Єдиний унікальний номер 317/6587/24
Номер провадження 1-кп/317/125/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

(в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4

(в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 25.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 з вересня 2025 року перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 25.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У лютому 2026 року від прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , яке обґрунтовано наступним.

У ході досудового розслідування встановлено, що громадянина України, ОСОБА_4 , призначено на посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону, наказом командиром військової частини НОМЕР_2 №45 від 25.02.2022, та який прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 та з 28.02.2022 зарахований до списків вказаної ВЧ.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Під час проходження військової служби, відповідно до ст. ст. 6,11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби, призваний до ВЧ НОМЕР_2 , перебуваючи на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, вказаної ВЧ, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 05.08.2023 близько 16 год. 30 хв., без поважних причин, умисно не з`явився до місця дислокації підрозділу ВЧ НОМЕР_2 , який та той час дислокувався в АДРЕСА_1 та був відсутній без поважних причин на військовій службі з 05.08.2023 до моменту затримання 21.11.2024, проводячи час на власний розсуд, зокрема, за місцем свого проживання, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

11 грудня 2024 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні скеровано до Запорізького районного суду Запорізької області.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від суду натепер виникла необхідність в обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До клопотання прокурором не було надано жодного письмового підтвердження наявності ризиків, за якими необхідно задовольнити клопотання.

Клопотання прокурором не було вручено обвинуваченому, а копія вручена лише адвокату обвинуваченого.

Обвинувачений та адвокат проти задоволення клопотання прокурора заперечували, зазначивши його необґрунтованість та надуманість.

Суд, вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Прокурором не обґрунтовано ризиків щодо необхідності обрання найсуворішого запобіжного заходу. Обвинувачений більше ніж рік перебував без запобіжного заходу взагалі, не порушував жодних норм КПК та КК України, очікував на те, що прокурор з`явиться в судові засідання. Обумовлення обрання запобіжного заходу тяжкістю майбутнього покарання суперечить засадам кримінального судочинства та рішенням ЄСПЛ, а тому суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.177-183 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 25.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 16.03.2026 о 15 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1