Провадження № 11-кп/824/5056/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001131 від 06.09.2023 року за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.03.2023 вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн., штраф сплачено 24.04.2023,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 5000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень;

вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, у невстановлений час та місці, але не пізніше 06.09.2023 року, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини - амфетамін, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України, реалізуючи який, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, що знаходився всередині двох прозорих поліетиленових пакетів із порошкоподібною речовиною білого кольору, після чого помістив їх до пачки цигарок, яку поклав до власного рюкзака, чим став повторно незаконно зберігати психотропну речовину амфетамін, без мети збуту.

В подальшому, 06.09.2023 року близько 00:44 год. ОСОБА_7 перебував біля будинку 7 на вулиці Віктора Забіли у місті Києві, де привернув увагу працівників поліції, які вирішили, відповідно до вимог ст. 32 ЗУ «Про поліцію» перевірити його на причетність до вчинення кримінальних правопорушень, та в ході проведення поверхневої перевірки відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про поліцію», а саме візуального огляду особи та його речей, було встановлено, що останній зберігає в рюкзаку заборонені предмети або речовини. З метою вилучення заборонених в обігу предметів та речовин, а також подальшого проведення експертного дослідження, було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві. Після чого, 06.09.2023 о 02:00 год., в ході проведення обшуку затриманої особи, відповідно до вимог ст. 298-2 КПК України, в присутності двох понятих у ОСОБА_7 за вказаною вище адресою, було виявлено та в подальшому вилучено із рюкзака, із яким був останній, два прозорих поліетиленових пакети, всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яку він зберігав при собі, без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, та яка згідно з висновком експерта містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою 0,213 г.

В апеляційній скарзі прокурор вказав про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскільки ОСОБА_7 24.04.2023 року сплатив штраф, призначений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2023 року, то станом на 06.09.2023 року, тобто на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення в цьому кримінальному провадженні, попередня судимість ОСОБА_7 була погашена, а тому суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність у частині кримінальної кваліфікації діяння обвинуваченого. Вважає, що кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, «вчиненого протягом року після засудження за ст. 309 КК України» підлягає виключенню як зайва. Крім того, зауважив, що у вступній частині оскаржуваного вироку також безпідставно вказано про попередню судимість обвинуваченого. За таких обставин, просив оскаржуваний вирок змінити, виключити з вступної частини відомості про попередню судимість обвинуваченого та з кримінальної кваліфікації діяння кваліфікуючу ознаку «вчиненого протягом року після засудження за ст.309 КК України» та кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Висновки суду в частині доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів переглядає вирок суду лише в частині правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України за кваліфікуючою ознакою - «ті самі дії, вчинені протягом року після засудження за цією статтею», а також, відповідно, в частині призначеного судом покарання, що не суперечить положенням ч. 3 ст. 349 та ч. 2 ст. 394 КПК України.

Як вбачається з вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 , будучи засудженим 23.03.2023 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн., повторно 06.09.2023 року незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

Такі дії ОСОБА_7 суд першої інстанції кваліфікував за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень, який сплачений 24 квітня 2023 року, що підтверджує наявна в матеріалах кримінального провадження квитанція (а.с. 49).

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до кримінальних проступків, а тому особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття ними покарання визнаються такими, що не мають судимості в силу положень п. 2-1ч. 1 ст. 89 КК України.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові ВС від 17 вересня 2020 року (справа № 739/1140/18), припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів зазначає, що оскільки ОСОБА_7 відбув призначене вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23 березня 2023 рокупокарання у виді штрафу шляхом його сплати 24.04.2023 року, то станом на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за оскаржуваним вироком - 06.09.2023 року вказана судимість була погашена, що свідчить про відсутність передбаченої ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуючої ознаки - «ті самі дії, вчиненні протягом року після засудження за цією статтею».

Неврахування судом першої інстанції вказаних обставин призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, необхідності зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування частини статті закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення та пом`якшення призначеного покарання, що, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 408 та п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для зміни судового рішення.

З урахуванням викладеного, дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

При цьому, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України колегія суддів вважає, що з урахуванням встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та його відношення до скоєного і його наслідків, саме покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян буде сприяти виправленню обвинуваченого та досягненню мети покарання, визначеній ч. 2 ст. 50 КК України та ч. 2 ст. 65 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити, виключити з вступної частини оскаржуваного вироку відомості про попередню судимість обвинуваченого ОСОБА_7 , а його дії перекваліфікувати з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в решті вирок суду залишивши без змін.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на допущену у вироку суду описку, допущену в абзаці 3 описової частини щодо зазначення правильної категорії речовини, яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав без мети збуту, яку рекомендовано виправити в порядку ст. 379 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури задовольнити.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вступної частини вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року відомості про попередню судимість обвинуваченого ОСОБА_7 .

Перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

В решті вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4