Справа № 539/2755/25
Провадження № 1-кп/539/83/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000962 від 08.10.2024 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

установив:

На розгляді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000962 від 08.10.2024 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Під час розгляду справи від прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що 09.12.2025 року, ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, строком до 06.02.2026.

Наявність обґрунтованого обвинувачення y вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Наразі відсутні підстави для зміни запобіжного заходу для обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки ризики встановлені попередніми ухвалами Лубенського міськрайонного суду продовжують діяти.

Метою продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також: запобігання його переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи 29.05.2025, ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11.06.2025.

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід на домашній арешт, строком до 23.08.2025.

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду від 18.08.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід на домашній арешт в нічний час з забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_1 в період часу з 21-00 по 06-00 наступного дня та не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, строком до 16.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду від 09.12.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяця до 06.02.2026 року включно із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 до 06:00 наступного дня, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

В судовому засіданні прокурор посилається на вагомість доказів обвинувачення та наявність ризиків визначених зокрема п.1, п.2, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, ризик знищити речові докази.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає наявною ймовірність того, що обвинувачений, з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованих правопорушень, не маючи при цьому стійких соціальних зв`язків, може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, який судом не допитаний та знищити речові докази.

Водночас суд вважає, що такий ризик, як незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, суд вважає необґрунтований, оскільки свідки обвинувачення допитані в судовому засіданні 09 грудня 2025 року.

Як наголошено в ст.181, 202 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Більш м`якими запобіжними заходами є особисте зобов`язання та особиста порука.

Відповідно до ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що вразі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Це найм`якіший запобіжний захід.

Аналізуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх осіб, що вказує на те, що він не має стійких (міцних) соціальних зв`язків та осіб, які б могли забезпечити належний за ним контроль, за його поведінкою та забезпечили б виконання ним процесуальних обов`язків у статусі обвинуваченої особи.

Отже, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст.177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим у п.1-5 ч.1 цієї статті, обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці.

Суд вважає, що зазначений запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21:00 до 06:00 наступного дня, зобов`язання прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, здатні забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти ризикам вказаним у ст.177 КПК України, тобто меті застосування запобіжного заходу.

Зазначені вище обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним вище ризикам.

Керуючись ст.177, 178, 181, 184, 194-195, 331, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

Продовжити запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту строком на два місяця до 26.03.2026 включно із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 до 06:00 наступного дня, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого обов`язки строком на два місяці до 26.03.2026 включно, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали встановити по 26 березня 2026 року (включно).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Лубенський РВП ГУНП в Полтавській області за місцем проживання обвинуваченого.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому, а також направити до Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1