Провадження № 11-сс/4808/19/26
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку письмового апеляційного провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Івано-Франківську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою: визнати бездіяльність службових осіб ТУ ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Івано-Франківську; зобов`язати внести відомості до ЄРДР за заявою від 19.11.2025 року та направити за підслідністю для здійснення досудового розслідування; зобов`язати надати витяг з ЄРДР заявниці.

Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням норм КПК України.

Зокрема вказує, що ухвала ґрунтується на хибному припущенні, що заявник зобов`язаний надати докази, які підтверджують склад злочину, що прямо суперечить статтям 2,9,214 КПК України та практиці ККС ВС (справа №761/4624/18). Обов`язок збору доказів покладено на орган досудового розслідування, а не заявника. ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначає, що відмова у реєстрації кримінального провадження без ефективного розслідування є порушенням права на ефективний засіб юридичного захисту.

Стверджує, що зміст її заяви від 19.11.2025 року не зводиться до незгоди з судовим рішення, а містить відомості про: можливе підроблення медичних документів ВЛК; ухилення від мобілізації; службове підроблення; приховування злочину; перешкоджання доступу до правосуддя.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_6 подала клопотання про розгляд даного провадження без її участі.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд провадження.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності учасників провадження.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 та ч. 1 ст. 406 КПК України апеляційний розгляд проведено в письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 19.11.2025 року звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові із заявою про тривале (безперервне) вчинення кримінального правопорушення групою осіб (включно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , адвокатом ОСОБА_9 та іншими). Зокрема, в заяві зазначала про ймовірне підроблення медичних документів ВЛК для незаконного виключення ОСОБА_7 з військового обліку (ст. 358 КК України); ухилення від мобілізації (ст. 336 КК України); приховування злочину службовими та посадовими особами (ст. 396 КК України); перешкоджання доступу до правосуддя; зловживання владою та службове підроблення (ст. 366 КК України), інші дії, що призвели до завдання матеріальної та моральної шкоди.

Проте, відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 не внесено та досудове розслідування не розпочато.

Зокрема, згідно з листом ТУ ДБР у м. Львові за №66937зкп-25/л/12-51-95551/25 від 01.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про відсутність підстав для вжиття заходів, передбачених ст. 214 КПК України. Вказується, що у заяві не наведено достатніх відомостей про обставини, які б свідчили про конкретні факти вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України, оскаржила бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та просила зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Івано-Франківську невідкладно внести до ЄРДР відомості за її заявою від 19 листопада 2025 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що у її заяві не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б про ознаки кримінальних правопорушень, про які заявниця зазначає у своїй скарзі. Крім того, по суті заяви вбачається, що скаржниця просить внести відомості до ЄРДР, у тому числі, у результаті її незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді.

Також слідчий суддя зазначив, що оскарження бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Івано-Франківську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, уже була предметом розгляду у суді. Так, ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.09.2025 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Івано-Франківську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка була залишена без змін ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.10.2025 року за апеляційною скаргою ОСОБА_6 .

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Разом з тим, ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачено обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Детальний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають тільки ті повідомлення про кримінальне правопорушення, які містять дані про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дають можливість здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що повідомлення про злочин повинно мати посилання на реальні події, не містити характер припущення та не порушувати право інших осіб на захист своїх інтересів від безпідставного звинувачення у вчиненні злочину до якого вони явно не причетні. При цьому, особа яка стверджує про вчинення правопорушення повинна бути в установленому законом порядку повідомлена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин.

Колегія суддів звертає увагу на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Колегія суддів вважає, що кримінальне процесуальне законодавство не містить правових норм, які зобов`язують заявника довести наявність обставин, на які він посилається та які свідчать про вчинення правопорушення. Слідчий суддя повинен тільки встановити, що заява про правопорушення містить достатні дані для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та дозволяє встановити попередню правову кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Детальний аналіз змісту заяви ОСОБА_6 свідчить про відсутність даних, які дозволяли виявити наявність ознак кримінального правопорушення та прийти до висновку про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за вказаною нею правовою кваліфікацією.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5