Справа №766/788/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 року Слідча суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000019 від 06.01.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Херсона, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 360 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ХРУП ГУНП в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000019 від 06.01.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 360 КК України строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, до 30.03.2026 включно. У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покласти обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 360 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обґрунтовуються тяжкістю покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 5 до 8 років. Не одружений, на утриманні дітей та утриманців не має, не працює та соціальні зв`язки, які могли б його стримувати від спроб переховуватись не має;

-вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ніде не працевлаштований, законних джерел доходу немає, раніше неодноразово судимий, у зв`язку з чим для забезпечення свого існування може вчинити інше кримінальне правопорушення.

-впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , полягає в тому, що він ознайомлений із їх дійсним місцем роботи та проживання і може вчинити на них фізичний чи психологічний вплив, з метою зміни ними раніше наданих показань.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою;

2.особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;

3.застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

4.домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , підлягає постійному візуальному контролю, а також те, що даний запобіжний захід не перешкоджає підозрюваному вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, 25.11.2025 в рамках кримінального провадження №0001090 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 06.01.2026.

З урахуванням вищевикладеного, а також особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в змозі.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, з підстав зазначених в ньому. Також зазначив про надсилання матеріалів клопотання захиснику телефонним засобом звязку та достатнійсть часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечуючи обґрунтованості підозри, заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні зазначив про те, що не отримував матеріали клопотання, в зв`язку з чим просив відкласти судове засідання, а також з метою долучення доказів на підтвердження обставин перебування родичів на утриманні підозрюваного, які мають важливе значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Також не заперечуючи обґрунтованості підозри, заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного у виді цілодобового домашнього арешту.

Мотивація суду

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000019 від 06.01.2026, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 360 КК України.

За версією обвинувачення, ОСОБА_4 , 02.01.2026 приблизно о 05:00 год. таємно, умисно, з метою незаконного викрадення чужого майна, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, в умовах воєнного стану, знявши кришки люків кабельної каналізації, простягнутої від колодязя № 22-4407 до колодязя № 22-7265, які розташовані між будинками № 38-А та № 34 по вул. Садовій в м. Херсон, після чого проник всередину, звідки шляхом зрізання за допомогою заздалегідь заготовленого канцелярського ножа здійснив крадіжку кабелів марки «ТПП 50х2х0,4» довжиною 75 метрів, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи становить 11 616,33 грн., та марки «ТПП 50х2х0,4» довжиною 75 метрів, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи становить 11 616,33 грн., що належать АТ «Укртелеком», спричинивши матеріальну шкоду вказаному товариству на загальну суму 23 232,66 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 02.01.2026 приблизно о 05:00 год., переслідуючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знявши кришки люків кабельної каналізації, простягнутої від колодязя № 22-4407 до колодязя № 22-7265, які розташовані між будинками № 38-А та № 34 по вул. Садовій в м. Херсон, де протягнуті кабелі (телекомунікаційна мережа) АТ «Укртелеком», після чого проник всередину та усвідомлюючи, що пошкодження діючої кабельної лінії зв`язку призведе до припинення зв`язку, незаконно, умисно, здійснив шляхом зрізання за допомогою заздалегідь заготовленого канцелярського ножа крадіжку кабелів марки «ТПП 50х2х0,4» довжиною 75 метрів та марки «ТПП 50х2х0,4» довжиною 75 метрів, які належать АТ «Укртелеком», що спричинило тимчасове припинення зв?язку для 30 абонентів, з них 12 абонентів з послугою Інтернет за технологією ADSL та 18 абонентів телефонії.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України, - умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Окрім того, ОСОБА_4 03.01.2026 приблизно о 05:00 год. таємно, умисно, з метою незаконного викрадення чужого майна, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, в умовах воєнного стану, знявши кришки люків кабельної каналізації, простягнутої від колодязя № 22-7445 до колодязя № 22-4914, які розташовані між будинками № 70 та № 66-А по вул. Комкова в м. Херсон, після чого проник всередину, звідки шляхом зрізання за допомогою заздалегідь заготовленого канцелярського ножа здійснив крадіжку кабелю марки «ТПП 100х2х0,4» довжиною 43 метри, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи становить 12 861,88 грн., що належить АТ «Укртелеком», спричинивши матеріальну шкоду вказаному товариству на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

30.01.2026 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 1 ст. 360 КК України - умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Протоколом огляду місця події від 06.01.2026, за адресою: м. Херсон, вул. Садова, біля буд. 38, в ході проведення якого з двох колодязів кабельного зв?язку вилучено по два фрагменти викраденого кабелю, марки ТПП 50х2х0,4;

2.Протоколом огляду від 21.01.2026, за участі ОСОБА_4 , за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, 30, в ході проведення якого останній добровільно видав канцелярський ніж помаранчевого кольору зі вставками чорного та червоного кольору;

3.Протоколом огляду від 21.01.2026, за участі ОСОБА_4 , за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська, біля буд. 16, котрий показав місце, де він випалював кабелі, викрадені по вул. Садовій в м. Херсоні 02.01.2026;

4.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ;

5.Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

6.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_7 , в ході проведення якого останній впізнав ОСОБА_4 як такого котрий 02.01.2026 приблизно о 05:10 год. зателефонував йому та попросив прийти допомогти перенести йому кабелі по вул. Садовій в м. Херсоні;

7.Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

8.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 , в ході проведення якого останній впізнав ОСОБА_4 як такого котрий 02.01.2026, приблизно о 06:00 год. зателефонував йому та домовився про зустріч, та в подальшому продав мідь в мішку білого кольору за 11 000 гривень, при зустрічі по вул. Філатова в м. Херсоні;

9.Протоколом огляду місця події від 20.01.2026, за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення якого оглянуто колодязі, з яких було викрадено кабель;

10.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ;

11.Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

12.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 , в ході проведення якого остання впізнала ОСОБА_12 , як такого котрий 03.01.2026 в ранковий час доби покликав її на зустріч, після чого різав кабелі в покинутому будинку по вул. Єврейська в м. Херсоні;

13.Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

14.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 , в ході проведення якого останній впізнав ОСОБА_4 , як такого котрого 03.01.2026, приблизно о 08:30 год. зустрів по вул. Єврейська в м. Херсоні, після чого пішов з ним до покинутого будинку на цій же вулиці, де ОСОБА_4 різав кабелі;

15.Повідомленням про підозру ОСОБА_4 ;

16.Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 4 чт. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Згідно ч.1 ст. 360 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до ста двадцяти годин, або обмеження волі на строк від одного до трьох років, або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким, передбачає можливість реального позбавлення волі на строк до 8 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 185 КК України, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, вчинив злочин в період відбування умовно-дострокового строку під час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

Належного обґрунтування та конкретизації ризику, передбаченуого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить та прокурором не обґрунтовано в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає його недоведеним.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років за ч.4 ст. 185 КК України. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , який народився у 1990 році; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 має середню спеціальну освіту, офіційно не одружений, зі слів має дитину 2010 року народження, має постійне місце реєстрації проживання за яким проживає з матір`ю та бабусею які потребують сторонньої допомоги і яким він допомагає фізично, не працюючий, раніше судимий в тому числи за корисні злочини проти власності, відносно якого на розгляді в суді перебувають обвинувальні акти в тому числі за ч.4 ст.185 КК України .

Таким чином, у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки останній офіційно не працевлаштований, схильний до протиправної діяльності, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період відбування умовно-дострокового покарання та під час обмежень встановлених при застосуванні запобіжного заходу.

Разом з тим, сам по собі факт фізичної допомоги родичам з якими підозрюваний проживає (матері та бабусі), не спростовує висновків слідчого судді щодо наявності вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливості їм запобігти, шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника про не ознайомлення з матеріалами клопотання, суд вважає необґрунтованими з огляну на наступне.

З матеріалів клопотання вбачається, що згідно доручення від 09.02.2026 року № 2-21-2026-000122 на підставі постанови слідчого через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області ОСОБА_4 призначено захисника адвоката ОСОБА_5 .

Крім того захисника ОСОБА_5 згідно доручення від 05.02.2026 року № 2-21-2026-000107 на підставі постанови слідчого судді через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Херсонській області було призначено для окремої процесуальної дії підозрюваному ОСОБА_4 а саме для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Копія клопотання разом з доданими матеріалами була направлена захиснику засобами телефонного зв`язку, що підтверджується скріншотами направлення із зазначенням дати та часу відправлення. Достовірність цих відомостей стороною захисту належними та допустимими доказами не спростована.

Крім того засідання з розгляду зазначеного клопотання від 10.02.2026 року відкладено в тому числі для надання часу стороні захисту для ознайомлення з матеріалами клопотання та винесено ухвалу про здійснення приводу підозрюваного, який не з`явився в судове засідання без поважних причин, будучи належним чином повідомленим.

Отже сторона захисту мала достатній та розумний строк для ознайомлення з матеріалами, що відповідає вимогам КПК України щодо забезпечення права на захист та змагальності сторін.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права останнього на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 360 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії кримінального провадження відсутні та не підтвердженні відповідними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначаються межі розміру застави.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного ОСОБА_4 даних про його особу, розміру збитків, завданих потерпілій та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у мінімальному розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього, застава в даному розмірі здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованих діянь, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; здійснення дій, спрямованих на незаконне збагачення, в період воєнного стану.

Наявність виключних випадків, які б свідчили про те, що застава у визначеному розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, стороною обвинувачення, згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, не доведена та слідчим суддею, в ході розгляду клопотання, не встановлена.

У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Разом з тим слідчий суддя вважає необґрунтованим стороною обвинувачення обов`язку здати на зберігання слідчому паспорт, паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за межі України, оскільки покладення зазначеного обов`язку не приятиме зменшенню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України крім того матеріалами провадження не встановлено наявність у підозрюваного документа для виїзду за кордон, отже покладення такого обов`язку є фактично неможливим до виконання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства тобто до 27.03.2026 року (включно).

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття підозрюваного під варту.

Визначити розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133 120 грн., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000019 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 27.03.2026 року (включно).

Роз`яснити та попередити підозрюваного, що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1