провадження № 1-кс/208/488/26
УХВАЛА

13 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна на автомобіль Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 (додатковий індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ) та ключ, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до Заводського районного суду міста Кам`янського з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 25.11.2025 року (справа № 208/14392/25, провадження: 1-кс/208/4472/25) на майно, вилучене під час огляду 05.11.2025 в рамках кримінального провадження №0000670, а саме автомобіль Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 (додатковий індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ); ключ від автомобіля Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 , та повернути транспортний засіб Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 (додатковий індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ); ключ від автомобіля Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 власнику.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечував проти задоволення клопотання у повному обсязі.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, наддала суду заяву про розгляд клопотання без її участі та заявника, клопотання підтримала.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Зокрема, ст. 131 КПК України встановлено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Норми КПК України докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Зі змісту статті 174 КПК України вбачається, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі статтею 174 КПК України як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Разом із тим, скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Правова природа діяльності слідчого судді полягає у виконанні функції судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування.

Таким чином, врахувавши що арешт на зазначене майно не скасовано, виходячи з наведених даних слідчий суддя встановив, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_3 яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна на автомобіль Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 (додатковий індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ), та ключ від автомобіля Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 , задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 25.11.2025 року (справа № 208/14392/25, провадження: 1-кс/208/4472/25) на майно, вилучене під час огляду 05.11.2025 в рамках кримінального провадження №0000670, а саме автомобіль Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 (додатковий індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ); ключ від автомобіля Peugeot Boxer д.н.з. НОМЕР_1 ,який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 , в частині заборони користування, залишивши арешт в частині заборони розпорядження та відчуження.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1