 КПК України слідує, що норми Цивільного процесуального кодексу України застосовуються в кримінальному провадженні за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить визначення поняття «додаткове рішення», не передбачає можливість та процедуру ухвалення додаткового рішення у кримінальному провадженні, в тому числі після ухвалення судом вироку в кримінальному провадженні чи прийняття іншого рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1ст. 126 КПК України).

У постанові у справі №598/1781/17 від 17.06.2020 Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

У постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 3 136 грн 55 коп. матеріальної шкоди, 100 000 грн 00 коп. моральної шкоди та 52 200 грн 00 коп. витрати понесені на правову допомогу. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Вимога про стягнення з обвинуваченого судових витрат, які полягають у витратах на понесену правову допомогу у розмірі 28 000,00 грн у цивільному позові, при розгляді справи по суті та в дебатах ні потерпілим, ні представником потерпілого заявлена не була.

Можливість винесення додаткового рішення після ухвалення вироку КПК України не містить. Рішення щодо процесуальних витрат може бути оскаржене в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що порушене у заяві питання не регулюється нормами КПК України, вимога про стягнення з обвинуваченого судових витрат, які полягають у витратах на понесену правову допомогу у розмірі 28 000,00 грн у цивільному позові, при розгляді справи по суті та в дебатах ні потерпілим, ні представником потерпілого заявлена не була, суд вважає заяву ОСОБА_3 про постановлення рішення з приводу стягнення судових витрат понесених потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні на професійну правничу допомогу, такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 91, 118, 120, 124, 128, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про постановлення рішення з приводу стягнення судових витрат понесених потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення 7-денного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 12 лютого 2026 року о 10 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1