УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 936/259/26

Провадження № 1-кп/936/84/2026

27.03.2026 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , який брав участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції, під час відкритого підготовчого судового засідання кримінального провадження щодо ОСОБА_4 про обвинувачення її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

встановив:

У провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Під час підготовчого засідання прокурор заявив клопотання про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що на розгляді Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , яка обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 Кримінального кодексу України, а саме - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та загибель кількох осіб.

Слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 06.01.2026 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026 ОСОБА_4 визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання покладених на неї обов?язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 гривень. У разі внесення застави на ОСОБА_4 покладено такі обов?язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їхньою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до органів ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Визначену судом заставу внесено 23.02.2026, у зв`язку з чим обвинувачену звільнено з-під варти, після чого щодо неї застосовується запобіжний захід у вигляді застави.

Сторона обвинувачення вважає, що стосовно обвинуваченої необхідно змінити запобіжний захід та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на наявність передбачених законом підстав і ризиків, визначених кримінальним процесуальним законодавством.

Зокрема, обвинувачена, не зважаючи на покладені на неї обов?язки та усвідомлюючи їх зміст і правові наслідки невиконання, без дозволу слідчого, прокурора або суду самовільно змінила місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яку вона неодноразово зазначала як фактичне місце проживання під час допиту як підозрювана, у судових засіданнях при обранні їй запобіжного заходу, а також під час розгляду питання про визначення розміру застави 18.02.2026.

Разом із тим, після внесення застави та звільнення з ДУ «Закарпатська УВП (№ 9)» після 23.02.2026 обвинувачена, не отримавши дозволу слідчого, прокурора або суду, фактично змінила місце проживання, чим допустила істотне порушення покладених на неї обов?язків.

Під час судового засідання 25.02.2026 вона повідомила, що проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджено ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.02.2026.

Крім того, 25.02.2026 Воловецьким районним судом призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286 КК України.

Обвинувачена подала заяву про неможливість участі в засіданні, посилаючись на стан здоров`я. Водночас у той же день о 09:00 год. вона брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку покладених на неї обов?язків.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачена була обізнана про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, мала реальну можливість забезпечити участь у ньому, однак свідомо цього не зробила, чим порушила обов`язок прибувати до суду на першу вимогу.

Сукупність наведених обставин свідчить про системне та свідоме ігнорування вимог суду, що створює реальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик ухилення від суду та перешкоджання кримінальному провадженню.

3 огляду на наявність обґрунтованого обвинувачення, тяжкість інкримінованого злочину, можливу міру покарання, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, факти порушення покладених обов?язків та ігнорування вимог суду, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку прокурора, є здатним забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та досягнення мети кримінального провадження.

На підставі викладеного, прокурор просить звернути заставу, визначену ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026 у розмірі 266 240 гривень, у дохід держави; змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_4 із застави на тримання під вартою без визначення розміру застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання з підстав та мотивів, наведених у такому.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачена та захиник проти зміни запобіжного заходу заперечили. Обвинувачена пояснила, що ненавмисно порушила обов`язки покладені на неї ухвалою суду та змінила місце проживання у зв`язку з тим, що там кращі умови для відновлення здоров`я після травм отриманих у ДТП. Щодо нез`явлення на виклик до Воловецького районного суду Закарпатської області 25.02.2026 та водночас участь у судовому засіданні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку покладених на неї обов?язків, то захисник обвинуваченої пояснив, що така участь відбувалась в режимі відеоконференції з його технічних засобів по місцю проживання обвинуваченої, яка у зв`язку з незадовільним станом здоров`я не мала змоги брати участь у судових засіданнях особисто чи їхати до Воловецького районного суду Закарпатської області.

Заслухавши прокурора, обвинувачену, захисника, потерпілого, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, суд прийшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст.7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 06.01.2026 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026, ОСОБА_4 визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання покладених на неї обов?язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 гривень. У разі внесення застави на ОСОБА_4 покладено такі обов?язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їхньою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до органів ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Визначену судом заставу внесено 23.02.2026, у зв`язку з чим обвинувачену звільнено з-під варти, після чого щодо неї застосовується запобіжний захід у вигляді застави.

25.02.2026 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026 до 28.03.2026.

У довідці про звільнення серії ЗАК №00107296 зазначено, що ОСОБА_4 23.02.2026 звільнена із ДУ "Закарпатська установа виконання покарань (№9)" на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026 та прямує жо місця проживання АДРЕСА_1 .

Разом із тим, після внесення застави та звільнення з ДУ «Закарпатська УВП (№ 9)» після 23.02.2026 обвинувачена, не отримавши дозволу слідчого, прокурора або суду, фактично змінила місце проживання, чим допустила порушення покладених на неї обов?язків.

Під час судового засідання 25.02.2026 вона повідомила, що проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджено ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.02.2026 та поясненнями у суді самої обвинуваченої, яка підтвердила зміну місця проживання.

Таким чином, факт зміни місця проживання без відповідного дозволу є встановленим та підтвердженим в ході підготовчого судового засідання.

Крім того, 25.02.2026 Воловецьким районним судом Закарпатської області було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286 КК України.

Обвинувачена подала до суду заяву про неможливість участі в засіданні, посилаючись на стан здоров`я. Заяви про участь в судовому засіданні 25.02.2026 в режимі відеоконференції від неї не надходило. Водночас у той же день о 09:00 год. вона брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку покладених на неї обов?язків.

У подальшому обвинувачена не з`явилася на виклик суду 09.03.2026 року об 11:30 годині, а також 20.03.2026 о 10:00 годині, не повідомила про причини неявки та не надала підтвердження перебування її на лікуванні.

Від її захисника авдвоката ОСОБА_7 на електронну адресу суду надійшла довідка КНП "Виноградівська районна лікарня" від 16.03.2026 №867 про те, що ОСОБА_4 поступила на стаціонарне лікування у травматологічне відділення КНП "Виноградівська РЛ", де прожовжує лікування.

Інформації щодо стану хвороби ОСОБА_4 , яка першкоджає прибути у судове засідання особисто або ж взяти участь у судовому розгляді в режимі відеконференції- суду надано не було.

Виписка із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_4 №2595 за період лікування з 06.03.2026 до 20.03.2026 надана суду лише під час підготовчого судового засідання 27.03.2026 року, однак така також не містить висновків про неможливість прибувати у минулі судові засідання особисто або ж взяти участь у судовому розгляді в режимі відеконференції.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачена була обізнана про дати, час та місце проведення підготовчого судового засідання, мала реальну можливість забезпечити участь у ньому, однак свідомо цього не зробила, чим порушила обов`язок прибувати до суду на першу вимогу.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 порушила покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026 та продовжені ухвалою від 25.02.2026.

Згідно з ч.8, ч.9 ст.182 Кримінального процесуального кодексу України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеними підстави для звернення застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 гривень 00 копійок, внесену 23.02.2026 відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026, в дохід держави та зарахування такої до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 10 ст.182 КПК України визначено, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Прокурором заявлено клопотання про зміну обвинуваченій запобіжного заходу із застави на тримання під вартою без визначення застави.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї, відповідно до ст.178 КПК України.

Ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачена обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачена наразі має об`єктивну можливість їх реалізації у майбутньому.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вказане кримінальне правопорушення характеризується підвищеним ступенем суспільної небезпеки, оскільки посягає на безпеку дорожнього руху та створює реальну загрозу життю і здоров?ю людей. У разі визнання ОСОБА_4 винуватою в інкримінованому їй злочині їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Ураховуючи викладене, а також тяжкість інкримінованого діяння та суворість можливого покарання, обвинувачена, усвідомлюючи реальність притягнення до кримінальної відповідальності та неминучість покарання у разі постановлення обвинувального вироку, може вчинити дії, спрямовані на переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначений ризик є обґрунтованим з огляду на те, що обвинувачена проживає на території Закарпатської області, яка межує з кількома країнами Європейського Союзу, що об?єктивно спрощує можливість виізду за межі України як через офіційні пункти пропуску, так і поза їх межами. Крім цього, на обвинувачену не поширюються обмеження у виїзді за кордон, встановлені дією на території України воєнного стану.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися як на території України, так і за її межами, що унеможливить виконання нею процесуальних обов?язків та належне здійснення судового розгляду.

Крім цього, як встановлено в ході підготовчого судового засідання, обвинувачена порушила покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2026.

З огляду на наведене, суд приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існує ризик можливості з боку обвинуваченої переховуватися від суду, тобто ризик передбачений п.1.ч.1 ст. 177 КПК України.

Також з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки та характер доказової бази, обвинувачена, перебуваючи на волі, може здійснювати незаконний вплив на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни або спотворення їхніх показань, узгодження позицій чи ухилення від явки до суду.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків суд враховує, що відповідно до вимог кримінального процесуального закону суд має право обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто під час допиту слідчим суддею на стадії досудового розслідування. Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковій стадії кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду - до моменту безпосереднього допиту свідків у суді та дослідження їхніх показань судом.

Таким чином, прокурором доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України- незаконний вплив на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , судом враховується вагомість зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри, наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченої: її молодий вік, стан здоров?я, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність судимостей, що у сукупності свідчить про достатність правових підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на на наведене, суд також констатує відсутність підстав для застосування до обвинуваченої іншого, більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, а також з урахуванням, що лише міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора в цій частині є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 10 ст.182 КПК України визначено, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд з урахуванням положень статей 182, 183 КПК України враховує також практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009 про те, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченій заставу- 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також покласти на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з мотивів наведеного в клопотанні обґрунтування.

Керуючись ст.ст.182, 183, 193, 194, 196, 197, 315, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Клопотання керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою без визначення розміру застави- задовольнити частково.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/2333/26 від 18.02.2026 у розмірі 266 240 гривень, звернути у дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала в частині звернення застави в дохід держави підлягає негайному виконанню.

Обрати щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з часу затримання -з 27.03.2026.

Строк дії ухвали визначити до 25.05.2026 включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 332 800 (триста тридцять дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Закарпатській області (ТУ ДСА України в Закарпатській області, , ДКСУ м.Київ, UA 0018501, код банку 820172).

У разі внесення застави негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, вважати її такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку дії цієї ухвали, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні решти клопотання прокурора відмовити.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі невиконання покладених на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено 30.03.2026 об 11:50 годині.

Суддя ОСОБА_1