печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2055/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 15.01.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000319 від 06.02.2024.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 396, ч. 4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений час та місці, проте не пізніше 2017 року, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами невизначеного кола громадян шляхом викрадення їх персональних даних.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, у період з 2017 року по лютий 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, брав участь діяльності, що полягала у створенні, розповсюдженні та управлінні шкідливим програмним забезпеченням «IcedID», з використанням якого здійснювалось несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерних мереж фінансових установ, викрадення персональних даних та протиправне заволодіння грошовими коштами інших осіб.

За вказані дії, що супроводжувалися легалізацією незаконно здобутого капіталу, Федеральною прокуратурою США та ФБР відносно ОСОБА_5 розпочато кримінальне переслідування у справі № CRM-182-77857.

Усвідомлюючи незаконний характер походження грошових коштів, отриманих від функціонування шкідливого програмного забезпечення «IcedID», та будучи обізнаним про оголошення його у міжнародний розшук компетентними органами США, у ОСОБА_5 виник умисел на приховування здобутих злочинним шляхом активів на території України шляхом зміни форми майна через систематичне вчинення правочинів.

Так, реалізовуючи свій умисел, з метою надання коштам правомірного вигляду, маскування та уникнення їх ідентифікації правоохоронними органами, ОСОБА_5 у період з грудня 2019 року по цей час, шляхом зміни форми майна через систематичне вчинення правочинів з придбання дороговартісної нерухомості та транспортних засобів, набув об?єкти рухомого та нерухомого майна, право власності на які зареєстровано на близьких родичів та знайомих останнього.

З метою маскування фактичного володіння та розпорядження вказаними активами, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, забезпечив придбання та реєстрацію наступного майна.

Так, 26.12.2025 на ім`я матері ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю відповідно до договору 899 146 грн.

Крім цього, на ім`я колишньої дружини ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , зареєстровано:

- 17.09.2020 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 - на підставі договору дарування від ОСОБА_5 та фактично ним придбаної на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2020 вартістю 17 472 187 грн.;

- 29.09.2020 право власності на машиномісце АДРЕСА_4 - на підставі договору купівлі-продажу вартістю 187 000 грн.,

- 29.09.2020 право власності на машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, Оболонська набережна, будинок 1-А - на підставі договору купівлі-продажу вартістю 189 000 грн.;

- 26.05.2021 право власності на нежитлові приміщення з № 1 по № 18 (групи приміщень № 69) - кафе (в літері А) за адресою: АДРЕСА_5 , на підставі договору дарування від ОСОБА_5 та фактично ним придбаного на підставі договору купівлі продажу від 24.12.2020 вартістю 6 263 222 грн.;

- 28.01.2021 автомобіль «Porsche Panamera», VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 вартістю 4 993 750 грн.

Також, на ім`я матері колишньої дружини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , зареєстровано:

- 26.10.2020 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:1940 ( АДРЕСА_6 ) на підставі договору купівлі-продажу вартістю 509 400 грн.;

- 21.11.2025 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :49:001:0115 ( АДРЕСА_7 ) на підставі договору купівлі-продажу вартістю 1 151 116 грн.;

- 21.11.2025 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :49:001:0116 ( АДРЕСА_7 ) на підставі договору купівлі продажу вартістю 5 171 805 грн.

На ім`я батька колишньої дружини ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , зареєстровано:

- 21.10.2020 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_8 , на підставі договору купівлі-продажу вартістю 1 134 828 грн.,

- 02.12.2020 право власності на автомобіль «AUDI Q8» д.н.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 вартістю 2 386 456 грн.;

- 19.01.2021 право власності на машиномісце № НОМЕР_6 на другому поверсі житлового будинку літ. «А-23» у АДРЕСА_9 , на підставі договору купівлі-продажу вартістю 103 981 грн.

Крім цього, на ім`я колишньої дружини, ОСОБА_10 , зареєстровано:

- 02.10.2020 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_10 на підставі договору купівлі-продажу вартістю 1 132 400 грн.;

- 08.10.2020 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_11 на підставі договору купівлі-продажу вартістю 1 221 987 грн.,

- 19.11.2020 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_12 на підставі договору відступлення майнових прав від 27.10.2020 вартістю 477 763 грн.,

- 08.12.2020 право власності на автомобіль MERCEDES-BENZ S 350 D, VIN НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 вартістю 3 360 955 грн.

Також, на ім`я знайомого ОСОБА_5 - ОСОБА_11 28.11.2025 зареєстровано право власності на автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, VIN: НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_10 вартістю 10 274 982 грн.

Встановлено, що ОСОБА_5 , особисто керував процесом придбання майна у 2019-2025 роках, здійснював фінансування та визначав коло осіб, на яких оформлено право власності на вказане майно.

Крім того, 27.12.2025 під час обшуку фактичного місця проживання ОСОБА_5 у домоволодінні, що розташовано по АДРЕСА_7 на території земельних ділянок з кадастровими номерами :49:001:0115 та :49:001:0116 вилучено 77 700 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.12.2025 становить 3 228 848 грн, які одержанні злочинним шляхом та їх походження не підтверджуються офіційними доходами.

Загальна вартість майна, яке стало об`єктом легалізації (відмивання) у вищевказаний період, згідно з попередніми розрахунками та наявними даними про вартість лише частини активів, становить 62 158 826 грн., що у понад 18000 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним про те, що він перебуває у міжнародному розшуку за ініціативою компетентних органів США (ордер на арешт Окружного суду США, Східного округу Північної Кароліни, Червоне оповіщення Інтерполу), та переслідуючи мету уникнення кримінальної відповідальності, розробив злочинний план, спрямований на фіктивне припинення свого юридичного існування та легалізацію свого подальшого перебування в Україні та за кордоном шляхом підроблення офіційних документів на ім`я іншої реально існуючої особи для посвідчення власної особи.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з працівником правоохоронного органу та іншими невстановленими особами, організував схему інсценування власної смерті.

Так, у період березня-квітня 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), шляхом фальсифікації матеріалів впізнання трупа невстановленої особи, було створено штучні підстави для внесення змін до актового запису про смерть. На підставі цих неправдивих відомостей 05.04.2024 Київським відділом державної реєстрації смерті видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_5 , що формально призвело до припинення розшуку останнього.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та усвідомлюючи потребу у виготовленні документів, що посвідчують особу, для вільного пересування та проживання під іншими анкетними даними, ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на організацію підроблення офіційних документів на ім`я реально існуючої особи - ОСОБА_12 , з метою їх подальшого використання.

З цією метою ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленому місці, у невстановлені день та час, але не пізніше 07 год. 00 хв. 22.10.2024, підшукав та залучив до вчинення вказаного злочину невстановлених осіб, які володіли спеціальними технічними засобами для виготовлення поліграфічної продукції.

ОСОБА_5 усвідомлював, що відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Однак, діючи згідно з вказівками ОСОБА_5 , невстановлені особи у невстановленому місці, у невстановлені день та час, але не пізніше 07 год. 00 хв. 22.10.2024, здійснили підроблення паспорта громадянина України серії НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_12 шляхом повної заміни у вказаному бланку внутрішніх сторінок з 2-ї по 16-ту, на які за допомогою комбінованого способу друку (струменевого та офсетного) було нанесено нові реквізити та вклеєно надану ОСОБА_5 фотокартку особи, зовні схожої на останнього, що не відповідає встановленій технології виготовлення оригінальних бланків паспортів.

Надалі, реалізуючи єдиний умисел на отримання повного комплекту документів, ОСОБА_5 організував виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_12 .

Вказаний документ було виготовлено попередньо залученими ОСОБА_5 невстановленими особами у невстановленому місці та у невстановлений час, проте не пізніше 07 год. 00 хв. 22.10.2024, шляхом заміни (виготовлення) сторінки даних із безконтактним електронним носієм, яка за своїми характеристиками не відповідає зразкам бланків, що перебувають в офіційному обігу.

Отримані підроблені документи ОСОБА_5 перевіз до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_13 , де зберігав та використовував їх для посвідчення своєї особи під анкетними даними ОСОБА_12 до моменту їх вилучення 22.10.2024 о 07 год. 00 хв. працівниками правоохоронних органів.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що він перебуває у міжнародному розшуку за ініціативою компетентних органів США (ордер на арешт Окружного суду США, Східного округу Північної Кароліни, Червоне оповіщення Інтерполу), та переслідуючи мету уникнення кримінальної відповідальності, в продовження виконання раніше розробленого злочинного плану, спрямованого на легалізацію свого подальшого перебування в Україні, достовірно знаючи про те, що наявні у нього паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_12 є підробленими, діючи умисно, з метою приховування своїх справжніх анкетних даних та введення в оману представників правоохоронних органів, використав вказані документи.

Так, 22.10.2024 о 07 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_13 , під час проведення обшуку старшим слідчим СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_13 на підставі ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 23.09.2024 у кримінальному провадженні 0000319 від 06.02.2024, на вимогу працівників правоохоронного органу пред`явити документи, що посвідчують особу, ОСОБА_5 надав (пред`явив) останнім завідомо підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_12 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_12 , видавши їх за справжні документи, що посвідчують його особу.

Ураховуючи вищевказане, слідчим за погодженням з прокурором 28.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Також під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла потреба в отриманні консультацій та пояснень від особи, яка володіє спеціальними знаннями та навичками у сфері спеціалізованого вилучення доказів із цифрових носіїв та надання допомоги у процесі аналізу даних, слідчим прийнято рішення про залучення до даного кримінального провадження як спеціаліста старшого експерта з цифрової криміналістики Федерального бюро розслідувань Сполучених Штатів Америки ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), який має професійний досвід здійснення розслідування кіберзлочинів, а також проведення цифрових судових експертиз (є сертифікованим фахівцем з безпеки інформаційних систем, а також сертифікованим експертом з цифрової судової експертизи у складі Computer Analysis Response Team (CART), який має професійні знання та навички щодо здійснення вилучення доказів із цифрових носіїв, проведення судово-експертних досліджень вилучених доказів, а також надання допомоги співробітникам правоохоронних органів у процесі аналізу даних).

Надалі під час досудового розслідування встановлено ряд осіб, які тривалий час були співучасниками ОСОБА_5 та допомагали йому легалізувати (відмивати) доходи, отримані злочинним шляхом, та за місцем проживання яких можуть зберігатися речі та документи, що можуть бути доказами вищеописаної злочинної діяльності, зокрема:

1) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (допомагав легалізовувати кошти, отримані злочинним шляхом, зокрема брав участь в оформленні на своє імя транспортних засобів, придбаних ОСОБА_5 )

2) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (наближена особа, учасник групи, який здійснював під керуванням ОСОБА_5 управління шкідливим програмним забезпеченням, за допомогою якого здійснювалося привласнення грошових коштів);

3) ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (брав участь у легалізації грошових коштів, отриманих незаконним шляхом, зокрема маскування з використанням криптовалютних операцій та виведення їх в готівковому вигляді)

Під час досудового розслідування, 15.01.2026 старшим слідчимв першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління, Державного бюро розслідувань ОСОБА_17 невідкладно в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , а на праві приватної власності належить його батьку, ОСОБА_18 , з метою відшукання та вилучення речей і документів, які містять інформацію щодо неправомірної діяльності ОСОБА_5 , членів його сім`ї та близьких осіб, ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та інших осіб.

За результатами вищевказаного обшуку виявлено та вилучено наступні речі та документи, відомості які свідчать про можливі факти неправомірної діяльності ОСОБА_5 , членами його сім`ї та близькими особами, ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами, а також підтверджують обставин подальшої легалізації ними майна, здобутого незаконним шляхом, зокрема:

1. мобільний телефон iPhone 13 Pro Max IMEI НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 з сім-карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_16 , який належить ОСОБА_4 .

Враховуючи те, що вищевказаний предмет містять відомості, які свідчать про можливі факти неправомірної діяльності ОСОБА_5 , членами його сім`ї та близькими особами, ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами, а також підтверджують обставин легалізації ними майна, здобутого незаконним шляхом, існують підстави для визнання вказаного телефону речовими доказами.

З огляду на викладене, 15.01.2025 після вилучення вказаного предмету останній визнаний речовим доказом відповідною постановою слідчого.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом вручення повістки слідчому, про причини своєї неявки не повідомив, власну правову позицію не виклав.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 59 КК України конфіскація майна - це покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, є власністю засудженого, якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена у випадках, спеціально передбачених в особливій частині цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, у тому числі передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 396, ч. 4 ст. 358 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та спецконфіскації, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 15.01.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000319 від 06.02.2024, а саме:

- мобільний телефон iPhone 13 Pro Max IMEI НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 з сім-карткою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_16 .Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1