Ширяївський районний суд Одеської області
17.12.2025 Справа №: 518/1960/25 Провадження № 1-кп/518/105/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000042 від 19.08.2025 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нікомарівка, Ширяєвського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального проступку військовослужбовця за призовом під час мобілізації на посаді командира 1 стрілецького взводу 11 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», раніше судимого вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2025 року за ч. 2 ст. 125 КК України, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень 00 копійок, покарання не виконане, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 1 стрілецького взводу 11 стрілецької роти 4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «сержант», 18 серпня 2025 року, біля 20:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , навпроти свого домоволодіння вчинив сварку зі своєю знайомою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла через раніше виниклі неприязні відносини, в ході чого в ОСОБА_3 , виник неправомірний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_3 18.08.2025 близько 20.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , навпроти свого домоволодіння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, та свідомо бажаючи цього, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, взявши до своєї правої руки сокиру, що знаходилась біля металевої хвіртки домоволодіння, наблизився до потерпілої ОСОБА_4 , та завдав нею три удари в область тулубу, лівого плеча та живота ОСОБА_4 , внаслідок чого, своїми умисними та протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_4 , легкі тілесні ушкодження у вигляді: рубленої рани лівого плеча і правої кисті, садна в середній частини живота, поверхнева рана грудної клітини (з боку передньої стінки справа), що зазвичай тягне за собою розлад здоров`я понад 6 днів, що згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Потерпіла ОСОБА_4 , надала письмову заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Суд враховує, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступкк, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2025 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1 - 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

З вказаних положень закону вбачається, що при призначенні покарання на підставі ст. 70 КК України до обвинуваченого застосовується принцип призначення покарань шляхом їх повного або часткового складання, чи шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з урахуванням положень ст.72 КК України.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абзаці четвертому п. 22Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

За змістом цих роз`яснень, у разі призначення основних покарань різних видів, які не підлягають заміні, суд, не зважаючи на це, має застосувати вимоги ст. 70 КК України і визначити остаточне покарання у виді сукупності цих покарань, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

Даний кримінальний проступок ОСОБА_3 вчинив 18 серпня 2025 року, тобто до ухвалення вироку Ширяївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2025 року.

Беручи до уваги, що кримінальний проступок у даному кримінальному провадженні вчинений ОСОБА_3 до ухвалення вироку Ширяївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2025 року, суд дійшов висновку, що в даному випадку при призначенні обвинуваченому остаточного до відбування покарання слід застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України.

Тому, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання із покаранням у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень 00 копійок, призначеного вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2025 року, до відбування ОСОБА_3 слід визначити остаточне покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік та штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень 00 копійок, який виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопрушень, шляхом повного складання із покаранням у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень 00 копійок, призначеного вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2025 року, до відбування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід визначити остаточне покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік та штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень 00 копійок.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покарання у виді штрафу на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з дня взяття засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Ширяївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6