Провадження № 1-кс/761/801/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Електроенерджі» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000146 від 11.07.2020, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Електроенерджі» звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просила частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2023 у справі № 761/18654/23 (провадження № 1-кс/761/12379/2023) в частині нерухомого майна, яке належить ТОВ «Електроенерджі» (): АЗК, нежитлова будівля (літера «А») загальною площею 22,7 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. ТЕПЛОВОЗНА, буд. 22, додаткові відомості: споруди: літера Б Багатопаливні ПРК з навісом - площа забудови 891,4 кв. м.; Літера І Підземний резервуар палива - 1 шт.; Літера ІІ Підземний резервуар ЗВГ - 1 шт., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій клопотання підтримала, просила його задовольнити та здійснювати розгляд без їх участі.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 подав до суду письмові заперечення проти клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Електроенерджі», вказавши, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000146 від 11.07.2020 триває, на даний час в ньому досліджуються обставини законності зайняття земельної ділянки, здійснення реєстраційних дій, а також призначено оціночно-земельна експертиза, у звязку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання та здійснювати розгляд без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2023 у справі № 761/18654/23 накладено арешт, зокрема, на АЗК, нежитлова будівля (літера «А») загальною площею 22,7 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. ТЕПЛОВОЗНА, буд. 22, додаткові відомості: споруди: літера Б Багатопаливні ПРК з навісом - площа забудови 891,4 кв. м.; Літера І Підземний резервуар палива - 1 шт.; Літера ІІ Підземний резервуар ЗВГ - 1 шт., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, яке належить ТОВ «ЕЛЕКТРОЕНЕРДЖІ» ().

Мотивуючи підставу для накладення арешту слідчий суддя вказав, що наведене майно (об`єкти нерухомості) цілком відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано мають правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказане майно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25 березня 1999 року). Вимога щодо законності, у розумінні Конвенції, вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року).

Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що будь-яких відомостей чи обставин, які б виправдовували таке тривале втручання у право власника на мирне володіння своїм майном, не вбачається.

Суд враховує, що арешт на нерухоме майно було накладено 02.06.2023, тобто більше двох років тому.

Поряд з цим, у слідчого судді відсутні відомості того, що накладений у даному кримінальному провадженні арешт сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні.

З наданого прокурором витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 23.01.2026 вбачається, що ТОВ «Електроенерджі» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вказуючи у своїх запереченнях про необхідність продовження даного виду заходу забезпечення кримінального провадження прокурором не надано вагомих доказів такого тривалого втручання у право власника майна мирно володіти та розпоряджатися своїм майном.

Таким чином, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання адвоката та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, надано не було, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Більш того, будь-яких доказів того, що скасування заначено арешту нерухомого майна зашкодить повному та об`єктивному розслідуванню обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження № 0000146 від 11.07.2020 слідчому судді не надано.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше збереження арешту майна не виправдовується потребами досудового розслідування на даній стадії, у зв`язку з чим арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 132, 169, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2023 у справі № 761/18654/23, а саме на:

АЗК, нежитлова будівля (літера «А») загальною площею 22,7 кв.м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. ТЕПЛОВОЗНА, буд. 22, додаткові відомості: споруди: літера Б Багатопаливні ПРК з навісом - площа забудови 891,4 кв. м.; Літера І Підземний резервуар палива - 1 шт.; Літера ІІ Підземний резервуар ЗВГ - 1 шт., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1