Справа 688/1112/26
№ 1-кс/688/485/26
Ухвала

Іменем України

16 березня 2026 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 ,подане в межах кримінального провадження №0000300 від 11 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, про накладення арешту на майно,

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 ,за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000300 від 11 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що 11 березня 2026 року близько 12:00 години в м. Славута Шепетівського району по вулиці Острозькій поблизу будинку №21 працівниками СРПП було зупинено автомобіль марки «Citroen» моделі «Xsara Picasso», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцевого жителя, який згідно постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, позбавлений права керування транспортним засобом строком 1 рік, всупереч рішенню суду продовжує керувати транспортними засобами.

11 березня 2026 року слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 (жетон 0012981) на підставі ч.5 ст.237 КПК України, було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено, вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту відділення поліції №1 (м. Славута) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що розташований за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Славута, вул. Козацька, 33, легковий автомобіль марки «Citroen» моделі «Xsara Picasso», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ТЗ НОМЕР_2 , сірого кольору, 2007 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 11 березня 2026 року вилучений в ході проведення огляду місця події легковий автомобіль визнано речовим доказом, оскільки він містить відомості, які можуть бути використанні як доказ факту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання в повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000300 від 11 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Згідно фабули, 11 березня 2026 року близько 12:00 години в м. Славута Шепетівського району по вулиці Острозькій поблизу будинку №21 працівниками СРПП було зупинено автомобіль марки «Citroen» моделі «Xsara Picasso», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцевого жителя, який згідно постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, позбавлений права керування транспортним засобом строком 1 рік, всупереч рішенню суду продовжує керувати транспортними засобами.

Із протоколу огляду місця події від 11 березня 2026 року вбачається, що легковий автомобіль марки «Citroen» моделі «Xsara Picasso», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ТЗ НОМЕР_2 , сірого кольору, 2007 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 , вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту відділення поліції №1 (м. Славута) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, що розташований за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Славута, вул. Козацька, 33,

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 11 березня 2026 року вилучений в ході проведення огляду місця події легковий автомобіль визнано речовим доказом.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту, слідчий вказує, що метою накладення арешту на транспортний засіб є забезпечення збереження речового доказу.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Диспозиція ч.1 ст.382 КК України передбачає умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).

Транспортний засіб марки «Citroen» моделі «Xsara Picasso», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ТЗ НОМЕР_2 , сірого кольору, 2007 року випуску, який належить ОСОБА_5 , не відповідає ознакам речового доказу, передбаченого ст.98 КПК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.382 КК України, не є знаряддям вчинення злочину, оскільки не використовувався для перешкоджання виконанню судового рішення, не містить на собі слідів злочину, що можуть бути використані слідством для встановлення обставин справи.

Слідчий суддя враховує і те, що станом на момент звернення слідчого з клопотанням про арешт майна жодній особі, у даному кримінальному провадженні не вручено письмового повідомлення про підозру, відповідно до ст.278 КПК України.

Отже, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає передбаченим ст. 98 КПК України вимогам, з огляду на диспозицію ч.1 ст. 382 КК України, за якою відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і відповідно до якої відповідальність встановлено за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

При цьому, санкцією цієї статті не передбачено додаткового покарання у виді конфіскації майна. Відсутні посилання і на такі обставини, які б свідчили про те, що до транспортного засобу може бути застосована спеціальна конфіскація.

Доводи слідчого про те, що вилучений в ході огляду місця події транспортний засіб визнано речовим доказом, з огляду на встановлені обставини, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та долучених до клопотання доказах, і відхиляються як такі, що не являються належними й обґрунтованими підставами для накладення арешту на майно.

Водночас, арешт зазначеного у клопотанні майна може призвести до порушення прав власника на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, наведені в клопотанні заходи забезпечення кримінального провадження, будуть неспівмірними із завданнями кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування.

Оскільки в ході судового розгляду не встановлено достатніх підстав для накладення арешту на транспортний засіб, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.131, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 ,поданого в межах кримінального провадження №0000300 від 11 березня 2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, про накладення арешту на автомобіль марки «Citroen» моделі «Xsara Picasso», державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ТЗ НОМЕР_2 , сірого кольору, 2007 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: