У Х В А Л А

про відмову в скасуванні арешту

06 лютого 2026 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна (в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС) ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, уточнене клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту з майна та передачу на відповідальне зберігання, у кримінальному провадженні № 0002508 від 03 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

в провадженні Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0002508 від 03 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

05 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді накладений арешт на майно, яке було вилучене 02 грудня 2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська область, Білоцерківський район, автодорога М-05 «Київ-Одеса» 53 км + 300 м, а саме: спеціалізований напівпричіп марки «KOEFEL SWCT 24», н.з. НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, який належить ОСОБА_5 , із забороною користування та розпорядження зазначеним майном.

05 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді накладений арешт на майно, яке було вилучене 02 грудня 2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська область, Білоцерківський район, автодорога М-05 «Київ-Одеса» 53 км + 300 м, а саме: автомобіль «MAN TGX 26.440», н.з. НОМЕР_2 , з механічними пошкодженнями, який належить ОСОБА_5 , із забороною користування та розпорядження зазначеним майном.

29 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 , де він просив:

- скасувати арешт, накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2025 року, на спеціалізований напівпричіп марки «KOEFEL SWCT 24», н.з. НОМЕР_1 ;

- передати спеціалізований напівпричіп марки «KOEFEL SWCT 24», н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 на стоянку за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Камяномостівська, 5-Д;

- постановити рішення, яким повернути власнику ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «MAN TGX 26.440», н.з. НОМЕР_2 .

03 лютого 2025 року до суду надійшло уточнене клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 , де він просив:

- скасувати арешт, накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2025 року, на спеціалізований напівпричіп марки «KOEFEL SWCT 24», н.з. НОМЕР_1 ;

- передати спеціалізований напівпричіп марки «KOEFEL SWCT 24», н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 на стоянку за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Камяномостівська, 5-Д;

- скасувати арешт, накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2025 року, на автомобіль «MAN TGX 26.440», н.з. НОМЕР_2 ;

- передати автомобіль «MAN TGX 26.440», н.з. НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 на стоянку за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Камяномостівська, 5-Д.

У вказаних клопотаннях адвокат ОСОБА_4 стверджував, що арешт на автомобіль та напівпричіп накладався, у зв`язку з необхідністю проведення їх огляду та проведення судових експертиз з ними.

Як йому відомо, вказані слідчі (розшукові) дії вже проведені, а тому подальша потреба в застосуванні арешту відпала.

Окрім цього, звертав увагу, що автомобіль та напівпричіп зберігаються на відкритому повітрі, штрафний майданчик не несе відповідальності за їх знищення, пошкодження тощо. Власник вказаного майна прибував до м. Біла Церква та за результатами огляду автомобіля виявив пошкодження не пов`язані з ДТП. Саме місто перебуває під постійними обстрілами ворожих ракет, шахедів тощо. А тому, подальше застосування арешту автомобіля та причепу може мати наслідком знищення належного ОСОБА_5 майна.

Отже, вважав, що вказані підстави є достатніми для скасування накладених арештів та повернення майна його власнику ОСОБА_5 .

У судових засіданнях від 06 лютого 2026 року адвокат ОСОБА_6 підтримав уточнене клопотання про скасування арешту в повному обсязі, вказавши, що з матеріалів кримінального провадження йому відомо, що усі слідчі (розшукові) дії з автомобілем та причепом проведені. Також, від власника майна та слідчого йому відомо, що автомобіль та причеп стоять поза межами штрафного майданчика. Своєю чергою, автомобіль та причеп необхідні ОСОБА_5 для здійснення підприємницької діяльності. Крім того, існує ризик втрати вказаного майна, через постійні обстріли м. Біла Церква.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти скасування арешту, посилаючись на те, що необхідність в арешті накладеному на автомобіль та причеп не відпала, оскільки з ними не проведені усі заплановані слідчі (розшукові) дії. Крім того, вказувала, що інший транспортний засіб-учасник ДТП також продовжує зберігатись на штрафному майданчику.

Слідчий суддя заслухавши представника власника майна, прокурора, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 1-2 ч. 1 ст. 170 КПК України)

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження і діє до моменту його скасування в порядку встановленому КПК України. Тобто, він не має чітких, визначених законом, часових рамок.

КПК України визначає, що арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, обов`язок доведення обставин, з якими закон пов`язує можливість скасування арешту покладений на особу, яка звертається із відповідним клопотанням.

У клопотанні, як на правову підставу для скасування арешту, адвокат ОСОБА_4 посилався на те, що в подальшому застосуванні арешту на автомобіль та напівпричіп, відпала потреба. Він доводив, що усі слідчі (розшукові) дії, задля яких застосовувався вказаний захід забезпечення кримінального провадження, а саме: слідчий експеримент, експертизи, вже проведені.

Слідчий суддя критично оцінює вказаний аргумент, з огляду на таке.

Як свідчать досліджені ухвали слідчого судді, арешт на належне ОСОБА_5 майно накладений з метою їх збереження, як речових доказів, а не для забезпечення проведення слідчих (розшукових) дій.

Слідчий суддя зазначає, що обсяг слідчих (розшукових) дій визначається на розсуд органу досудового розслідування, а тому його позиція щодо можливості повернення речових доказів власнику чи володільцю має важливе значення, оскільки лише він має розуміння щодо характеру та кількості слідчих (розшукових) дій та речі з якими вони будуть проводитися.

Під час розгляду клопотання, прокурор ОСОБА_3 заперечила проти повернення арештованого майна, посилаючись на те, що з ним, ще планується проведення слідчих (розшукових) дій, для проведення яких важливим є збереження його в стані, який існував після ДТП.

Отож, з огляду на це, слідчий суддя вважає, що повернення майна може негативно вплинути на якість досудового розслідування.

Слідчим суддею установлено, що строк арешту не є надмірним, оскільки станом на день розгляду клопотання становить близько двох місяців.

Слідчому судді не доведено, що подальший арешт майна створюватиме надмірний тягар для ОСОБА_5 , оскільки заявником не надані докази, що останній використовує автомобіль та напівпричіп в підприємницькій діяльності.

Своєю чергою, слідчий суддя вважає, що інші доводи адвоката ОСОБА_4 стаття 174 КПК України не відносить до підстав для скасування арешту.

Отже, оскільки слідчим суддею не установлено обставин, з якими стаття 174 КПК України пов`язує можливість скасування арешту, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 174, 309-310, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту з майна та передачу на відповідальне зберігання, у кримінальному провадженні № 0002508 від 03 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 10 лютого 2026 року о 08:30 год.

Слідчий суддя Білоцекрівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7