ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26324/25

Провадження № 11-сс/820/650/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, у кримінальному провадженні №0000747, внесеному до ЄРДР 04.06.2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року за результатами розгляду клопотання слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області, погодженого з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, продовжено термін тримання під вартою до 14 лютого 2026 року року включно. У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2025 року у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 200,00 грн., ухвалено продовжити по 14.02.2026 року включно термін дії, покладених на ОСОБА_7 цією ж ухвалою обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтовував тим, що враховуючи відомості про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого йому діяння, а також ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідка чи іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Апелянт зазначає, що вклопотанні про продовження строків тримання під вартою слідчий не виклав обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, а саме переховування від органів досудового розслідування і суду, незаконний вплив на іншого підозрюваного не зменшилися. Слідчий лише обмежився переписуванням формулювання з КПК України без викладу будь-яких обставин цього.

Вважає, що таке клопотання не містить обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів відповідно ст. 184 ч. 1 п. 6 КПК України, хоча таке обґрунтування повинно обов`язково міститися в клопотанні відповідно до вимог ст. 199 ч. З КПК України.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 свою вину визнав, ініціював в усному порядку укладення з прокурором угоди про визнання винуватості, що не заперечували в судовому засіданні прокурор та слідчий. Вказує, що іншому підозрюваному у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 суд змінив запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник зазначає і про те, що ОСОБА_7 приймав участь в АТО з 2016 року, отримав травму при захисті Батьківщини під час бойових дій 03.04.2025 року, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерорестичній операції», нагороджений медаллю «Захиснику Вітчизни». Мати підозрюваного - ОСОБА_9 також нагороджена відзнакою «Орден матері бійця АТО», а батько - інвалід 1 групи та проживає в будинку-інтернаті з 19.04.2023 року. Окрім того, територіальна громада м. Дунаївці не володіє компрометуючими даними на ОСОБА_7 . Всі наведені обставини, характеризуючи особу підозрюваного, на думку захисту дають підстави для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги сторони захисту, відстоював законність та обґрунтованість прийнятого рішення, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали провадження та апеляційні доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами захисту, колегія суддів виходить з положень ст.199 КПК України, за якою клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та має відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів правильно оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Колегією суддів встановлено, що 23.09.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.

24.09.2025 року, відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 20.11.2025 з можливістю внесення застави в розмірі 242 200 грн.

30.09.2025 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

11.11.2025 року керівником Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 23.12.2025 року.

13.11.2025 року підозрюваному ОСОБА_7 , відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 23.12.2025 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 242200 грн.

17.12.2025 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 23.02.2026 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 на даному етапі досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а отже, на думку колегії суддів, підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи і те, що за вчинення останнім злочину, законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, які характеризуються специфічною комунікацією між учасниками таких відносин, їх суспільною небезпекою, розповсюдженням шкідливих наслідків для не визначеного кола осіб. У даному кримінальному провадженні розслідуються обставини незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин. Всі наведені обставини можуть бути значним і вагомим мотивом для підозрюваного переховуватися від суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, на що наголошував Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії».

Колегія суддів вважає доведеним і ризик незаконного впливу на свідка та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні. Зокрема ОСОБА_7 особисто знайомий з іншим підозрюваним і відповідно може здійснювати тиск та впливати на нього для зміни показань з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Оцінюючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, колегія суддів враховує обставини цього кримінального провадження та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що свідчить про його стійку протиправну поведінку. За таких обставин існує обґрунтований ризик продовження злочинної діяльності у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Твердження сторони захисту про участь ОСОБА_7 у бойових діях, наявність нагород та відсутність компрометуючих відомостей за місцем проживання, а також його визнання вини та ініціювання укладення угоди про визнання винуватості, самі по собі не зменшують ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи апеляційні вимог захисту, колегія суддів також виходить з того, що питання застосування запобіжного заходу вирішується судом індивідуально щодо кожної особи з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, його ролі у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також характеру та ступеня ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 у межах вимог ст. 199 КПК України є обґрунтованим неможливістю завершення досудового розслідування у зв`язку з необхідністю отримання висновків експертиз, проведення інших слідчих (розшукових) дій та складання обвинувального акта з реєстром матеріалів досудового розслідування.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що тримання під вартою ОСОБА_7 у визначений законом строк на час слідства з урахуванням балансу суспільних інтересів є цілком виправданим та застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не буде ефективним для досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України.

Між тим, з урахуванням відомостей характеризуючих особу підозрюваного, колегія суддів вважає доцільним зменшити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у межах ст. 182 ч.5 КПК України до 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 грудня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 по 14 лютого 2026 року - скасувати.

Клопотання слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області про продовження строку запобіжного заходу в виді тримання під вартою ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Строк тримання під вартою підозрюваному за ст. 307 ч.2 КК України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити по 14 лютого 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 обов`язки передбачені ст. 194 ч.5 КПК України а саме: повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; сдати на зберігання відповідному органу свій паспорт для визду за кордон , інші документи що дають право на виїзд за межі України.

У разі не виконання таки обов`язків застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє по 14 лютого 2026 року включно.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3