КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/285/26 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 389/1475/26 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - ст. 309 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді у складі колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

переглянула у письмовому провадженні, за апеляційними скаргами адвокатки ОСОБА_5 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_6 , ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.04.2026, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградська область, громадянина України, не одруженого, без утриманців, безробітного, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , не має судимості відповідно до положень ст.89 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів: з 16 години 05 хвилин 24.04.2026 по 16 годину 05 хвилин 22.06.2026.

Ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_6 визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 гривень 00 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 01.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення 24.04.2026 вручено ОСОБА_6 .

Органом досудового розслідування наразі встановлено такі обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 , маючи наркотичну залежність та перебуваючи на програмі замісної підтримувальної терапії і програмі зменшення шкоди, щотижнево отримував у КНП «Знам`янська міська лікарня ім. А.В.Лисенка» пігулки «Метадон», в розрахунку 100 мг на одну добу, які містить наркотичний засіб метадон.

ОСОБА_6 , реалізуючи виниклий умисел на незаконний збут наркотичної речовини (пігулок «Метадон», у яких міститься наркотичний засіб метадон), 21.12.2025 приблизно о 09 годині 00 хвилин, отримавши в КНП «Знам`янська міська лікарня ім. А.В.Лисенка» пігулки «Метадон», того ж дня, приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи на території центрального парку відпочинку по вул. Михайла Грушевського у м. Знам`янка Кіровоградської області, незаконно збув ОСОБА_7 половину пігулки «Метадон», у якій, згідно із висновком експерта №СЕ-19/112-25/17400-НЗПРАП від 26.12.2025, міститься наркотичний засіб - метадон, маса якого становить 0,013 грама.

Крім того, ОСОБА_6 , 17.04.2026, отримавши в КНП «Знам`янська міська лікарня ім. А.В.Лисенка» пігулки «Метадон», о 08 годині 51 хвилині, перебуваючи у приміщенні вказаного медичного закладу, при проведенні співробітниками Національної поліції оперативної закупівлі наркотичних засобів, незаконно повторно збув ОСОБА_8 шість пігулок «Метадон», у яких, згідно висновку експерта №СЕ-19/112-26/4964-НЗПРАП від 21.04.2026, міститься наркотичний засіб - метадон, загальна маса якого становить 0,0501 граму.

Він же, ОСОБА_6 , 24.04.2026, отримавши у КНП «Знам`янська міська лікарня ім. А.В.Лисенка» пігулки «Метадон», які містить наркотичний засіб метадон, о 09 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, при проведенні співробітниками Національної поліції оперативної закупівлі наркотичних засобів, незаконно повторно збув ОСОБА_8 чотири пігулки «Метадон», у яких, згідно висновку експерта №СЕ-19/112-26/5251-НЗПРАП від 24.04.2026, міститься наркотичний засіб - метадон, загальна маса якого становить 0,064 грама.

У межах даного кримінального провадження слідчий СВ ВП №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке розглянуте слідчим суддею та за наслідками такого розгляду задоволене, постановлено застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави.

Слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення нового кримінального правопорушення.

Крім того, враховано тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, що є умисними, тяжким, особу підозрюваного ОСОБА_6 без міцних соціальних зв`язків, посередньо характеризованого.

Також, врахувавши положення ст. 182 КПК України, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя визначив і заставу підозрюваному.

Із судовим рішенням не погоджується підозрюваний ОСОБА_6 , адвокатка ОСОБА_5 , яка здійснює захист підозрюваного.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Вказує, що справа проти нього фальсифікована і сфабрикована органом досудового розслідування, збуту наркотичних засобів він не вчиняв, підозра необґрунтована.

Адвокатка ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги умотивовує такими доводами.

Підозра, повідомлена ОСОБА_6 , є необґрунтованою, показання свідків недостовірні, адже троє із п`ятьох свідків є наркозалежними особами. Інші двоє свідків (матір і співмешканка підозрюваного) лише підтвердили факт наркозалежності ОСОБА_6 .

Не виключена й провокація злочину з боку правоохоронного органу у даному кримінальному провадженні.

Власне сам підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на програмі замісної терапії, і виявлені та вилучені під час обшуку пігулки «Метадон» (наркотичний засіб метадон) зберігалися підозрюваним для власного вживання.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені; не встановлено, що ОСОБА_6 підшукує можливість виїхати з населеного пункту проживання або залишити територію області, не підтверджено фактів впливу з боку підозрюваного на свідків.

Лише суворість можливого покарання не може стати приводом тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 має усталені соціальні зв`язки: мешкає разом із матір`ю похилого віку та братом-інвалідом ІІІ групи; мав неофіційний підробіток.

У судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися учасники судового провадження, які повідомлені про дату і час апеляційного перегляду у встановлений кримінальним процесуальним законом час та спосіб.

Від адвокатки ОСОБА_5 надійшло клопотання про апеляційний розгляд за відсутності захисника.

Неявка учасників судового провадження, належним чином повідомлених про дату і час апеляційного розгляду, зважаючи на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджають здійсненню апеляційного розгляду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Положеннями ч. 1 ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як встановлено, органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у межах кримінального провадження №0000002 від 01.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 ; обставини вчинення кримінального правопорушення, як їх станом натепер встановлено органом досудового розслідування, викладено вище.

Зауважується, що для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Термін «обґрунтована підозра», відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення ( рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

Одночасно практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має тримання під вартою (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 (наявність доказів, факти, інформація, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, і можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що він міг вчинити правопорушення) підтверджується такими джерелами доказів, як от: рапорти працівників поліції, протокол огляду місця події від 21.12.2025, протоколи НСПРД від 17.04.2026, від 24.04.2026, протоколи допиту свідків ОСОБА_7 від 13.01.2026, ОСОБА_8 від 24.04.2026, ОСОБА_10 від 14.01.2026, ОСОБА_11 від 24.04.2026, ОСОБА_12 від 24.04.2026, ОСОБА_13 від 24.04.2026, ОСОБА_14 від 24.04.2026, протоколом обшуку від 24.04.2026, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.01.2-026, висновками експертів №СЕ-19/112-25/17400-НЗПРАП, №СЕ-19/112-26/4964-НЗПРАП, №СЕ-19/112-26/5251-НЗПРАП, та іншими матеріалами.

Отже, у даному випадку, можливо стверджувати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Зважується на практику ЄСПЛ, відповідно до якої тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року). При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду». Наведені обставини можуть бути підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, кримінальний процесуальний закон України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів вважає, що прокурором та слідчим обґрунтований наведений ними перелік ризиків, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років, а передбачене ч. 2 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Також, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховує такі обставини.

Підозрюваний ОСОБА_6 безробітний, не має сталого джерела доходу та заробітку, неодружений та без утриманців, не судимий, оскільки у відповідності до положень ст. 89 КК України, судимість погашена.

Як свідчить інформація характеристики по місцю мешкання підозрюваного, він є внутрішньо переміщеною особою, тимчасово мешкає разом із матір`ю ОСОБА_14 та старшим братом ОСОБА_15 . За час проживання ОСОБА_6 мали місце скарги з боку сусідів щодо поведінки підозрюваного (порушення тиші у вечірній та нічний час, перебування сторонніх осіб у квартирі).

Будь яких інших позитивних або негативних характеристик особи обвинуваченого матеріали клопотання не містять, не надані такі й колегії суддів апеляційного суду.

Згідно із інформацією КНП «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка» Знам`янської міської ради, ОСОБА_6 з 16.09.2024 перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії і приймає метадон у дозі 100 гр на добу.

З урахуванням серйозності повідомленої ОСОБА_6 підозри, тяжкості ймовірного покарання, про що достеменно відомо останньому, відсутності міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, сім`ї, утриманців, роботи, об`єктивно є підстави вважати наявним з боку підозрюваного ризик залишити своє місце мешкання з метою подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, з огляду на те, що свідки у даному кримінальному провадженні знайомі підозрюваного ОСОБА_6 , а також свідком є його матір, то вочевидь наявний ризик незаконно впливати на свідків, які ще не допитані безпосередньо судом, з метою можливої зміни ними показань, надання показань на користь підозрюваного.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на безробіття підозрюваного, відсутності джерела доходу до існування, наркотичної залежності та можливого вчинення наразі інкримінованого злочину з метою користі, має підстави стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_6 може продовжити злочинну діяльність або вчинити нове, в тому числі, аналогічне кримінальне правопорушення.

Відтак, заявлений у клопотанні слідчим та прокурором запобіжний захід стосовно підозрюваного кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними кримінальним процесуальним законом конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Враховуючи зазначене вище, практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, які мають великий суспільний інтерес, колегія суддів вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено слідчим суддею місцевого суду правомірно, оскільки у зв`язку із встановленням обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , доведеністю існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особи підозрюваного, контроль за поведінкою підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Доводи апеляційної скарги з приводу неврахування слідчим суддею вимог ст. ст. 177-178 КПК України, спростовуються зазначеним вище.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Крім того, як встановлено, слідчим суддею, з урахуванням положень ст. ст. 182, 183 КПК України, визначено й альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Беручи до уваги наведене, положення ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кримінального процесуального закону України, колегія суддів приходить до висновку про законність й обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги адвокатки ОСОБА_5 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.04.2026 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 16 години 05 хвилин 24.04.2026 по 16 годину 05 хвилин 22.06.2026, із визначенням застави, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4