Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у режимі відеоконференції матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/115/26, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2026.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора й застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням застави 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні до початку розгляду апеляційної скарги по суті захисником-адвокатом ОСОБА_7 заявлено відвід прокурора ОСОБА_5 . Посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України як на підставу для відводу, останній зазначив, що обставинами, які викликають сумнів у неупередженості прокурора та виключають його участь у цьому провадженні, є те, що прокурор ОСОБА_5 пори наявність відповідної ухвали Київського апеляційного суду від 22.06.2021, безпідставно не повернув власнику майна ОСОБА_9 тимчасово вилучене майно. Крім того, 11.11.2021 він звернувся до слідчого у даному кримінальному провадженні з клопотанням про встановлення службових осіб, що проводили прикордонний та митний контроль підозрюваного ОСОБА_6 при перетині ним державного кордону України 22.12.2019 та про їх допит в якості свідків. Однак слідчий, за погодженням із прокурором ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання, через те, що таке не містило даних, які дозволяють ідентифікувати осіб, що підлягають допиту. Тому, зважаючи на численні порушення чинного законодавства прокурором ОСОБА_5 , ним 16.07.2021 до ДБР було подано повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України і на підставі ухвали слідчого судді від 02.08.2021 ДБР розпочато досудове розслідування. Прокурор ОСОБА_5 є прокурором управління нагляду за дотриманням законів СБУ та Державною прикордонною службою Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора, тобто може мати службові та неслужбові контакти з представниками Держаної прикордонної служби України. Вказані обставини свідчать про зацікавленість прокурора в результаті розслідування, його подальша участь у даному

-2-

кримінальному провадженні спрямована на приховування власних кримінально-караних дій, а саме: незаконні постанови, вказівки, бездіяльність, приховування злочинів, нездійснення слідчих дій, спрямованих на здобуття доказів, які виправдовують ОСОБА_6 і з очевидністю вказують на факт упередженості прокурора.

Заслухавши доводи захисника та обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення, дослідивши матеріали контрольного провадження в частині, що стосується заяви про відвід, колегія суддів приходить до висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, внесене 12.01.2021 до Єдиного реєстр судових розслідувань за № 0000354 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Окрім того, ч. 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Положення ст. 77 КПК України визначають перелік підстав, що виключають участь прокурора у кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, на яку посилається захисник-адвокат ОСОБА_7 в обґрунтування заяви про відвід, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Поряд з тим, ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Згідно з Керівними принципами ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. 12, п. 13).

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування та в судовому провадженні (ст. 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

-3-

Водночас, норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Під час розгляду заяви (клопотання) про відвід прокурора ОСОБА_5 встановлено, що підставою для звернення з цією заявою стало посилання захисника на здійснення останніми досудового розслідування та процесуального керівництва упереджено та не об`єктивно, винесення незаконних постанов, умисне ігнорування його клопотань тощо.

Перевіривши підстави, якими обґрунтована заява про відвід, враховуючи зміст ст. 77 КПК України, в якій передбачені підстави для відводу прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, які б свідчили про упередженість чи зацікавленість прокурора ОСОБА_5 у даному провадженні, відсутні.

Відповідно до ст. 36 КПК України, прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності та здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, погоджувати клопотання слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання, а також повідомляти особі про підозру (п. 9, п. 10 ч. 2). Відтак, наведені у заяві дії прокурорів корелюються з приписами КПК України щодо їх повноважень, а отже, виконання ними законодавчо визначених процесуальних обов`язків не може визнаватися упередженістю по відношенню до особи.

Натомість, наведений у заяві про відвід перелік обставин, має перевірятися під час розгляду кримінального провадження по суті та цим доводам має бути надана оцінка у відповідному процесуальному рішенні.

Натомість, позиція під час здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні не може вважатися упередженістю та, відповідно, слугувати підставою для його відводу, оскільки зумовлена процесуальним статусом та процесуальними повноваженнями прокурора, визначеними ст. 36 КПК України, а законність процесуальних дій (бездіяльності) прокурора, вчинених в порядку нагляду за досудовим розслідуванням, не може перевірятися поза межами передбаченого законом процесуального контролю.

Колегія суддів також враховує, що жодних доказів упередженості прокурора ОСОБА_5 чи його зацікавленості у результатах розгляду даної справи стороною захисту не надано, а відтак, доводи заяви про відвід є голослівними, тому не можуть братися до уваги при оцінці наявності чи відсутності обставин упередженості прокурора.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи або об`єктивну неможливість його участі в цьому провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

Незгода сторони кримінального провадження з процесуальними діями чи бездіяльністю прокурорів за умови відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про їх упередженість до будь-якого зі сторін провадження, не є підставою для їх відводу.

-4-

На переконання колегії суддів, заявлений прокурору відвід ґрунтується лише на оціночних судженнях та не містить об`єктивно підтверджених відомостей про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості або особистій зацікавленості, тоді як сама по собі незгода учасників провадження з процесуальними діями прокурора не є підставою для відводу.

За наведених обставин, посилання сторони захисту у заяві (клопотанні) про відвід на п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України не є доречними та відхиляються колегією суддів. Існування будь-яких інших підстав, передбачених ст. 77 КПК України, для відводу прокурора колегією суддів також не встановлено.

Керуючись ст. 77, 81, 405, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви (клопотання) захисника-адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді