Провадження №1-кс/193/36/26
У Х В А Л А

іменем України

25 лютого 2026 року сел. Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання слідчого відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 на посаді стрільця-санітара у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25.02.2026 до Софіївського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 04.02.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчим зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 на посаді стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 13 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону, перебуваючи в розпорядженні командира військової частини, у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. п. 2.1, 2.3.2, 13.1, 14.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року, п. 2 додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, тобто бажаючи їх настання, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинних, та у невстановлений час та день, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбав шляхом привласнення без передбаченого законом дозволу, предмети ззовні схожі на гранати в кількості шести штук та двісті двадцять шість боєприпасів 5,45 мм проміжними патронами центрального бою до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (автоматична вогнепальна зброя системи Калашникова калібру 5,45мм), які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, які зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

24 лютого 2026 року о 12 год. 45 хв. ОСОБА_5 переніс предмети ззовні схожі на гранати в кількості п`яти штук та двісті дев`ятнадцять боєприпасів - 5,45-мм проміжними патронами центрального бою до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (автоматична вогнепальна зброя системи Калашникова калібру 5,45мм), які виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби до вулиці Незалежності селища Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області та в ході проведення оперативної закупки боєприпасів, вчинив збут всіх перелічених предметів (5 гранат та 219 патронів) особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши від незаконного збуту боєприпасів, грошові кошти у сумі 3000 гривень. Цього ж дня особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції придбані ним за вищевказаних обставин боєприпаси, які було вилучено.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підтвердивши наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що підозра оголошена є обґрунтованою та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні погоджуючись зі змістом та аргументами пред`явленої підозри, заперечували проти застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Запевнювали суд, що підозрюваний не має намірів ухилятися від слідства та суду, чи то впливати на свідків у цій справі, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення. Тому просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту з застосування електронних засобів контролю.

Дослідивши клопотання та надані сторонами докази, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 04.02.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозрюваним у вчиненні цього злочину виявився ОСОБА_5 , якого 24.02.2026 о 14:17 год. було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Підозру у носінні, зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто за ч. 1 ст. 263 КК України, було вручено ОСОБА_5 25.02.2026 об 11:37 год.

Слідчим суддею встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків і порядку, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що у відповідності до ст. 183 КПК України, до особи яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного злочину, що підтверджується доданими до клопотання: протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.02.2026, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 05.02.2026, проведеним НСРД відносно ОСОБА_5 , протоколами обшуку, огляду предмету та затримання особи від 24.02.2026, висновками балістичної експертизи від 25.02.2026.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відтак, слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 .

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Цей ризик доводиться, зокрема тяжкістю покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено лише покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років.

Крім того також встановлено, що у провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Проте у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 було призвано у зв`язку з загальною мобілізацією до лав ЗСУ, за ухвалою згаданого суду провадження у цій судовій справі зупинено до звільнення його з військової служби. Зі слів підозрюваного ОСОБА_5 він з літа 2025 року не перебуває на військовій службі ЗСУ за станом здоров`я, але відповідне ВЛК він не проходив, а тому підтверджуючих документів до своєї військової частини до цього часу так і не надав. Відтак не проходячи військову службу вже понад пів року підозрюваний не повідомив суд про це та не ініціював відновлення провадження за його обвинуваченням, відтак до цього часу кримінальне провадження залишається зупиненим.

Крім того, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, «Москаленко проти України» від 20.05.2010 в яких зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Слідчий суддя також погоджується із наявністю ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на вчинення дій, спрямованих на встановлення залегендованого свідка, а тому з огляду на тяжкість імовірного покарання, суд вважає вагомим існування ризику застосування ОСОБА_5 випливу, погроз чи фізичного насильства до цих свідків з метою зміни ними показань чи відмови від своїх свідчень, тоді як показання цих свідків є вагомим джерелом доказів під час безпосереднього розгляду кримінального провадження у суді.

Слідчий суддя вважає також цілком доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування цього ризику слід зазначити, що ОСОБА_5 був раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти власності. ОСОБА_5 до цього часу призначалося покарання з випробуванням, проте після його відбування він так чи інакше через певний отримував обвинувачення у вчиненні нових злочинів.

Так, на теперішній час у провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває згадане вище ще не завершене відносно ОСОБА_5 кримінальне провадження за його обвинуваченням за ч.4 ст. 185 КК України, крім того співробітниками ДБР проводиться досудове розслідування за фактом самовільного залишення ОСОБА_5 місця несення військової служби у зв`язку з чим внесенні відомості до ЄРДР за № 0034110 про вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

З огляду на те, що попередня судимість не досягла у повній мірі мети виправлення, суд доходить висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 схильний до протиправної діяльності, зокрема скоєння корисних злочинів.

Разом з тим, слідчий суддя приходить висновку про недоведеність прокурором існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаного з тим, що ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства, оскільки доводи ризику вчинення позапроцесуальної поведінки підозрюваного у такий спосіб ґрунтуються на припущеннях, які ним не конкретизовані та жодним чином не мотивовані.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховано особу підозрюваного, який власної сім`ї не створив, проживає вдвох з батьком ОСОБА_10 , 1970 р.н. який офіційно працює механізатором, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні підозрюваний не має, ніде не працює та не навчається, проживає за рахунок випадкових заробітків від тяжкої фізичної праці, має двох рідних сестер, які створили власні сім`ї та проживають віддалено у м. Дніпро, за такого суд вважає, що підозрюваний має доволі слабкі соціальні зв`язки, які б утримували його від протиправної діяльності.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, за наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії досудового розслідування не може запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного чи інші обставини на даний час унеможливлюють перебування ОСОБА_5 під вартою, слідчому судді не надано. З пояснень підозрюваного він має задовільний стан здоров`я, після поранення, отриманого під час несення військової служби, він повністю одужав.

За змістом ч. 1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, тобто як видно з протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 з 24.02.2026 з 14:17 год.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, виходячи з вимог ст. 176, 177, 178, 182 КПК України, слідчий суддя враховує, що останній не вперше притягується до кримінальної відповідальності, приймає до уваги майновий та сімейний стан підозрюваного, який ніде не працює, з його слів має середньомісячний дохід від випадкових заробітків у розмірі 8000 грн, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає удвох з батьком, який працює офіційно механізатором. Зі слів підозрюваного він також має двох рідних дорослих сестер, які створили власні сім`ї та працюють. Інших даних про майновий стан підозрюваного сторони провадження суду не надали.

За вказаних умов, зважаючи на наявні ризики поза процесуальної поведінки підозрюваного, враховуючи обставини підозри, за наявності обмежених даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає, що заставу необхідно визначити у ближче до мінімального розміру, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. 110, 131-132, 176-178, 182, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 години 17 хвилин 25 квітня 2026 року, помістивши його до ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

Визначити відносно ОСОБА_5 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 99 840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738; банк отримувача: ДКСУ,м. Київ; код банку отримувача (МФО): 820172;рахунок отримувача: UA0017442).

Сума застави у визначеному слідчим суддею розмірі у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем у будь-який момент протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні суми застави у визначеному слідчим суддею розмірі, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

1) не відлучатися з сел. Софіївка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;

4) утримуватись від жодних спілкувань з усіма свідками й членами їхніх родин.

Строк дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначити до 25 квітня 2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 та суд.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СВ відділення поліції №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_11 та ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1