Справа № 303/9853/25
Провадження № 1-кп/303/757/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у об`єднаному кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Мукачево, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, -

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, та ч.2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про застосуванням примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що 19 листопада 2025 року близько 15 години 50 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку №7 по вулиці Героїв Охтирки в місті Мукачево, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно- небезпечних наслідків, маючи на меті залякати потерпілого, взяв до рук металевий предмет, з виду схожий на меч, почав ним розмахувати в бік ОСОБА_6 , викрикуючи йому образи та погрози, сказавши наступні слова: «Тут здохнеш!». Вказані дії та слова з боку ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_6 , сприйняв як реальні побоювання щодо здійснення погрози вбивством.

Окрім цього, 19 листопада 2025 року близько 15 години 50 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку №7 по вулиці Героїв Охтирки, в місті Мукачево, на грунті раптово-виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно- небезпечних наслідків, маючи на меті залякати потерпілу, тримаючи в руках металевий предмет, з виду схожий на меч, почав ним розмахувати в бік ОСОБА_9 , викрикуючи її погрози, сказавши наступні слова: «І ти, Леся здохнеш!» та «...кіть хочете легку смерть, то гроші гоніть!» чим викликав у останньої реальні побоювання щодо здійснення погрози вбивством.

Вказані умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковано як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.129 КК України, тобто погроза вбивством.

Крім того, встановлено, що у точно невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 заволодів холодною зброєю, а саме кастетом, який зберігав та носив при собі до моменту його виявлення правоохоронними органами, тобто до 19.11.2025.

Так, 19.11.2025 близько 17 год. 20 хв., слідчим слідчого відділу Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області під час проведення огляду місця події за адресою: м. Мукачево, вул. Генерала Охтирки, навпроти будинку № 5, у ОСОБА_8 , виявлено та вилучено в присутності понятих, добровільно виданий ним предмет, ззовні схожий на кастет, який згідно із висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ № СЕ-19/107-25/13944-ХЗ від 25.11.2025 с холодною зброєю та відноситься до категорії холодної зброї ударно - дробильної дії, виготовлений саморобним способом із застосуванням промислового обладнання.

Так, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно- небезпечних наслідків, без передбаченого законом дозволу, зберігав та носив при собі вищевказаний кастет до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.

Вказані дії, ОСОБА_8 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.263 КК України - носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 неодноразово лікувався в психіатричному відділенні. Згідно відповіді з КНП «Лікарня Святого Мартина», перебуває на обліку у психіатра з діагнозом F60.8., що відповідно до у Міжнародній класифікації хвороб (МКХ-10) означає «Інші специфічні розлади особистості».

Психічні розлади відмічаються останні 10 років. Остання госпіталізація з 25.11.2025 по теперішній час.

01 грудня 2025 року було призначено судово-психіатричну експертизу підозрюваного ОСОБА_8 проведення якої доручено судово-психіатричним експертам Закарпатської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я».

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №476 від 11.12.2025, відповідно до якого ОСОБА_8 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Хронічного маячного розладу (F22.9), що позбавило його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними під час скоєння інкримінованого йому діяння, а саме: 19 листопада 2025 року.

ОСОБА_8 по психічному стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру, а саме: госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_8 , та просила застосувати відносно останнього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру, ОСОБА_8 , не заперечував факту вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 129 та ч.2 ст. 263 КК України за фактичних обставин, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, не заперечував проти застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Законний представник особи ОСОБА_5 , стосовно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру, підтримав клопотання про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , та просив його задовольнити.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру, також просив застосувати до його підзахисного ОСОБА_8 , медичний захід у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Потерпілий ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_9 подала клопотання до суду, щодо розгляду справи без її участі, претензій щодо морального чи майнового характеру до обвинуваченого не має.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи приписи ст.ст.93,94 КК України, ст.ст.512,513 КПК України та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»,Закону України «Про психіатричну допомогу», вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Закону України « Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним,Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння в стані неосудності.

Згідно ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність у стані неосудності.

Частиною 1 статті 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

У судовому засіданні знайшло підтвердження, що суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. ст.129 КК України тобто погроза вбивством та ч.2 ст. 263 КК України носіння кастету без передбаченого законом дозволу, за висновком проведеної під час досудового слідства судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_8 перебував у стані неосудності.

Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 476 від 11.12.2025 року, ОСОБА_8 , виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Хронічного маячного розладу (F22.9), що позбавило його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними під час скоєння інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом іспитований у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. .

Таким чином та на підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_8 , вищезазначених суспільно - небезпечних діянь, передбачених ст.. ст.129 та ч.2 ст. 263 КК України, скоєних ним у стані неосудності, який виключає можливість застосування покарання, оскільки останній на момент вчинення вказаного діяння та на теперішній час, за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними.

У відповідності до вимог ст.ст.19,94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Тому суд, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що ОСОБА_8 вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення у стані неосудності, страждав і на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі хронічного маячного розладу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, враховуючи характер і тяжкість психічного захворювання, а також ступінь тяжкості вчинених злочинних діянь, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Питання про речові докази вирішити за правилами ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , не обирався .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 372, 375-376, 512-513 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Мукачівської окружної прокуратури про застосуванням примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Речові докази по кримінальному провадженню металевий предмет меч та кастет -знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта - за проведення судової експертизи Закарпатським НДЕКЦ МВС України за № СЕ-19/107-25/13943-ЗД в сумі 1782, 80 гривень та судової експертизи № СЕ-19/107-25/13944-ХЗ в сумі 1782, 80 гривень віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1