Справа № 539/5438/25
Провадження № 1-кп/539/376/2025
ВИРОК
Іменем України
19 листопада 2025 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, фізична особа-підприємець, освіта середня спеціальна, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 приблизно 15 травня 2025 року (точної дати та часу слідством не встановлено) перебував на риболовлі біля річки Сула, в с. Мгар Лубенського району Полтавської області разом із своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В ході відпочинку ОСОБА_6 дістав зі своїх речей предмет схожий на однозарядний пістолет, яким почав хизуватися та продемонстрував його ОСОБА_5 , при цьому запропонував останньому придбати у нього вказаний пістолет. У свою чергу ОСОБА_5 відповів, що подумає над даною пропозицією та вони продовжили відпочинок.
Наступного дня, по закінченню риболовлі, ОСОБА_5 почав збирати речі та зі столу забрав вказаний предмет схожий на пістолет, котрий був залишений ОСОБА_6 , та поклав його разом із речами у багажне відділення автомобіля «Фольцваген Т4» д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у його користуванні, який в подальшому перевіз додому та залишив зберігатися у приміщенні гаражу за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, яка полягала у порушенні встановленого в Україні порядку обігу вогнепальної зброї та боєприпасів, не маючи передбаченого п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженого наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, маючи певні навики поводження зі зброєю та розуміючи, що виявлений ним предмет являється вогнепальним однозарядним пістолетом, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, привласнив вказаний однозарядний пістолет та зберігав його у приміщенні гаражу, в господарстві за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .
05.06.2025 о 08:17 год., працівниками поліції проведено санкціонований обшук в господарстві за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено предмет зовні схожий на однозарядний пістолет, який згідно висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/117-25/259-БЛ від 18.06.2025, є вогнепальною зброєю та виготовлений шляхом переробки однозарядного пістолета ППО-2 «ПМЗ», серійний номер: « НОМЕР_2 », переламної конструкції ствола, для підводної стрільби (підводного полювання), що виразилося у виготовленні (зміні геометричних характеристик) бійка під патрон калібру 5,6 мм. кільцевого запалення, що придатний для проведення пострілів патронами калібру 5,6 мм. кільцевого запалення, який ОСОБА_5 придбав та зберігав, без передбаченого законом дозволу.
19 листопада 2025 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав добровільну згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Тому, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання, визначені в межах, встановлених санкцією ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
До речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію відповідно до ст. 96-1 КК України.
Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475, 615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1