Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2526/26
Номер провадження 1-кс/711/865/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень за участю дітей СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000108, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділу розслідування кримінальних проваджень за участю дітей СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0000108, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про накладення арешту на майно, вилученого 15.03.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання в порядку ст.208 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що відділом розслідування кримінальних проваджень за участю дітей СУ ГУНП в Черкаській області, за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2026, близько 22 години 15 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи спільно та разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля фонтану по вулиці Богдана Хмельницького в місті Чигирин Черкаського району, Черкаської області, на ґрунті особистих неприязних стосунків до раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, реально усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заподіяли потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження за наступних обставин.

Так ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, наніс ОСОБА_7 не менше трьох ударів кулаком правої руки в ділянки голови та тулуба, внаслідок чого потерпілий впав на ґрунтове покриття, а ОСОБА_5 наніс останньому не менше шести ударів ногами в область обличчя та тулубу, а також близько двох ударів кулаком правої руки у ліву скроневу ділянку голови. Після чого ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_6 , нанесли близько одинадцяти ударів кулаками рук та ногами в життєво важливі органи, зокрема в область голови, грудної клітини та тулубу ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а потерпілого в ургентному порядку каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до КНП «Третя Черкаська міська лікарня» Черкаської міської ради, де останньому було діагностовано тілесні ушкодження у вигляді тяжкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня, вдавленого уламкового перелому скроневої кістки праворуч без ознак компресії чи дислокації головного мозку, гемосинуситу праворуч, забою та підшкірної гематоми м`яких тканин скронево-тім`яної ділянки праворуч, забою рани верхньої губи, множинних забоїв та саден м`яких тканин обличчя, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995, можуть відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.03.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України. В ході затримання у останнього виявлено та вилучено: кофту чорного кольору з рукавами світлого-сірого кольору, що поміщено до паперового конверту; штани темного кольору, що поміщено до паперового конверту; кросівки білого кольору з фіолетовими вставками, що поміщено до паперового конверту; мобільний телефон «Iphone 13», що поміщено до паперового конверту.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Черкаській області від 16.03.2025 вилучені речі та предмети визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор вказують, що існує сукупність достатніх підстав вважати, що речі вилучені в ході затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, можуть бути доказом кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

В судове засідання власник майна чи інша зацікавлена особа не з`явилися, з клопотаннями про відкладення не зверталися.

Від прокурора ОСОБА_4 надійшла заяву про розгляд клопотання без його участі, при цьому клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Згідно з вимогами ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого, прокурора та зацікавлених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя повважав за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши клопотання прокурора та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000108, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 14.03.2026, близько 22 години 15 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи спільно та разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля фонтану по вулиці Богдана Хмельницького в місті Чигирин Черкаського району, Черкаської області, на ґрунті особистих неприязних стосунків до раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, реально усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а також передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заподіяли потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження за наступних обставин.

Так ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, наніс ОСОБА_7 не менше трьох ударів кулаком правої руки в ділянки голови та тулуба, внаслідок чого потерпілий впав на ґрунтове покриття, а ОСОБА_5 наніс останньому не менше шести ударів ногами в область обличчя та тулубу, а також близько двох ударів кулаком правої руки у ліву скроневу ділянку голови. Після чого ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_6 , нанесли близько одинадцяти ударів кулаками рук та ногами в життєво важливі органи, зокрема в область голови, грудної клітини та тулубу ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а потерпілого в ургентному порядку каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до КНП «Третя Черкаська міська лікарня» Черкаської міської ради, де останньому було діагностовано тілесні ушкодження у вигляді тяжкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня, вдавленого уламкового перелому скроневої кістки праворуч без ознак компресії чи дислокації головного мозку, гемосинуситу праворуч, забою та підшкірної гематоми м`яких тканин скронево-тім`яної ділянки праворуч, забою рани верхньої губи, множинних забоїв та саден м`яких тканин обличчя, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995, можуть відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

15.03.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України. В ході затримання у останнього виявлено та вилучено: кофту чорного кольору з рукавами світлого-сірого кольору, що поміщено до паперового конверту; штани темного кольору, що поміщено до паперового конверту; кросівки білого кольору з фіолетовими вставками, що поміщено до паперового конверту; мобільний телефон «Iphone 13», що поміщено до паперового конверту.

Постановою слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень за участю дітей СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 16.03.2026, майно, вилучене 15.03.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання в порядку ст.208 КПК України, - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000108.

За змістом ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Норми ст.98 КПК України передбачають, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Разом з цим, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не оцінює докази з точки зору їх допустимості чи достатності, оскільки це прерогатива безпосередньо судового розгляду кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що майно, вилучене 15.03.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання в порядку ст.208 КПК України, - відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Враховуючи те, що слідчим та прокурором наведено достатньо доводів та підстав, про те, що майно, вилучене 15.03.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання в порядку ст.208 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів та досягнення дієвості кримінального провадження, на думку слідчого судді, на вказане майно необхідно накласти арешт, оскільки, на переконання слідчого судді, з урахуванням обставин і характеру розслідуваного кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати чи знищення вказаних речових доказів, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 91, 92, 98, 131, 132, 170, 175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень за участю дітей СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 15.03.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання в порядку ст.208 КПК України, а саме на:

-кофту чорного кольору з рукавами світлого-сірого кольору;

-штани темного кольору;

-кросівки білого кольору з фіолетовими вставками;

-мобільний телефон «Iphone 13»,

з метою збереження як речових доказів, встановивши заборону володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1