ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/1118/16-к Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/697/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого та обвинуваченого на вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_9 ,-

встановила:

Вказаним вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з вищою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

визнаний винним за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків даності.

Також цим вироком вирішені цивільні позови прокурора та потерпілого ОСОБА_7 , а також питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку, 12.11.2015 о 15:32 год. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території подвір`я Харківського районного суду Харківської області, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Покотилівка, вул. Калініна, 18, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком лівої руки в обличчя останньому. Після чого з місця вчинення злочину зник. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №6358-ая/15 від 22.12.2015, спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу потерпілому ОСОБА_7 , яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я.

Не погодившись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, від якої в порядку, передбаченому ст. 403 КПК України, відмовився про що повідомив суд, а також електронною поштою направив до суду відповідну заяву.

Оскільки заперечень з цього приводу в учасників кримінального провадження не надійшло, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову прокурора від апеляційної скарги.

Крім цього, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 та сам обвинувачений ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2025 про визнання винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України; закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України. Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди до ОСОБА_9 . Відмовити у задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Військово-медичного клінічного центру Північного регіону та КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова на відшкодування вартості лікування ОСОБА_7 до ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що в ході досудового слідства та судового розгляду не було добуто жодного доказу, який би доводив злочинний умисел ОСОБА_9 , направлений на умисне спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_7 .

Крім того, захисник зазначала, що обвинувачений не погоджується з рішенням суду про задоволення цивільного позову потерпілого з огляду на те, що воно не ґрунтується на принципі розумності, справедливості та співмірності.

Крім того, враховуючи, що прокурором не надано належних доказів витрат на лікування потерпілого у зв`язку з подіями 12.11.2015, на думку сторони захисту цивільний позов прокурора задоволенню не підлягає.

Обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить вирок Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2025 скасувати та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди до ОСОБА_9 .

Відмовити у задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Військово-медичного клінічного центру Північного регіону та КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. проф. ОСОБА_10 на відшкодування вартості лікування ОСОБА_7 до ОСОБА_9 .

Доводи апеляційної скарги в цілому співпадають із доводами апеляційної скарги його захисника адвоката ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги своїх апеляційних скарг та наполягали на їх задоволенні або хоча б зменшити розмір моральної шкоди; прокурора, який заперечив проти скарг та просив залишити вирок суду без змін; щодо вирішення цивільного позову прокурора, то заперечував проти задоволення апеляційних скарг в цій частині, а щодо цивільного позову потерпілого - покладався на розсуд суду апеляційної інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин встановлених судом і викладених у вироку, ґрунтуються на зібраних органом досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказах, які отримали належну оцінку в судовому рішенні.

Зокрема суд першої інстанції на підтвердження винуватості ОСОБА_9 у заподіянні легкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 обґрунтовано послався на наступні докази:

- покази самого потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив що 12.11.2015 після судового засідання він вийшовши з будівлі суду та направлявся до свого автомобіля. Його окликнув ОСОБА_9 , він обернувся та отримав удар в обличчя. Після чого направився назад до будівлі суду та, знаходячись на ганку перед входом до приміщення суду, викликав швидку та поліцію. Медики виміряли йому тиск, зробили два уколи, відвезли до лікарні, де зробили рентген, за результатами якого виявили перелом носа. Черговий поліцейський з лікарні зафіксував ці обставини у встановленому законом порядку. Наступного дня за направленням, що видали в поліції, прибув до експерта на обстеження. Крім того, додав, що поряд із ОСОБА_9 знаходилися учасники процесу, в якому він представляв їх інтереси ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які намагалися обвинуваченого відтягнути;

- покази свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні зазначив, що в листопаді 2015 року він стояв на сходах будівлі суду та розмовляв з родичами клієнта, інтереси якого представляв у суді. З приміщення суду вийшли декілька чоловіків кремезної статури, розмовляли на підвищених тонах. Потім почув звук характерний для удару по тілу. Один з них ( ОСОБА_7 ) пішов у напрямку входу до суду. Його хода була нестійка, у нього був викривлений ніс та йшла з носа кров. Він почав дзвонити у поліцію. Про що була розмова не чув, хто кого бив та як, не бачив. ОСОБА_7 присів на порозі, йому певно було погано. Потім всі розійшлися.

Крім того, свідок ОСОБА_13 зазначив, що оскільки вказані події відбувалися дуже давно, він вже не пам`ятає усіх деталей інциденту, у зв`язку з чим в судовому засіданні в його присутності та присутності інших учасників провадження було відтворено звукозапис допиту свідка ОСОБА_13 попереднім складом суду у судовому засіданні ще від 28.04.2017, де останній зокрема повідомив, що 12.11.2015 в період часу з 14 до 16 год. він перебував на території Харківського районного суду Харківської області, де брав участь у судовому засіданні по кримінальній справі, в якій здійснював захист обвинуваченого, який перебував під вартою, та спілкувався з його родичами на сходинках перед входом до приміщення суду. В цей час з приміщення суду вийшли декілька чоловіків, спілкувалися на підвищених тонах, було зрозуміло, що між ними виник конфлікт, прямували до шлагбауму. Двоє з них (обвинувачений та потерпілий) йшли майже поруч, ще дві чи три особи трохи осторонь. Уваги на них не звертав, але почув звук характерний для удару по тілу, обернувся на звук та побачив як один з чоловіків втратив рівновагу (похитнувся) та пішов в їх бік, інший чоловік (можливо той, що наніс удар) пішов в бік дороги. Коли перший підійшов до сходин, свідок побачив, що у нього був викривлений ніс і одразу пішла кров, той присів на порозі, було видно, що він погано себе почуває, та почав дзвонити до поліції, щоб зафіксувати правопорушення. Момент удару він не бачив. Показання, надані в судовому засіданні 28.04.2017, свідок ОСОБА_13 підтвердив в повному обсязі і ці докази повністю узгоджуються з фактичними обставинами зазначеними у показаннях потерпілого;

- даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 12.11.2015, з якого вбачається що ОСОБА_7 заявив про нанесення йому тілесних ушкоджень особою, ім`я якої він не пам`ятає, але бачив та може впізнати. Крім того, зазначено, що заявник звертався до КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. Мещанінова» (т.2 а.с.35);

- даними, що містяться у консультативному висновку лікаря-спеціаліста КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» від 12.11.2015 за №10/18837, згідно якого ОСОБА_7 був оглянутий лікарем-хірургом о 18:00 год., діагноз: перелом кісток носа (т.2 а.с.38);

- даними, що містяться у висновку експерта №5307-Ая/15 за результатами проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_7 , відповідно до якого на момент огляду на тілі особи, яка оглядається, видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Рекомендовано надати оригінали всієї медичної документації (довідка з ХМКЛШНМД, рентгенологічні знімки). 08.12.2015 надана довідка №10/18837 від 12.11.2015 з ХМКЛШНМД на гр. ОСОБА_7 , з якої вбачається, що йому встановлений діагноз: перелом кісток носа. Дати відповіді на питання постанови можливо буде після надання медичної документації в повному обсязі, в тому числі контрольних рентгенівських знімків та проведення слідчого експерименту за участі судово-медичного експерта (т.2 а.с.44);

- даними, що містяться у висновку експерта №6723-Ая/15 за результатами проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_7 , відповідно до якого судово-медичний експерт дійшов висновків, що у зв`язку з подіями від 12.11.2015 у гр. ОСОБА_7 мається закритий перелом кісток носу. Це ушкодження утворилося від ударної дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілого не відобразились та могло бути отримане не пізніше строку звернення потерпілого до лікувального закладу, за ступенем тяжкості перелом кісток носу, враховуючи його звичайний клінічний перебіг, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів. Для відповіді на інші питання постанови необхідно проведення слідчого експерименту (т.2 а.с.47-48);

- даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 11.12.2015 за участі потерпілого ОСОБА_7 з фототаблицею, яким відображено подію, що сталася 12.11.2015 під час конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а саме: поведінка учасників, відстань між ними, спосіб та характер нанесення тілесних ушкоджень (т. 2 а.с.49-53);

- даними, що містяться у висновку експерта №6358-Ая/15 за результатами проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_7 , відповідно до якого судово-медичний експерт дійшов висновків, що у зв`язку з подіями від 12.11.2015 у гр. ОСОБА_7 мається закритий перелом кісток носу. Це ушкодження утворилося від ударної дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілого не відобразились та могло бути отримане не пізніше строку звернення потерпілого до лікувального закладу, за ступенем тяжкості перелом кісток носу, враховуючи його звичайний клінічний перебіг, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів. Показання потерпілого ОСОБА_7 , на які він посилається в ході проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень. Отримання таких тілесних ушкоджень в результаті однократного падіння з висоти власного зросту малоймовірне (т.2 а.с.56-57);

- даними, що містяться у висновку експерта №08-357/2021 за результатами проведення судово-медичної експертизи за матеріалами справи, відповідно до якого судово-медичний експерт дійшов висновків, що за даними матеріалів справи у гр. ОСОБА_7 мав місце закритий перелом носових кісток із зміщенням кісткових уламків. Зазвичай така травма утворюється від ударної дії тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту із прикладанням сили безпосередньо в ділянку зовнішнього носу. Розглянути всі питання ухвали суду можливо в ході додаткової комісійної судово-медичної експертизи після надання всієї медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , включаючи медичну карту амбулаторного хворого з поліклініки за місцем проживання в результаті його оглядів до 12.11.2015 і результатами динамічного спостереження, які слідували відомим подіям (т.4 а.с.1-6);

- даними, що містяться у довідці Військово-медичного Клінічного центру Північного регіону №2741 від 30.11.2015, згідно якої ОСОБА_7 на його заяву повідомлено, що він проходив лікування в отоларингологічному відділенні ВМКЦ Північного регіону з 13.11.2015 по теперішній час. Діагноз: закритий перелом кісток носа зі зміщенням відламків. Підшкірна гематома нижніх повік обох очей. ДЕП І ст. з лікворно-венозною дисфункцією, ангіодистонічним синдромом. Гіпертонічна хвороба І ст. 13.11.2015 виконана операція: редресація кісток носа;

- даними, що містяться в протоколі огляду відеозапису від 11.12.2015, відповідно до якого встановлено, що це відеозапис з камери відеоспостереження, розташований на фасаді будівлі Харківського районного суду Харківської області. Відеозапис за 2015/11/12 15:30:03. На сходах Харківського районного суду Харківської області з правої сторони на останніх сходах знаходяться три чоловіки та одна жінка, які між собою розмовляють. О 15:32:08 з приміщення будівлі Харківського районного суду Харківської області виходять чоловіки у темному одязі. Як пояснив ОСОБА_7 з Харківського районного суду Харківської області виходить ОСОБА_14 , далі за ним виходить ОСОБА_15 , потім він сам, тобто ОСОБА_7 , за ним ОСОБА_9 . Вищезазначені чоловіки прямують до шлагбауму. О 15:32:25, коли ОСОБА_7 прямує до шлагбауму, за ним йде ОСОБА_9 , як пояснив ОСОБА_7 в той час ОСОБА_9 його окликнув, на що він обернувся. Після чого о 15:32:27 ОСОБА_9 наніс удар лівою рукою в область носу ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_7 зробив декілька кроків назад, тобто відійшов. До ОСОБА_9 в цей час підійшов ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які після того як ОСОБА_9 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , попрямували до автомобіля, на якому приїхали. В свою чергу ОСОБА_7 пішов до сходин будівлі Харківського районного суду Харківської області, та як останній пояснив, викликав поліцію та швидку медичну допомогу (т.2 а.с.71).

Крім того, оскільки викликані в судове засідання свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_14 до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, а судом першої інстанції були вжиті усі передбачені процесуальним законом заходи для забезпечення їх явки в судове засідання, тож суд був позбавлений можливості безпосередньо допитати в судовому засіданні вказаних свідків. У зв`язку з чим, за клопотанням прокурора, проти якого не заперечували інші учасники провадження, в судовому засіданні було досліджено аудіозаписи з допиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які були допитані попереднім складом суду з повним дотриманням порядку, передбаченого ст.352 КПК України, допиту свідків.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні 09.12.2019 свідок ОСОБА_14 пояснив, що 12.11.2015 він разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_9 вийшли після судового засідання з приміщення суду. Він виходив перший інші за ним. Не дійшовши до шлагбауму на подвір`ї суду зупинився, що запалити, після чого підняв голову, та з правого боку почув голос ОСОБА_9 та обернувся. Коли обернувся побачив ОСОБА_9 , який стояв до нього спиною, та ОСОБА_7 , який йшов в бік входу до суду. Після цього він із ОСОБА_9 сіли в машину та поїхали. Ушкоджень на ОСОБА_7 він не бачив. Що саме говорив ОСОБА_9 не чув, тембр голосу на прояв агресії чи роздратованості не був схожий. Звуків удару чи щось таке не пам`ятає, не чув. Стан ОСОБА_9 був спокійний. В машині розмовляли лише про справу. В цій справі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були опонентами, відносини між ними були неспокійні, бо у справі виникли спірні питання, але явного конфлікту між ними не було, із зали судового засідання вийшли спокійно.

Таким чином, показання цього свідка не суперечать раніше наведеним показанням свідків.

Допитаний в судовому засіданні 07.11.2017 інший свідок ОСОБА_15 пояснив, що після судового засідання, восени 2015 року, якого числа не пам`ятає, він вийшов з приміщення суду після судового засідання в другій половині дня, разом з ним також вийшли ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , взяв телефон та дивився в нього (читав повідомлення), потім коли підняв очі побачив, що ОСОБА_7 йшов назад до будівлі суду. Звуків удару характерного для нанесення тілесних ушкоджень не чув. Потім із ОСОБА_15 та ОСОБА_9 сіли в автомобіль та поїхали, в машині розмовляли про справу. Про конфлікт між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 дізнався від слідчого. Чи відбувалися між ними суперечки під час та після судового засідання (до виходу з приміщення суду) не пам`ятає.

Отже, показання цих свідків на переконання колегії суддів не спростовують встановлених фактичних обставини, виходячи з того, що вони підтверджують, що і обвинувачений і потерпілий у визначений час, з відповідним настроїм один проти іншого перебували в одному місці. Щодо того, що вони не бачили самого моменту нанесення удару то це також пояснюється ними безпосередньо, а сам факт нанесення насильства спростовується відеозаписом цих подій.

Крім того, в судовому засідання також було досліджено аудіозаписи з допиту експерта ОСОБА_16 , який надавав пояснення попередньому складу суду в судовому засіданні 10.11.2017, де він зазначив, що під час проведення експертних досліджень не мав змоги відповісти на деякі окремі запитання, поставлені експерту, через нестачу матеріалів. Але результати трьох проведених попередніх експертиз можливо використовувати в комплексі, оскільки вони не мають істотних протиріч. Також, підтвердив дійсність та правильність проведених ним експертних досліджень. Підтвердив, що у ОСОБА_7 мав місце перелом кісток носу зі зміщенням. Під час огляду ОСОБА_7 13.11.2015 видимих пошкоджень на ньому не було виявлено, про що експерт зробив відповідний висновок. Наявність пошкоджень була встановлена під час проведення наступного експертного дослідження на підставі медичної документації.

Так, допитаний в судовому засіданні 05.12.2025 експерт ОСОБА_16 свої висновки №5307-Ая/15, №6358-Ая/15, №6723-Ая/15 підтримав, пояснення надані попередньому складу суду підтвердив. Надав пояснення стосовно проведених ним експертних досліджень, які тотожні поясненням наданим експертом в судовому засіданні 10.11.2017, зокрема додавши, що при переломі кісток носа не обов`язково мають місце зовнішні прояви (синці, гематоми тощо), тому під час первісного огляду потерпілого, він зазначив у висновку про відсутність у останнього тілесних ушкоджень. А вже після отримання необхідної медичної документації та рентгенівських знімків зробив висновок про наявність у потерпілого перелому кісток носа.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що сам обвинувачений не заперечував тієї обставини, що в час та день, зазначені у вироку суду, він перебував на місці події, яка є предметом розгляду у цій справі, а так само не заперечував факт конфлікту між ним та потерпілим. Проте, зазначив, що удар кулаком в обличчя потерпілому він не наносив, а наніс ОСОБА_7 ляпаса долонею в область вуха, намагаючись його відштовхнути.

На думку колегії суддів зазначені у сукупності встановлені фактичні обставини та досліджені судом першої інстанції докази у сукупності з висновками судмедексперта безумовно доводять той факт, що тілесні ушкодження потерпілому заподіяв саме обвинувачений.

Отже, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України кримінального правопорушення суд першої інстанції належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які було оцінено відповідно до закону та правильно визнано судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку щодо нього.

Доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про те, що в ході досудового слідства та судового розгляду не було добуто жодного доказу, який би доводив злочинний умисел ОСОБА_9 , направленого на умисне спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_7 , колегія суддів визнає непереконливими.

При цьому судова колегія виходить з того, що за встановлених судом фактичних обставин обвинувачений перший окликнув потерпілого, підійшовши до нього та наніс останньому один удар в обличчя, про що свідчить зміст відеозапису з камери, розташованої на фасаді Харківського районного суду Харківської області.

Відтак, наведені докази колегія суддів визнає належними, допустимими, достатніми та такими, що поза розумним сумнівом підтверджують факт заподіяння саме ОСОБА_9 легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , а посилання в апеляційних скаргах сторони захисту, таких висновків не спростовують.

Крім цього, в апеляційних скаргах сторона захисту просила визнати недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 11.12.2015, посилаючись на те, що вказана слідча дія була проведена з численним порушеннями законодавства, зокрема, за відсутності підозрюваного, експерта, а також на фото, зроблених при проведенні експерименту не зрозуміло, які саме дії відтворює ОСОБА_7 і чому вказані дії суперечать відеозйомці з матеріалів справи.

Колегія суддів критично ставиться до таких заперечень сторони захисту. При цьому судова колегія виходить з того, що із графічних зображень, долучених до протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого вбачається, що потерпілий під час даної слідчої дії детально розказав та показав обставини вчиненого щодо нього кримінального правопорушення. Зокрема потерпілий показав приблизну відстань між ним та ОСОБА_9 , а саме відстань витягнутої руки, показав на статисті, як механізм нанесення удару ОСОБА_9 прямою витягнутою лівою рукою зжатою в кулак в область носу з лівої сторони. Після цього ОСОБА_7 пояснив, що він зробив декілька кроків назад, щоб не впасти, та конфлікт був вичерпаний.

Проведення слідчого експерименту регламентовано ст. 240 КПК України. Так, з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор мають право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Основним способом фіксації ходу і результатів будь-якої слідчої (розшукової) дії є протокол. Крім протоколу, хід і результати слідчого експерименту можуть фіксуватися за допомогою фотозйомки, відеозйомки, звукозапису.

Отже, зміст протоколу слідчого експерименту та долучених до нього графічних зображень свідчить про те, що проведення слідчого експерименту проведено у формі відтворення потерпілим дій, обстановки та обставин подій. Протокол слідчого експерименту за участю потерпілого є самостійним джерелом доказу і він, за встановлених обставин, не може бути автоматично визнаний недопустимим в розумінні положень ст.95 КПК України, а навпаки він є доказом в силу ст.84 та п.3 ч.2 ст.99 КПК України.

Твердження сторони захисту про те, що слідчий експеримент за участю потерпілого було проведено у приміщенні відділу поліції у кабінеті слідчої замість двору Харківського районного суду, колегія суддів визнає необґрунтованими. При цьому судова колегія виходить з того, що слідчий експеримент за участю потерпілого проводився з метою перевірки та уточнення вже встановлених у справі відомостей. На момент проведення слідчого експерименту місце вчинення кримінального правопорушення вже було встановлено із пояснень потерпілого та відеозаписів з камер відеоспостереження Харківського районного суду від 12.11.2015, а тому підстав вважати, що слідчий експеримент поведений з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства у колегії суддів не має.

Більш того, сторона захисту не заперечувала, що місцем подій було саме місце, зазначене в протоколі слідчого експерименту.

Інші доводи апеляційних скарг також були предметом детальної перевірки судом першої інстанції, яким надана відповідна правова оцінка у вироку, з якою погоджується й суд апеляційної інстанції.

Що стосується вимог апеляційних скарг щодо позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Військово-медичного клінічного центру Північного регіону та КЗОЗ ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова на відшкодування вартості лікування ОСОБА_7 , то колегія суддів погоджується із задоволенням судом першої інстанції цивільного позову прокурора про відшкодування за рахунок обвинуваченого витрат понесених на лікування ОСОБА_7 у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону в сумі 9575 грн 14 коп., який вирішено з урахуванням положень ст. 128 КПК України, ст. 1206 ЦК України, вважаючи суму визначену судом до стягнення такою, що понесена лікувальним закладом та належним чином підтверджена.

Водночас, колегія суддів не погоджується із визначеним розміром відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у її душевних стражданнях через протиправну поведінку щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, установлених ч. 2 цієї статті.

При цьому розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Таким чином, законодавець визначив загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди, тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду.

При визначенні суми моральної шкоди необхідно врахувати, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

При визначенні суми на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності і справедливості, враховує моральні страждання потерпілого, що мали місце через заподіяні йому унаслідок кримінального правопорушення тілесних ушкоджень, враховуючи обґрунтування, які викладені у цивільному позові, а також перенесений потерпілим фізичний біль та негативні наслідки, що настали у зв`язку із цим у виді лікування потерпілого, порушення звичних життєвих зв`язків, що створювало нервозність, змушувало докладати додаткові зусилля до нормалізації свого життя.

Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про стягнення зі ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн, суд першої інстанції визначив суму, яка явно перевищує критерії розумності та справедливості виходячи з вищенаведених обставин.

Отже, враховуючи вимоги розумності та справедливості, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, а також поведінку ОСОБА_9 після скоєного, апеляційний суд вважає, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн буде достатнім.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційні скарги захисника та обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_9 змінити в частині розміру відшкодування моральної шкоди.

Стягнути зі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) грн.

В решті вирок Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: