Справа № 304/630/23 Провадження № 1-кс/304/274/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року м. Перечин

Слідча суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000174 від 03 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Жденієво Мукачівського району Закарпатської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України з вищою освітою, працюючого на ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат», одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

У С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчої судді з клопотанням, поданим на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 03 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 239 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, без застосування засобів електронного контролю щодо ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 03 грудня 2022 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, а саме: забруднення земель речовинами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.

Слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 11 вересня 2024 року за наказом генерального директора ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат» (, адреса: 89200, Закарпатська область Ужгородський район місто Перечин, вулиця Ужанська, 25) (далі ТДВ «Перечинський ЛХК») від 10 вересня 2024 року № 210-к, призначений директором з якості та екології ТДВ «Перечинський ЛХК».

Також вказує, що пунктом 2.13 посадової інструкції № Е-01 директора з якості екології, затвердженої 10 жовтня 2025 року визначено, що серед інших обов`язків ОСОБА_4 є здійснення контролю за додержанням у підрозділах підприємства чинного законодавства, інструкцій, правил і норм з охорони навколишнього середовища.

Згідно з п. 2.18 посадової інструкції № Е-01 директора з якості екології завданнями і обов`язками ОСОБА_4 є приймання участі у підготовці технічних завдань на проектування нових, розширення і реконструкції діючих виробництв і об`єктів підприємства з урахуванням вимог раціонального використання природних ресурсів і охорони навколишнього середовища, у здійсненні заходів щодо впровадження нової техніки, проведення науково-дослідних і дослідних робіт з очищення виробничих стічних вод, запобігання забрудненню навколишнього середовища, викидів шкідливих речовин у атмосферу, зменшення або повної ліквідації технологічних відходів, раціонального використання земельних і водних ресурсів.

Відповідно до п. 2.19 посадової інструкції № Е-01 директора з якості екології завданнями і обов`язками ОСОБА_4 є здійснення контролю за дотриманням технологічних режимів природоохоронних об`єктів, аналізувати їх роботу, контролювати дотримання охорони природи за станом навколишнього середовища в районі підприємства. Розробляти план організайно-технічних заходів за охороною навколишнього середовища, виконувати моніторинг його виконання.

Також, згідно п. 2.19 посадової інструкції № Е-01 директора з якості екології завданнями і обов`язками ОСОБА_4 є приймання участі у перевірці відповідності технічного стану устаткування вимогам охорони навколишнього середовища.

Пунктом 2.22 посадової інструкції № Е-01 директора з якості екології завданнями і обов`язками ОСОБА_4 є складати встановлену звітність про виконання заходів з охорони навколишнього середовища, брати участь у роботі комісій з перевірки діяльності підприємства в цій сфері, у тому числі: складання Форми N2-ТП (повітря) (річна); складання Декларації про відходи; статистична звітність щодо поводження з відходами; складання та поновлення паспорту місця видалення відходів; робота з органами державного екологічного контролю; формування наказів по підприємству та планів заходів з усунення порушень, встановлених в актах перевірок, звітів про виконання приписів та актів (за наявності); складання щоквартальної форми звітності до бухгалтерії комбінату для сплати екоподатку; контроль дільниць комбінату щодо дотримання норм природоохоронного законодавства під час ведення робіт, формування приписів; ведення листування з контролюючими органами.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , в період з 11 вересня 2024 року по 11 лютого 2026 року як директор з якості та екології ТДП «Перечинський ЛХК» (, адреса: 89200, Закарпатська область Ужгородський район місто Перечин, вулиця Ужанська, 25), не виконав покладені на нього обов`язки щодо додержання вимог законодавства про охорону довкілля, не вжив відповідних заходів, щодо належного використання орендованої земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0274, площею 1,9343 га, з цільовим призначенням «Для цілей підрозділів 11.01 11.04 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд, підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості», що розташована в м. Перечин по вул. Ужанська, земельна ділянка 30, яка належить територіальній громаді Перечинської міської ради, та перебуває в оренді ТДВ «Перечинський ЛХК» на підставі договору оренди землі від 15 березня 2018 року б/н, внаслідок чого станом на 11 лютого 2026 року допустив забруднення вказаної земельної ділянки шкідливими речовинами, а саме: фенолами леткими 0,284 мг/кг, що у 1,7 разів перевищує ГДК; свинцем (рухомі форми) 7,5 мг/кг, що у 1,25 разів перевищує ГДК, що створило негативний вплив-небезпеку на довкілля, і що спричинило шкоду на загальну суму 15 071 174,39 грн.

Також зазначає, що за вказаним фактом 05 березня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, а саме забруднення земель речовинами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.

Ініціатор клопотання вказує, що метою застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

2) знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

3) незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

5) вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні іншим чином. Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 , заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, без застосування засобів електронного контролю. Може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, без застосування засобів електронного контролю, оскільки із перерахованих вище обставин інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків, вищеописаним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 через канцелярію суду подав заперечення на вказане клопотання, в якому просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на обставини, викладені ним у запереченні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що має міцні соціальні зв`язки та позитивно характеризується за місцем роботи.

Дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового провадження, слідча суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно із частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 03 грудня 2022 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, а саме: забруднення земель речовинами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, що підтверджується наданим витягом з кримінального провадження.

За вказаним фактом 05 березня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, а саме забруднення земель речовинами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.

Слідча суддя застосовує стандарт переконання (доведення) обґрунтованої підозри при обранні запобіжного заходу.

Зокрема, обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, стверджується об`єктивними відомостями, які перевірені під час судового розгляду, та які спонукають неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою, а саме:

-копією протоколу обшуку від 08 січня 2026 року;

-копією Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 лютого 2026 року;

-копією протоколу огляду від 11 лютого 2026 року;

-копією протоколу № 13-02-26-1 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 13 лютого 2026 року;

-копією протоколу допиту свідка від 12 лютого 2026 року;

-копією посадової інструкції директора з якості та екології затвердженої 10 жовтня 2025 року;

-копією наказу про прийняття на роботу ОСОБА_4 ;

-копією звіту про результати дослідження патологічного/біологічного матеріалу/об`єктів навколишнього середовища № 000205 п.м./26 від 23 лютого 2026 року.

Слідчий суддя під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу обмежений у вирішенні того обсягу питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Встановлення наявності складу злочину на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів та їх оцінка з точки зору належності, достатності та допустимості здійснюється виключно на стадії судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені в статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку слідчої судді, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, слідча суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 239 КК України.

Стосовно наявності ризиків

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідча суддя враховує такі ризики.

Слідча суддя констатує наявність перестороги щодо можливості впливу ОСОБА_4 на свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показань, а тому слідча суддя не виключає можливості вчинення спроб незаконного впливу на таких.

Ризик впливу на свідків з метою викривлення їх показань зберігається до моменту безпосереднього їх сприйняття у судовому засіданні під час судового розгляду, оскільки ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відтак слідчий обґрунтовано встановив наявність ризику, про що також указував і прокурор у судовому засіданні, незаконного впливу на свідків, з чим погоджується і слідча суддя.

Крім того, особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. Тому для встановлення ризику впливу на свідків не є необхідним констатувати таку поведінку підозрюваного у минулому.

Стосовно ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, то слідча суддя вважає, що прокурором не доведено наявність такого, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239 КК України, є нетяжким злочином, санкція якого не передбачає покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства. Крім того, підозрюваний має постійне місце роботи, постійний дохід, та міцні соціальні зв`язки, що нівелює ризик переховуватися від слідства.

Разом із цим, ризики щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку слідчої судді, також не доведені, прокурором такі дії навіть не були наведені в судовому засіданні для їх оцінки, що виключає наявність таких ризиків.

Відтак слідча суддя дійшла висновку, що прокурором доведено, а підозрюваним та стороною захисту не спростовано, що в цьому кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини у справі Kharchenko v. Ukraine зазначив, що національні суди зобов`язані перевіряти можливість застосування альтернативних, менш обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження, ніж ті, на яких наполягає сторона обвинувачення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідча суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених вище обставин, враховує те, що злочин за ч. 1 ст. 239 КК України є нетяжким, покарання, що загрожує ОСОБА_4 (штраф або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю), молодий вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність в нього родини та утриманців (неповнолітньої дитини та дружини, яка не працює), відсутність судимостей, наявність постійного місця роботи, відсутність належних доказів про розмір шкоди, оскільки станом на день розгляду запобіжного заходу судова експертиза не завершена. Слідча суддя враховує також і репутацію підозрюваного, який є керівником громадської організації «Національна лісова система» протягом тривалого часу.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Отже, враховуючи те, що санкція ч. 1 ст. 239 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, домашній арешт до ОСОБА_4 застосовано бути не може.

Оцінюючи достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя також враховує положення статті 182 КПК України, відповідно до яких розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому у судовому засіданні підозрюваний повідомив, що його щомісячний дохід становить близько 50 000 гривень, що свідчить про наявність у нього стабільного джерела доходу. За таких обставин навіть визначення застави у максимальному передбаченому законом розмірі для нетяжкого злочину фактично не становило б для підозрюваного істотного обмеження та не мало б належного стримувального ефекту для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК, обставин, передбачених ст. 178 КПК, а також відомості про особу підозрюваного, слідча суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено обставин, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 можливе виключно в умовах цілодобового домашнього арешту, а тому вважає за можливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, які, на думку слідчої судді, є достатнім для запобігання встановлених ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, в межах строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 179, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 09 травня 2026 року (включно),але в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;

-не відлучатися з Ужгородського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладеного обов`язку до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вручити копію ухвали підозрюваному та прокурору негайно після її оголошення.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали складено 13 березня 2026 року.

Слідча суддя:ОСОБА_1