Провадження №11-сс/801/901/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

слідчого СБУ ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_7 від 28 вересня 2025 року, поданого в рамках кримінального провадження №0000169, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2025 року,

у с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_7 від 28 вересня 2025 року, поданого в рамках кримінального провадження №0000169,відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2025 року.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_7 на даний час має процесуальний статус заявника і, відповідно, користується правами, передбаченими статтею 60 КПК України, зокрема: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Таким чином в уповноважених осіб органу досудового розслідування, отримавши клопотання ОСОБА_7 від 28.09.2025, не виникало обов`язку розглянути його в порядку, визначеному статтею 220 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив прийняти апеляційну скаргу до розгляду як подану у встановлений законом строк, скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2025 року у справі №127/30977/25, постановити нову ухвалу, якою: визнати бездіяльність слідчого УСБУ у Вінницькій області незаконною; зобов`язати уповноважених осіб СБУ розглянути клопотання ОСОБА_7 від 28.09.2025 по суті з дотриманням вимог ст. 220 КПК; повідомити заявника письмово про результати розгляду у триденний строк; у порядку ст. 307 КПК направити окрему ухвалу керівнику СБУ та

Генеральному прокурору України для вирішення питання про передачу кримінального провадження до Центрального апарату СБУ або Генеральної прокуратури з метою забезпечення об`єктивності розслідування.

Зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, ухвала слідчого судді постановлена: з істотним порушенням вимог ст. 303-307, 220, 218 КПК України; без повного з`ясування суті скарги.

Суд обмежив статус заявника виключно положеннями ст. 60 КПК, ігноруючи: що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.09.2025 року зобов`язано СБУ внести відомості до ЄРДР та забезпечити належне розслідування за заявою ОСОБА_7 ; отже, заявник є ініціатором кримінального провадження і набуває процесуальних прав, прямо пов`язаних із реалізацією ст. 55 Конституції України та принципом ефективного захисту відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначив про необхідність передачі провадження до центрального апарату СБУ чи Генеральної прокуратури, оскільки згідно з ч. 2 ст. 218 КПК, у разі виникнення обставин, які можуть вплинути на об`єктивність розслідування, керівник органу досудового розслідування або прокурор зобов`язаний передати кримінальне провадження іншому органу.Відмова суду першої інстанції навіть розглянути це питання порушує гарантії незалежного та ефективного слідства, передбачені ст. 3 і ст. 13 Конвенції.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку скаржника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, судового провадження, апеляційний суд приходить до висновків про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Зі змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що вона вищенаведеним нормам кримінального процесуального закону відповідає в повному обсязі з огляду на наступне.

Апеляційний суд не дає оцінку доводам ОСОБА_7 щодо поважності пропуску ним строку на подання апеляційної скарги ,оскільки апеляційна скарга подана в строки визначені КПК України.

Згідно змісту скарги ОСОБА_7 , поданої до слідчого судді вбачається, що він звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_7 від 28 вересня 2025 року, поданого в рамках кримінального провадження №0000169, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2025 року. ОСОБА_7 звернувся до суду з даною скаргою, у якій просив суд: негайно зобов`язати слідчого УСБУ у Вінницькій області розглянути клопотання від 28.09.2025 про передачу кримінального провадження №0000169 до Центрального апарату СБУ та відсторонення директора Вінницького НДЕКЦ МВС на час досудового розслідування; встановити жорсткий строк для письмової відповіді слідчого, враховуючи системне ігнорування судових рішень та законних прав заявника; врахувати несвоєчасне вручення повістки та незаконне прирівнювання телефонного виклику до повістки як доказ бездіяльності та зловживання службовим становищем; контролювати дотримання ухвали апеляційного суду та процесуальних прав заявника, щоб уникнути упередженості та ризику приховування доказів.

Колегія суддів наголошує на тому, що завданнями кримінального провадження, згідно положень ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження бездіяльності слідчого, що виникає у скаржника, лише у разі нездійснення слідчим тих інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Тобто необхідно встановити дві обставини: які дії слідчий зобов`язаний вчинити згідно КПК України і не вчинив, а також вчинення таких дій повинно бути обумовлене визначеним цим Кодексом строком.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Апеляційний суд вважає правильним посилання слідчого судді на те, що у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_7 на даний час має процесуальний статус заявника і, відповідно, користується правами, передбаченими статтею 60 КПК України, зокрема: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування. Таким чином в уповноважених осіб органу досудового розслідування, отримавши клопотання ОСОБА_7 від 28.09.2025, не виникало обов`язку розглянути його в порядку, визначеному статтею 220 КПК України.

Окрім того , апеляційний суд не погоджується і з доводами апеляційної скарги щодо порушень суду першої інстанції щодо розглянути питання про необхідність передачі провадження до центрального апарату СБУ чи Генеральної прокуратури, оскільки згідно з ч. 2 ст. 218 КПК, у разі виникнення обставин, які можуть вплинути на об`єктивність розслідування, керівник органу досудового розслідування або прокурор зобов`язаний передати кримінальне провадження іншому органу, про що вірно зроблено висновок в ухвалі слідчого судді .

Слідчий суддя зазначає, що Так, згідно частини 1 статті 216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

У частині 2 статті 216 КПК України визначений чіткий перелік статей Кримінального кодексу України, підслідних слідчим органів безпеки. Зокрема, слідчі органи безпеки здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109,110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 201, 258 - 258-6, 265-1, 305, 328, 329, 330, 332-1, 332-2, 333, 334, 359, 422, 435-1, 436, 436-2, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 442-1, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України.

Якщо під час розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 328, 329, 422 Кримінального кодексу України, будуть встановлені кримінальні правопорушення, передбачені статтями 364, 365, 366, 367, 425, 426 Кримінального кодексу України, вчинені особою, щодо якої здійснюється досудове розслідування, або іншою особою, якщо вони пов`язані із кримінальними правопорушеннями, вчиненими особою, щодо якої здійснюється досудове розслідування, вони розслідуються слідчими органів безпеки, крім випадків, коли ці кримінальні правопорушення віднесено згідно з цією статтею до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Будь-які докази того, що слідчий суддя порушив норми матеріального чи процесуального права заявником апеляційному суду не надані, в судовому засіданні такі обставини не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Зокрема, відповідно до Рішення ЄСПЛ «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року в п. 53 якого зазначено, що «… право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмежуванням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку Держави…»,з метою уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Апеляційний суд, із врахуванням положень ст. 303 КПК України, а також того, що кримінальним процесуальним законодавством визначено право звернення із оскарженням лише чітко визначеного законодавством переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, та лише визначеним законодавством певним колом осіб, що мають відповідний процесуальний статус та у встановлені строки, погоджується із висновком слідчого судді проте, що скарга ОСОБА_7 , -не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, та із застосуванням положень ст.ст. 303-307 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність залишення скарги без задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_7 -не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 -залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 жовтня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_7 від 28 вересня 2025 року, поданого в рамках кримінального провадження №0000169, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2025 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4