Справа № 577/6297/24
Провадження № 1-кп/577/144/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
законного представника
малолітнього потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Любитове Кролевецького району Сумської області, українки, громадянки України, освіта повна середня, непрацюючої, незаміжньої, має на утриманні малолітнього сина, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22.10.2024 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по вул. Революції в бік центру с. Підлипне м. Конотоп. Перебуваючи в районі повороту на вул. Роменський шлях в с. Підлипне м. Конотоп, ОСОБА_6 , будучи засліплена сонцем, втратила постійний контроль за рухом автомобіля та дорожньою обстановкою, однак, продовжила рух, та в порушення вимоги п.п. 12.3, 12.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України, не застосувавши своєчасне гальмування з метою зупинки транспортного засобу та подальшого відновлення руху тільки після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення, здійснила наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку біля краю дороги разом із малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 378 від 05.11.2024 року ОСОБА_7 внаслідок ДПТ отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: ВПЧМТ, перелом кісток основи черепа, забій головного мозку, забійну рана волосистої частини голови, з приводу яких з 22.10.2024 року по 25.10.2024 року знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні 03 КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М. Давидова». Так, на час госпіталізації потерпілого у відділення мали місце: рана в правій тім`яно-скроневій ділянці. Згідно КТ ознаки перелому луски правої тім`яної кістки (інтракраніальне зміщення уламків до 3 мм) з переходом ліній перелому на луску скроневої кістки, пірамідку з пошкодженням верхньої стінки барабанної порожнини, передньої та верхньої стінок кісткової частини зовнішнього слухового проходу, правої латеральної стінки основної пазухи; ознаки гемосинусу основної пазухи; гемомастоідотимпануму праворуч; мінімальної пневмоцефалії. По ступеню тяжкості зазначені тілесні ушкодження по небезпечності для життя згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджена відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 260/353 від 20.11.2024 року ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 , допустила порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року і введених в дію з 01.01.2002 року, а саме: п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. При цьому, ОСОБА_6 мала технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_7 . Зазначені порушення вимог п.п. 12.3, 12.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнала повністю та надала покази, що 22.10.2024 року близько 16 год. 30 хв. їхала на автомобілі Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Революції в бік центру с. Підлипне м. Конотоп. Оскільки її засліпило сонцем, втратила контроль, однак продовжила рух, внаслідок чого відбулося зіткнення з малолітнім потерпілим. Зразу не зупинилася, оскільки розгубилася в такій ситуації. Має права з 09.01.2024 року, автомобіль подарував співмешканець на день народження. Вину свою визнає повністю, в скоєному щиро розкаюється, просить вибачення у законного представника потерпілого. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди визнає частково, згодна добровільно відшкодувати 70 000 грн. Просить суворо не карати, не позбавляти її волі та права керувати транспортними засобами, запевняє, що більше такого не трапиться.
Законний представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні надала покази, що 22.10.2024 року їй зателефонувала дружина брата та повідомила, що син ОСОБА_9 потрапив в ДТП. Зранку 23.10.2024 року вона приїхала в Конотоп. Син перебував в реанімації в дуже важкому стані. 25.10.2024 року був переведений до реанімації в м. Суми. З 25.10.2024 року по 15.11.2024 року знаходився на лікуванні в м. Суми та перебував на реабілітаційному лікуванні. Син внаслідок ДТП частково втратив слух на праве вухо. Відвідував секцію теквандо при школі з 10 років, наразі відвідування секції йому заборонено. Уточнений цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Вважає, що обвинувачена заслуговує на сувору міру покарання з обов`язковим позбавленням права керувати транспортними засобами.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 22.10.2024 року о 16 год. 20 хв. повертався з дому. Йшов до бабусі ОСОБА_10 , був з ОСОБА_11 , який чекав його на зупинці. Була тепла, сонячна погода. Бабуся його чекала, вона знала, що він збирається до неї. ДТП трапилося на перехресті вул. Революції та вул. Роменський шлях. Йшов з ОСОБА_8 поруч по краю проїзної частини, йшли щільно один до одного. Дорога була рівна, не доходячи до повороту за 10-15 метрів. Розмовляли між собою, навушників на ньому не було, по телефону не розмовляли. Як сталося ДТП він не пам`ятає, все відбулося раптово. Дійсно, в той день сонце світило, але йому сонце очі не засліплювало. Обвинувачена після ДТП з ним не розмовляла, не просила вибачення. Навчається добре, внаслідок ДТП пропустив близько 2 місяців занять, потім прийшлося наздоганяти. До ДТП відвідував секцію карате, приймав участь в змаганнях. Після ДТП лікарі заборонили відвідувати секцію. Дуже жалкує з цього приводу, скучає за тренуваннями, дуже хоче повернутися до секції. Має мрію повернутися до спорту. Після ДТП дуже сильно болить голова, не чув майже місяць на праве вухо, поступово слух відновлюється. В зв`язку з головними болями може не виходити на уроки онлайн. Йому ще необхідно лікування та реабілітація, до цього часу приймає медикаментозні препарати. Після ДТП життя змінилося, оскільки не ходить до секції, далеко не виходить з дому. Мама та бабуся постійно турбуються за нього.
Свідок ОСОБА_8 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 22.10.2024 року після обіду поїхав до школи на велосипеді зустріти ОСОБА_12 з ним до нього додому, йшли до зупинки, бо ОСОБА_9 збирався до бабусі. Йшли по узбіччю дороги, він вів в руках велосипед. ОСОБА_13 йшов поруч. Займали близько 0,5 метрів проїзної частини. Йшли поруч, розмовляли між собою, музики не було, телефонів в руках не було, навушників на них не було. Транспортного засобу не чув, ДТП відбулося швидко. Це було пряма дорога трішки в гору на підйомі до мосту. Погода була сонячна. Почув звук удару і побачив ОСОБА_9 , який вже лежав на землі. Він був у свідомості, намагався піднятися. ОСОБА_9 впав на узбіччя перед ним по ходу руху. Транспортний засіб зупинився попереду них. З машини вийшла жінка, раніше він її бачив, але особисто не знав. Обвинувачена підійшла до них, почала викликати по телефону швидку. Приїхала поліція, потім швидка. Обвинувачена залишилася на місці події. Він також дуже злякався.
Свідок ОСОБА_14 , допитаний в судовому засіданні пояснила, що працює реаніматологом-анастезіологом КНП КМР «Конотопська ЦРЛ ім. ак. М. Давидова». 22.10.2024 року перебувала на чергуванні, о 17 год. 50 хв. каретою швидкої допомоги був доставлений малолітній ОСОБА_7 з попереднім діагнозом - відкрита проникаюча черепно-мозкова травма. Стан у дитини був дуже важкий, свідомість була порушена, ретроградна амнезія. Його перевезли на КТ голови, діагноз підтвердився. Зібраний був консиліум лікарів, про подію повідомлено обласним спеціалістам. Дитині було надано першочергове лікування в реанімації. Після стабілізації стану дитину було транспортовано в м. Суми. Загроза життю дитини була, важка травма. Також у дитини була пошкоджена барабанна перепонка правого вуха, слух втрачено.
Крім того, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні, а саме:
згідно рапортів чергового ЧЧ Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області про виявлення кримінального правопорушення від 22.10.2024 року та 25.10.2024 року, вбачається, що 22.10.2024 року зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що о 16 год. 40 хв. за адресою: м. Конотоп с. Підлипне вул. Заозерна біля ставка здійснено наїзд на дитину 10 років водієм ОСОБА_6 (а. 11,12 наданих матеріалів);
протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 22.10.2024 року з фототаблицею до нього зафіксовано факт дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_6 (а. 13-20 наданих матеріалів);
згідно протоколу огляду предметів з фото таблицею від 22.10.2024 року, слідчим оглянуто речі потерпілого ОСОБА_7 , а саме: кросівки чоловічі чорного кольору, які були вилучені та поміщені до спец.пакету № PSP4078976 (а.с.24-26 наданих матеріалів);
постановою слідчого СВ Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_15 від 22.10.2024 року автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , та кросівки чоловічі чорного кольору, тряпчаного типу, на яких мається напис «UU Situo», нанесені на кросівки буквами чорного та червоного кольору належні ОСОБА_7 , визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів (а. 28 наданих матеріалів);
ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2024 року накладено арешт на автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та кросівки чоловічі чорного кольору, тряпчаного типу, на яких мається напис «UU Situo», нанесені на кросівки буквами чорного та червоного кольору, належні ОСОБА_7 (а. 31,32 наданих матеріалів);
відповідно до свідоцтвом про народження, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Конотоп Сумської області, батьком записано ОСОБА_7 , матір`ю - ОСОБА_16 (а.с.43 наданих матеріалів);
згідно протоколу слідчого експерименту, проведеного за участі свідка ОСОБА_8 з фото таблицею та схемою останній розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої, його знайомий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження (а.с. 62-67 наданих матеріалів);
відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 378 від 05.11.2024 року у ОСОБА_7 , 2012 року народження на час госпіталізації у відділення мали місце рана в правій тім`яно-скроневій ділянці. Знаходився на стац.лікуванні у КНП КМР КЦРЛ відділення 03 з 22.10.2024 року по 25.10.2024 року з діагнозом: «ВПЧМТ. Перелом кісток основи черепа. Забій головного мозку. Забійна рана волосистої частини голови». Згідно КТ ознаки перелому луски правої тім`яної кістки (інтракраніальне зміщення уламків до 3 мм) з переходом ліній перелому на луску скроневої кістки, пірамідку з пошкодженням верхньої стінки барабанної порожнини, передньої та верхньої стінок кісткової частини зовнішнього слухового проходу, правої латеральної стінки пазух; ознаки гемосинусу основної пазухи; гемомастоідотимпануму праворуч; мінімальної пневмоцефалії. По ступеню тяжкості дані ушкодження по небезпечності для життя, згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (а.с. 72-75 наданих матеріалів);
згідно висновку судової інженерно - транспортної експертизи № 344 від 31.10.2024 року на період проведення експертного огляду автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 встановлено, що система рульового керування робота гальмівна система та ходова частина знаходиться у працездатному стані, при якому в них технічних несправностей, методами, що зазначені в дослідній частині висновку , не виявлено. Вирішення частини запитання стосовно часу виникнення технічних несправностей системи рульового керування, гальмівної системи та ходової частини автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 відносно моменту дорожньо-транспортної пригоди, позбавлено логічного сенсу і тому експертом не розглядалося (а.с. 81-86 наданих матеріалів);
відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2024 року з участю ОСОБА_6 встановлено обставини вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди 22.10.2024 року (а.с. 114-121 наданих матеріалів);
з висновку судової інженерно - транспортної експертизи № 260/353 від 20.11.2024 року вбачається, що водій автомобіля «ДЕУ» повинна була діяти відповідно до вимог п.12.3, 12.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «ДЕУ» мала технічну можливість попередити наїзд на пішохода. З технічної точки зору в діях автомобіля «ДЕУ» вбачається невідповідність вимогам п.12.3, 12.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Оцінка дій пішохода не вимагає будь-яких би то не було розрахунків і спеціальних авто технічних знань, у зв`язку з цим вона може бути виконана судом або слідчим органом самостійно до вимог п. 4.1, 4.14.а Правил дорожнього руху України (а.с. 126 128 наданих матеріалів);
згідно висновку про стан алкогольного сп`яніння від 25.10.2024 року ОСОБА_6 22.10.2024 року в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебувала (а.с. 143 наданих матеріалів).
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись законом, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, належними та допустимими, логічно узгодженими між собою та такими, які переконливо вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.
Судом забезпечено дотримання положень ст. 22 КПК України щодо створення умов для реалізації сторонами їх процесуальних прав та обов`язків, змагальність як основу кримінального провадження.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, суду надано не було.
Таким чином, винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, вчинених з необережності.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання вини, часткове добровільне відшкодування моральної шкоди, має на утриманні малолітню дитину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченій згідно зі ст. 67 КК України, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та у присутності дитини.
При обранні виду та міри покарання для обвинуваченої ОСОБА_6 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищевикладені обставини справи, суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке хоча і вчинене з необережності, проте відноситься до категорії тяжких злочинів, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження, оскільки життя та здоров`я людини є найвищою цінністю і це право є невід`ємним, невідчужуваним, непорушним і захищається державою, позиції законного представника потерпілого, представника потерпілого, які наполягають на суворому покаранні, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України.
Крім того, оскільки покарання має на меті не тільки кару й виправлення засудженої, а також запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним застосувати стосовно ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому суд враховує характер допущених винною порушень Правил дорожнього руху України, обставини дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки у виді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень малолітній дитині. На переконання суду конкретні обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вказують, що керуючи транспортним засобом, обвинувачена може нести загрозу не тільки для оточуючих, а і для самої себе. Жодних підстав, які б дозволяли обґрунтовано і законно не позбавляти обвинувачену права керувати транспортними засобами в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено не було.
Водночас, з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, наявності декількох пом`якшуючих обставин, дорожньо-транспортну пригоду вчинила з необережності, не перебуваючи у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, її поведінку під час та після вчинення протиправних дій, суд дійшов висновку, що перевиховання й виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, визначені ст. 76 КК України.
Обране судом покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а відтак забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізацію, є справедливим, адекватним і співмірним.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, складену Конотопським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_7 в кримінальному провадженні поданий уточнений цивільний позов до ОСОБА_17 та АТ «СГ«ТАС» (приватне) про стягнення: з ОСОБА_17 моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я малолітнього потерпілого, в сумі 420 000 грн.; з АТ «СГ«ТАС» (приватне) завданої матеріальної шкоди в сумі 24 328 грн. 35 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Положеннями ч.5 ст. 1187 ЦК України передбаченно, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до положень ст. 6, 9, 22, 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «СГ«ТАС» (приватне), що підтверджується матеріалами справи та визнається усіма учасниками.
З наявної в матеріалах справи копії поліса обов`язкового страхування № АТ/5039437 слідує, що розмір страхового відшкодування на одного потерпілого застрахованим транспортним засобом ОСОБА_17 визначений: за шкоду, заподіяну життю/здоров`ю в 320 000 грн.; за шкоду, заподіяну майну в 160 000 грн.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року № 372/1010/16-ц відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Аналіз наведених вище норм законодавства та правових позицій Верховного Суду вказує на те, що оскільки шкода була завдана особою, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, то в межах сум страхового відшкодування відповідальність несе юридична особа - страховик АТ «СГ«ТАС» (приватне), а суми, які перевищують розмір страхового відшкодування, має сплатити обвинувачена.
Загалом підтверджена відповідними доказами матеріальна шкода, заподіяна здоров`ю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 становить 24 328 грн. 35 коп., що не перевищує лімітів відповідальності страховика та має бути сплачена страховиком на користь законного представника потерпілого.
Той факт, що сторона потерпілого не зверталась безпосередньо до страховика за отриманням страхового відшкодування, не перешкоджає розгляду таких вимог судом та стягненню зі страховика таких складових матеріальної шкоди, оскільки відповідно до постанов Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року по справі № 465/4621/16-к та від 11.12.2019 року по справі № 465/4287/15 для розгляду позову потерпілого про стягнення страхового відшкодування не обов`язкове попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату такого страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
При цьому відповідні витрати на лікування малолітнього потерпілого здійснювала саме його законний представник ОСОБА_4 - позивач у справі, тому саме на її користь підлягають стягненню вказані суми.
За таких обставин, оскільки підтверджена документами фактично завдана матеріальна шкода потерпілому не перевищує лімітів відповідальності страховика, то вся вона має бути сплачена на користь позивача саме страховиком.
Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_6 на її користь моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я її малолітнього сина, суд виходить з наступного.
Внаслідок кримінального правопорушення малолітньому потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких, внаслідок чого потерпілий був змушений тривалий час лікуватись, що спричиняло йому фізичний біль, змусило його змінити звичний образ життя та з очевидністю спричинило малолітній дитині значну моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, які потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. При цьому наслідки отримання вказаних тілесних ушкоджень є довготривалими в часі. Крім того, станом на сьогодні дитина потребує реабілітації, одержані травми вплинули на її подальше фізичне здоров`я, ОСОБА_13 не може повноцінно займатися спортом, відчуває постійний дискомфорт та фізичний біль.
З врахуванням вказаних обставин та з врахуванням передбачених ст. 23 ЦК України вимог розумності і справедливості суд вважає, що з відповідальних осіб на користь потерпілого слід стягнути 250 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням його здоров`я.
При цьому відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Згідно з постановою Верховного Суду від 01.07.2021 року по справі №182/3734/15-к розмір вказаної моральної шкоди слід розраховувати саме від суми страхової виплати, а не від страхової суми.
Проте, позивач не пред`являє позовних вимог про стягнення моральної шкоди до АТ «СГ«ТАС» (приватне), а просить стягнути моральну шкоду лише з відповідача ОСОБА_17 .
При цьому малолітній потерпілий ОСОБА_7 відповідно до ст. 25, 26 ЦК України має цивільну правоздатність, отже має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди, проте обсяг його цивільної дієздатності не дає змоги стягнути заподіяну йому моральну шкоду безпосередньо на його користь. За такого вказана вище моральна шкода, завдана малолітньому потерпілому ушкодженням його здоров`я, підлягає стягненню з обвинуваченої на користь його законного представника - позивача по справі в інтересах малолітнього потерпілого.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Заходи по арешту майна, вжиті за ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2024 року, згідно зі ст. 174 КПК України належить скасувати.
При цьому суд не погоджується з позицією представника потерпілого щодо доцільності звернення стягнення на автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в рахунок задоволення цивільного позову.
Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на вказаний автомобіль був накладений з метою його збереження в якості речового доказу, отже вказана підстава для арешту майна на час ухвалення вироку по справі відпала. Натомість цивільний позивач не заявляв клопотань про забезпечення його позову.
Отже відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази: автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , підлягає поверненню власнику ОСОБА_6 , кросівки чоловічі чорного кольору, тряпчаного типу, на яких мається напис «UU Situo», нанесені на кросівки буквами чорного та червоного кольору, належить повернути володільцю, законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_4 .
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_17 , не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 127, 128, 129, 370, 371, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На ОСОБА_6 в період іспитового строку у відповідності зі ст. 76 КК України покласти виконання слідуючих обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи та проживання; 3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Цивільний позов (уточнений) ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , АТ «СГ«ТАС» (приватне) про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я малолітнього потерпілого, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди.
Стягнути з АТ «СГ «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_4 24 328 (двадцять чотири тисячі триста двадцять вісім) грн. 35 коп. матеріальної шкоди.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Конотопського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2024 року, скасувати.
Речові докази по справі: автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_6 ; кросівки чоловічі чорного кольору, тряпчаного типу, на яких мається напис «UU Situo», нанесені на кросівки буквами чорного та червоного кольору, повернути володільцю, законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного судуі протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суду копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1