Номер провадження № 1-кс/641/384/2026 Справа № 641/1891/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 08.01.2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, працюючого менеджером з продажу ТОВ"БетонПрогресБуд", раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Слобідського районного суду м. Харкова 04.03.2026 року надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , в якому він просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, строком на 60 днів з визначенням розміру застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СВ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області розпочате досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000004 від 08.01.2026 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за фактом вимагання грошових коштів громадянином ОСОБА_9 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави щодо зняття з військового обліку.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період дії воєнного стану, не пізніше лютого 2026 року, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник прямий умисел на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, при цьому, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій (порушення встановленої процедури проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями), передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки (створення загрози нормальній діяльності органів влади, підрив їх авторитету, незаконне отриманні неправомірної вигоди) і бажаючи їх настання (вчинення активних дій), керуючись корисливим мотивом, тобто маючи спонукання до особистого незаконного збагачення за рахунок коштів громадянина України та з корисливою метою, тобто задля особистого незаконного збагачення за рахунок коштів громадянина України, усвідомлюючи про введення воєнного стану в Україні, проведення загальної мобілізації, визначену процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, вирішив одержати неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з корисливою метою, не пізніше лютого 2026 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, в ході телефонної розмови з громадянином України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив останньому, що у разі відсутності бронювання, інвалідності та оформленого опікунства, неможливо уникнути оголошення розшуку та мобілізації. ОСОБА_8 зазначив, що в нього наявні можливості впливу на співробітників РТЦК та СП. ОСОБА_8 повідомив, що за неправомірну вигоду розміром від 2000 тисяч доларів США можливо запобігти оголошенню в розшук, а за більшу суму взагалі зняти з військового обліку. ОСОБА_10 зазначив, що йому необхідно обдумати пропозицію. На що ОСОБА_8 зазначив, що іншим способом в ОСОБА_10 не вийде вирішити свої питання та у разі незгоди з пропозицією вирішення вказаного питання у спосіб зазначений ОСОБА_8 , останній буде змушений самостійно надати інформацію щодо анкетних даних ОСОБА_10 та місця проживання до РТЦК та СП задля виконання співробітниками ТЦК плану з мобілізації військовозобов`язаних.

Вказаними діями ОСОБА_8 створив умови, за яких ОСОБА_10 вимушений надати йому неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

В подальшому, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_8 28.02.2026, в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 , повідомив останньому, що необхідно зустрітись біля метро «Майдан Конституції» в м. Харкові. Так, 28.02.2026, близько 11:40 ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_10 біля входу в метро «Майдан Конституції» м. Харкова та повідомив останньому, що є можливість зробити статус «Обмежено придатний» (маючи на увазі придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК, навчальних центрах тощо), зазначивши, що ОСОБА_10 не потрібно буде знаходитись в медичних закладах, що треба надати документи та все зроблять, після чого в додатку «Резерв» з`явиться відстрочка від мобілізації. Зазначив, що вказана так звана послуга буде оформлюватись через військово-лікарську комісію за адресою: м. Харків, Полтавський шлях, 40, де голова комісії його знайомий, а після цього документи будуть направлені обласного центру комплектування. Повідомив, що йому необхідно надати тимчасове посвідчення, копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, 4 фотокартки 3*4 для особистої справи ВЛК та 4000 доларів США, зазначив, що якщо в гривні то по курсу обміняти. Після чого запевнив ОСОБА_10 , що протягом 2 місяців останній отримає відповідний статус та дані офіційно з?являться в реєстрі «Резерв». Після цього привів приклад про себе, що особисто собі таким же чином оформлював відповідний статус та про чоловіків у кількості 2-3 рот, якім також надавав успішно аналогічні послуги з оформлення статусу, попрохав нікому не повідомляти про те, що він надає вказані послуги.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_8 03.03.2026 близько 12:00, в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 , після почутої інформації про те, що ОСОБА_10 зібрав необхідну суму грошових коштів та підготовив документи, ОСОБА_8 відповів «хорошо», та зазначив, що зателефонує за 10 хвилин. Так, через 10 хвилин, близько 12:10 ОСОБА_8 перетелефонував ОСОБА_10 та запитав чи в Холодногірському районі м. Харкова він знаходиться та повідомив, що через 30 хвилин під`їде з колегою в район супермаркету «Рост» (район метро «Холодна Гора»). У відповідь ОСОБА_10 погодився та зазначив, що взяв із собою копію паспорта, оригінал тимчасового посвідчення, грошові кошти як домовлялися та фотокартки. На що ОСОБА_8 сказав «отлично» та зазначив, що під`їде через 30 хвилин.

З метою реалізації єдиного злочинного умислу на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, тобто маючи спонукання до особистого незаконного збагачення за рахунок коштів громадянина України та з корисливою метою, тобто задля особистого незаконного збагачення за рахунок коштів громадянина України, усвідомлюючи про введення воєнного стану в Україні, проведення загальної мобілізації, визначену процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, 03.03.2026 близько 12:40 ОСОБА_8 зустрівся ОСОБА_10 , після чого останні зайшли до приміщення кафе, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Присівши за стіл, ОСОБА_10 запитав у ОСОБА_8 щодо строків виготовлення статусу «Обмежено придатний» (маючи на увазі придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК, навчальних центрах тощо), на що ОСОБА_8 запевнив, що строк складатиме максимум 2 місяці. Після чого ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_10 файл для документів, який містив копію паспорта, оригінал тимчасового посвідчення, фотокартки ОСОБА_10 та грошові кошти розміром 4000 доларів США за вплив на прийняття рішення співробітниками військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаними діями ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду розміром 4 000 доларів США за вплив на прийняття рішення співробітниками військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо прийнятті рішення останніми про придатність ОСОБА_10 до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК, навчальних центрах тощо.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вимоги.

03.03.2026 року ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні даного злочину було затримано в порядку ст. 208 КПК України. ОСОБА_8 у відповідності до ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відносяться до тяжких, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

На даний час існує ряд ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою, на думку органу досудового розслідування, для застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

1) підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, ОСОБА_8 має можливість виїжджати за межі України, оскільки має відстрочку від проходження військової служби у зв`язку з доглядом за особами;

2) підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин.

3) підозрюваний ОСОБА_8 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може здійснити вплив на свідків, понятих з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

5) підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, зможе організувати новий незаконний план щодо отримання неправомірної вигоди задля особистого незаконного збагачення.

З огляду на викладене, прокурор зазначає, що є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обґрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_8 у судовому засіданні проти клопотання заперечує, вказує на те, що наведені прокурором обставини не відповідають дійсності. Так, він 03.03.2026 року спілкування зі свідком ОСОБА_10 , однак ні про що з ним не домовлявся і ніякі грошові кошти не вимагав.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання про застосування запобіжного заходу заперечує. Пояснив, що ОСОБА_10 сам зателефонував ОСОБА_8 з приводу надання роз`яснень щодо підстав зняття з розшуку. З протоколу допиту свідка ОСОБА_10 не вбачається вимагання грошових коштів з боку ОСОБА_8 . Пред`явлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою. ОСОБА_8 не торкався до пакету, який залишив у кафе на столі свідок ОСОБА_10 , та не знав, що знаходиться у пакеті. Наведені прокурором ризики не доведені. ОСОБА_8 здійснює догляд за своїм батьком, застосування безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою позбавить людину похилого віку догляду.Застава у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. не є співмірною.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доданими до клопотання матеріалами, слідчий суддя зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри належить прийняти до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах.

Крім того, суд приймає до уваги п. 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини», згідно з яким наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення, а також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Також належить врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого його злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 03.03.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України. При цьому суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване підозрюваному діяння.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, працевлаштований, відповідно до акта № 120 від 19.09.2025 року здійснює постійний догляд за батьком ОСОБА_12 .

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, суд вважає, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а зважаючи на те, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розгляду, існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від суду, впливати на свідків, яких підозрюваний знає особисто.

В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та призначає заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб., що складає 266240 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 199, 331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою рахувати з 12 год 56хв. 03.03.2026 року.

Строк дії ухвали до 02.05.2026року.

Розмір застави визначити в сумі 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р UA0006674 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , отримувач ТУДСА України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно КПК України по справі № 641/1981/26, ОСОБА_8 (Слобідський районний суд м. Харкова), до сплину терміну тримання під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з місця свого проживання в м. Харкові без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за наявності паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Слобідського районного суду м. Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 05.03.2026 року о 15-00.

Слідчий суддя ОСОБА_1