Справа № 452/1321/26
Провадження № 1-кп/452/321/2026
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2026 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 18 березня 2026 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 07 квітня 2026 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 18 березня 2026 року, та додані до нього документи: реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою судді від 08 квітня 2026 року у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання прибули учасники судового провадження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження в цій частині відповідно до п. 1)

ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що дійсно закінчилися строки давності у даному кримінальному провадженні щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, тому він не заперечує проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку часників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Нормою ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно частини 2, 3 статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України закон про кримінальну відповідальність має пряму дію у часі. Це означає, що закон поширює свою дію на ті кримінально-правові відносини, які виникли після набрання ним чинності (тобто на момент їх виникнення відповідний закон про кримінальну відповідальність уже набрав чинності і ще не втратив її).

Щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність необхідно констатувати, що у будь-якому випадку вона не допускається, якщо закон про кримінальну відповідальність встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи (ч. 2 ст. 5 КК України) (Постанова ВП ВС від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17).

Санкція ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції чинній на дату вчинення кримінального правопорушення червень 2022 року) передбачала покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до статті 12 КК України (у редакції, чинній на час вчинення відповідного діяння) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України кваліфіковано як кримінальний проступок.

Частина 1 статті 49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з обвинувальним актом кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_4 було вчинено в червні 2022 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - червень 2022 року і ця обставина сторонами не заперечується.

Обвинувальний акт до суду надійшов 07 квітня 2026 року. Отже, на момент розгляду судом клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України пройшло понад 3 роки. Перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався.

Таким чином, строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358 КК України, вчинене особою згідно з обставинами, викладеними в обвинувальному акті в кримінальному провадженні за № 0000053 від 18 березня 2026 року, закінчились.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо (Постанова ВП ВС від 17.06.2020 року у справі № 589/1781/17).

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу. Імперативний обов`язок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності покладено на суд, а не на підозрюваного, обвинуваченого чи захист, які мають право заявити відповідне клопотання (Постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18).

Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України, що не є реабілітуючою.

Відтак, відсутні правові перешкоди щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах (Постанова ВС від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім того, в підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 запропонував призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. На думку прокурора, кримінальне провадження за територіальністю та інстанційністю підсудне саме Самбірському міськрайонному суду Львівської області, наданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам закону, підстави для закриття провадження у справі відсутні; судове засідання слід здійснювати за участі прокурора та обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення провадження до розгляду та задоволення клопотання прокурора, клопотань про вчинення інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду, ним заявлено не було.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000053 від 18 березня 2026 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, додатки до обвинувального акта, суд дійшов таких висновків.

Обвинувальний акт до суду надійшов відповідно до вимог ст. 314 КПК України та за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 293 КПК України до обвинувального акта додано розписку обвинуваченого про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Кримінальне провадження підсудне Самбірському міськрайонному суду Львівської області.

Підстав для ухвалення процесуальних рішень, передбачених п. п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає.

З метою всебічності та повноти розгляду питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, заявлене прокурором клопотання про призначення судового розгляду підлягає задоволенню.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні запобіжний захід не застосовувався; під час підготовчого засідання прокурором не було заявлено клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу.

За таких обставин суд не обирає відносно обвинуваченого запобіжного заходу на час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись статтями 12, 49 КК України, статями 284, 314, 372, 376, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 18 березня 2026 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1

ст. 358 КК України - закрити.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, прийняти до провадження Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні цього суду на 12:00 год 11 серпня 2026 року.

Про дату, час та місце здійснення судового розгляду повідомити прокурора та обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на час судового розгляду кримінального провадження не обирати.

Ухвалу може бути оскаржено (в частині звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження) до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя