ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/64/26 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора- ОСОБА_7

при секретарі- ОСОБА_8

розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопала 2023 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,- В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2023 року клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України ОСОБА_5 .

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою в задоволенні вимог клопотання відмовити.

Обґрунтовує вимоги скарги тим, що поза увагою суду залишено факти та обставини, які свідчать про порушення органами досудового розслідування норм КПК, які передбачають можливість звернення до суду з клопотанням про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підстав для задоволення вказаного клопотання.

Вважає, що станом на дату розгляду клопотання, 09.11.2023 року, ОСОБА_5 не набув процесуального статусу підозрюваного у розумінні ст. 42 КПК України, оскільки письмове повідомлення про підозру від 31.10.2023 року йому належним чином не було вручено. Вказує на те що органу досудового розслідування було відомо що 02.10.2023 року ОСОБА_5 виїхав за межі України та станом на момент направлення частини повісток ОСОБА_5 перебував у статусі свідка, з 02.10.2023 року законно знаходився за межами України тому вважає твердження органу досудового розслідування про ухилення ОСОБА_5 від слідства необґрунтованими та не підтверджені належними доказами посилаючись на те що долучені до клопотання повістки про виклик не містять доказів їх належного вручення, а окремі з них не містять зазначення процесуального статусу особи, а матеріалах справи відсутній його особистий підпис про отримання повідомлення про підозру, вручення його іншим особам чи направлення поштовим відправленням не відповідає вимогам ст. 278 КПК України.

Зазначає, що оголошення ОСОБА_5 у державний та міжнародний розшук 06.11.2023 року здійснено з порушенням вимог ст. 281 КПК України, з огляду на відсутність доказів його належного повідомлення про виклики слідчого, а також недоведення факту його безпідставної неявки та за відсутності перебування його у статусі підозрюваного.

Звертає увагу, що всі процесуальні дії щодо повідомлення про підозру та оголошення в розшук були здійснені протягом декількох днів - з 31.10.2023 по 06.11.2023 року, тоді як ще 02.10.2023 року ОСОБА_5 законно виїхав за межі України, що виключає наявність умислу на ухилення від слідства.

Окрім цього, апелянт звернулась з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що угоду про надання правничої допомоги між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 укладено 09.02.2026 року, тобто після затримання підозрюваного 08.02.2026 року на території Республіки Польща у м. Груєць у зв`язку з оголошенням його в міжнародний розшук у межах кримінального провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України та лише 17 лютого 2026 року отримала та змогла ознайомитись із ухвалою слідчого судді.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , яка підтримаала апеляційну скаргу з мотивів, викладених у ній, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційнх скарг, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвала слідчого судді постановлена за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 , ознайомилась із ухвалою слідчого судді 17.02.2026 року, 22.02.2026 року подано апеляційну скаргу.

За таких обставин, колегія судді вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому слід його поновити.

Як слідує з клопотання та доданих до нього матеріалів органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому , що згідно наказу директора Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» від 28.12.2020 №221-к ОСОБА_5 прийнятий на посаду лісника обходу №5 Підлісецького лісництва, з 29.12.2020.

Крім цього, як зазначив слідчий у клопотанні, за результатами проведеного начальником лісового відділу ОСОБА_10 відводу зі складанням плану ділянки відведеної під рубку у кварталі 73 виділі 6 ділянка 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області, директором Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_11 видано лісорубний квиток від 23.09.2022 року серії ТЕ ЛРК № 005433 на проведення прохідної рубки у кварталі 73 виділі 6 ділянка 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області зі строком заготівлі деревини до 31.12.2022 року.

Проведення лісогосподарського заходу згідно розпорядження РЛ-Т №0485 від 24.09.2022 здійснював лісник обходу №5 Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_5 .

Надалі, у період з 14 грудня 2022 по 10 квітня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, лісник обходу №5 Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_5 заздалегідь знаючи, що діє неправомірно, без передбаченого законом дозволу, з порушенням Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 (зі змінами), ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера), тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев, маючи умисел на незаконну порубку дерев у лісовому насадженні у кварталі 73 виділі 6 ділянка 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області лісового масиву підприємства, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив здійснити незаконну рубку дерев у вищевказаному виділі, які фактично не було відведено у рубку відповідно до лісорубного квитка від 23.09.2022 року серії ТЕ ЛРК № 005433.

Так, в період з 14 грудня 2022 по 10 квітня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 будучи відповідальним за охорону лісу в обході № 5 здійснив рубку у кварталі 73 виділі 6 ділянка 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області окремих дерев різних порід та діаметрів поза межами лісорубного квитка, оскільки вони були пошкодженими в ході проведення лісогосподарських робіт у вказаному лісовому масиві.

Реалізовуючи свій злочинний намір, лісник обходу №5 Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_5 , чітко знаючи, що відповідно до лісорубного квитка від 23.09.2022 року серії ТЕ ЛРК № 005433, виданого Державним підприємством «Кременецьке лісове господарство» прохідна рубка передбачена на ділянці лісового масиву у кварталі 73 виділі 6 ділянка 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, а саме бензопили невстановленої марки та моделі, в порушення вимог ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч. 4 ст. 69 Лісового кодексу України, абз. 4 п. 2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня способом спилювання, здійснив незаконну порубку 176 дерев різних порід та діаметрів.

В подальшому незаконно зрубана деревина лісником обходу №5 Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_5 була розкряжована та вивезена із лісу.

31 жовтня 2023 року ОСОБА_5 з дотриманням вимог п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, органом досудового розлідування повідомлено про те, що він підозрюється у незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, тобто в злочині, передбаченому ч. 4 ст. 246 КК України (стаття 246 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016; в редакції Законів № 2063-VIII від 23.05.2017, № 2531-VIII від 06.09.2018; із зміна

Прийняте рішення про наявність підстав для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, врахував суспільно-небезпечний характер його дій, тяжкість кримінального правопорушення та суворість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, дані про особу підозрюваного, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також врахував, що підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Достатніми підставами підозрювати ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину слідчий суддя вважав зібрані у кримінальному провадженню докази, а саме: матеріали лісовпорядкування та відводу щодо проведення рубок у 2022 році на території кварталу 73 виділу 6 ділянці 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області (матеріально-грошові оцінки, польові перелікові відомості, нумераційні відомості дерев, плани-графіки відведення лісової ділянки, акти відведення лісосік, польові, розпорядження лісничого на проведення рубки, щомісячні звіти, акти огляду місця заготівлі деревини, накази на проведення огляду місця, контрольного огляду, звіти по завершенні рубки, документів що передували видачі лісорубних квитків, а саме таксаційні описи, перелік лісогосподарських заходів, також розпорядження лісничого, акти-наряди виконаних робіт, ТТН, щоденники по лісозаготівлі, рух лісопродукції, планово-картографічних матеріали лісовпорядкування, копіями журналів про лісопорушення вказаних лісництва, та журналами розпоряджень лісничого, актів проведених ревізій на вказаній ділянці, лісорубним квитком серії ТЕ ЛРК №005433 від 22 вересня 2022 року); матеріали за результатами проведеного обстеження та виявлених порушень працівниками філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» (польові перелікові відомості пнів незаконно зрубаних дерев, розрахунки кубомаси незаконно зрізаних дерев та розміру завданої шкоди; наказом на призначення лісника ОСОБА_5 , посадовою інструкцією лісника ОСОБА_5 , договором про повну матеріальну відповідальність, документами щодо закріплення відповідної службової особи за вказаним обходом та кварталом у 2022 році; розпорядження РЛ-Т №0485 від 24.09.2022; огляді 09.05.2023 в ході якого виявлено незаконно зрубані дерева різних порід у лісі на території кварталу 73 виділу 6 ділянці 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області загальною кількістю 374 штук; висновок експерта №797/23-22 від 18.08.2023, згідно якого в результаті незаконної порубки дерев різних порід у лісі загальною кількістю 374 штук, без наявного спеціального дозволу - лісорубного квитка заподіяно екологічний збиток (шкоду) на суму 3 090 673,60 (три мільйони дев`яносто тисяч шістсот сімдесят три гривні шістдесят копійок) гривень, що перевищує більш як на 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, чим спричинено тяжкі наслідки; протоколи допиту свідків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Також слідчим суддею правильно визнано доведеним те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що зумовлено тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності; а також ризику того, що ОСОБА_5 може незаконного впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні дані, а тому він як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показань, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Також слідчий суддя з урахуванням особи підозрюваного, наявних ризиків, обставин вчинення кримінального правопорушення, вірно не визначив розмір застави, оскільки відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

Перевіряючи доводи захисника про те що ОСОБА_5 не набув процесуального статусу підозрюваного, оскільки орган досудового розслідування не дотримався визначеної процесуальним законом процедури його повідомлення про підозру та її вручення, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276-278 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною першою ст. 111 КПК України встановлено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч.3 ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Частини перша та друга статті 135 КПК регламентує, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч.1 ст.136 КПК належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістку про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже, з огляду на наведені положення закону, ст.278 КПК покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадженні письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим/прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст.111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст.135 КПК України) у тому числі шляхом надіслання підозрюваному повідомлення про підозру поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Ураховуючи, що на момент складання повідомлення про підозру, згідно інформації Державної прикордонної служби України, органом досудового розслідування було достовірно відомо, що ОСОБА_5 перебуває за межами України, вручення повідомлення про підозру було здійснено в порядку ч.1 ст.278, ч.ч.1, 2 ст.135 КПК України його близькому родичу як і вручення повістки про виклик до слідчого після повідомлення про підозру, що узгоджується з положеннями ст.281 КПК України, після неявки до слідчого було оголошено в міжнародний розшук.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення дотримані вимоги КПК, оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручене у визначений процесуальним законом спосіб, тому з урахуванням приписів ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, останній набув статусу підозрюваного, з огляду на що відносно нього могло вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК.

Посилання апелянта на відсутність доказів належного вручення повісток про виклик не заслуговують на увагу. Із матеріалів провадження вбачається, що виклики здійснювалися у спосіб, передбачений вимогами КПК України, зокрема за відомим органу досудового розслідування місцем проживання та реєстрації особи, а також із використанням інших передбачених законом засобів зв`язку. Неприбуття особи за викликом за відсутності поважних причин, у тому числі за умови перебування за межами України без повідомлення слідчого про причини неявки та без забезпечення участі через захисника, свідчить про недобросовісну процесуальну поведінку.

Твердження апелянта про те, що станом на момент направлення частини повісток ОСОБА_5 перебував у статусі свідка та з 02.10.2023 року законно знаходився за межами України не спростовує висновків слідчого судді про дотримання слідчого положень КПК України оскільки з огляду на характер кримінального правопорушення та обсяг відомих йому обставин провадження, ОСОБА_5 об`єктивно міг і повинен був усвідомлювати наявність ризику зміни його процесуального статусу. Саме тому перебування у статусі свідка не може розцінюватися як обставина, що виключає можливість ухилення від органу досудового розслідування або нівелює обов`язок з`являтися за викликами. Законність виїзду за межі України з 02.10.2023 року не звільняла його від виконання процесуальних обов`язків та не перешкоджала забезпеченню належної комунікації зі слідчим, у тому числі шляхом повідомлення про причини неявки чи ініціювання участі у процесуальних діях у передбачений законом спосіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а сама підозра у вчиненні тяжкого злочину, дає достатні підстави вважати, що на даний час існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, підстав для скасування оскаржуваної ухвали щодо ОСОБА_5 немає, у зв`язку з чим в задоволенні поданої захисником підозрюваного апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 листопада 2023 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді