Справа № 201/4926/14-к
Провадження № 1-кп/201/11/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0000780 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Любиковичі Сарненського району Рівненської області, громадянки України, має вищу незакінчену освіту, не заміжня, не працююча, малолітніх дітей на утриманні не має, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судима

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачена ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_6

представник потерпілої

ОСОБА_7 Історія кримінального провадження

1. 14.01.2014 кримінальне провадження № 0000780 надійшло на адресу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

14.01.2014 це кримінальне провадження надійшло на адресу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська (т. 4 а.с. 167) згідно ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 квітня 2014, якою прийнято рішення передати кримінальну справу до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська. (т. 4 а.с. 163).

31.10.2016 після неодноразового повернення обвинувального акта (т. 5 а.с. 212, т. 6 а.с. 38) та самовідводів суддів (т. 6 а.с. 122, т. 13 а.с. 61), кримінальне провадження передане в провадження судді ОСОБА_1 .

2. Враховуючи складність провадження та значну кількість процесуальних дій, судові засідання у цьому кримінальному провадженні були призначені із періодичністю два рази на місяць, однак судовий розгляд супроводжувався зловживаннями процесуальними правами обвинуваченою, що виразилось у заявлені десяти відводів головуючому, у неявках в сорок чотири судові засідання та неодноразових поданнях одних і тих же клопотань незважаючи на роз`яснення суду про порядок вирішення тих чи інших питань, які обвинувачена ставила перед судом.

Також, протягом судового розгляду за ініціативою обвинуваченої було замінено дванадцять захисників, зокрема протягом судового розгляду під головуванням судді ОСОБА_1 було замінено п`ять адвокатів, що призводило до неодноразових відкладень судових засідань. Суд в ухвалі від 15.01.2021 констатував зловживання обвинуваченою своїм правом на захист (т. 19 а.с. 91) і запропонував обрати захисника на свій розсуд, однак остання прийняла рішення захищатись самостійно.

Судячи з того, що після цього також з`являвся захисник, який відмовився співпрацювати з обвинуваченою в подальшому, захист обвинуваченою самостійно не був пов`язаний з її скрутним матеріальним становищем. Більш того, активна позиція обвинуваченої свідчить, що в цьому провадженні право на захист порушено не було

3. На початкових етапах судового розгляду потерпіла приймала активну участь в судових засіданнях і була допитана, а в подальшому подала заяву про проведення розгляду справи без неї.

Після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України зв`язок з потерпілою перервався і всі спроби її знайти не дали результату. (т. 23 а.с. 26, 27, 29, 77, 197).

Її представник в судовому зсіданні 02.07.2024 підтвердила відсутність зв`язку з потерпілою та наполягала на подальшому розгляді справи без потерпілої згідно її заяви поданої раніше.

Тому, враховуючи принцип розумності строків розгляду кримінального провадження та завдання кримінального провадження визначені в ст. 2 КПК України, суд прийняв рішення продовжувати розгляд справи без потерпілої, незважаючи на заперечення обвинуваченої, які ґрунтувались на бажанні здійснити додатковий допит потерпілої та на помилковому переконанні обвинуваченої, що розглядається справа приватного обвинувачення в якій участь потерпілої є обов`язковою.

ІІ. Формулювання обвинувачення яке пред`явлене ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 190 КК України і визнане судом доведеним.

4. ОСОБА_3 , маючи злочинний намір здійснити шахрайські дії спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 , діючи згідно розробленого нею злочинного плану своєю поведінкою викликала до себе довіру та пообіцяла останній допомогу з продажу належної ОСОБА_9 квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , а також пообіцяла потерпілій ОСОБА_9 допомогу в придбанні іншої квартири більших розмірів.

25 червня 2008 року близько 12:00 годин, з метою заволодіння шляхом шахрайства чужим майном, яке належало ОСОБА_9 , прибула з нею в приміщення Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» розташованого по пр-ту К.Маркса, 27-а у м. Дніпропетровську де, реалізуючи злочинний намір, діючи з корисної зацікавленості, переслідуючи мету заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою останньої, взяла у потерпілої її грошові кошти отримані від продажу квартири, з метою покласти їх на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім?я ОСОБА_3 , та з метою приховати свій злочинний намір, ОСОБА_3 оформила на ОСОБА_10 довіреність на право розпоряджатися грошовими коштами на вказаному рахунку. ОСОБА_6 , маючи довіру до ОСОБА_3 , і хибну впевненість в правильності та добросовісності її дій, передала ОСОБА_3 свої гроші в сумі 51 0000 доларів США розраховуючи на те що остання покладе їх на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ТОВ «ОТП БАНК» в повному обсязі.

ОСОБА_3 в свою чергу недобросовісно використовуючи довіру, яку виказала їй ОСОБА_6 , навмисно, з корисливих намірів в цей же день поклала на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ТОВ «ОТП БАНК» грошові кошти належні ОСОБА_9 в сумі 45200 доларів США, після чого заволоділа чужим майном, яке належить потерпілій, а саме грошима в сумі 5800 доларів США що еквівалентно 28 128,26 гривень (згідно офіційного курсу української гривні до долара США на 25.06.2008 року складав 1 дол. - 4.8497 грн.) які обернула на свою користь тим самим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_9 на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 маючи злочинний намір здійснити шахрайські дії спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 та користуючись тим, що гроші які належать ОСОБА_6 знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 який ОСОБА_3 навмисно відкрила на себе, остання знаходячись в приміщення Закритого акціонерного товариства «ОТП БАНК», розташованого по пр-ту К.Маркса, 27-а в м. Дніпропетровську, діючи навмисно, з корисливих намірів, не ставлячи до відома ОСОБА_6 02.07.2008 року в невстановлений час згідно заявки №1 на видачу готівки від 02.07.2008 року зняла з вказаного рахунку грошові кошти у розмірі 5 000 доларів США що еквівалентно 24246.50 гривен, (офіційний курс української гривні до долара США на 02.07.2008 року складав 1 дол. - 4.8493 грн.) які обернула на свою користь тим самим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 маючи злочинний намір здійснити шахрайські дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 та користуючись тим, що гроші які належать ОСОБА_6 знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 який ОСОБА_3 навмисно відкрила на себе, остання знаходячись в приміщення закритого акціонерного товариства «ОТП БАНК», розташованого по пр-ту К.Маркса, 27-а, м.Дніпропетровськ де діючи навмисно з корисливих намірів не ставлячи до відома ОСОБА_6 15.07.2008 року в невстановлений час згідно заявки №1 на видачу готівки від 15.07.2008 року зняла з вказаного рахунку грошові кошти у розмірі 4 000 доларів США що еквівалентно 19365.20 гривен, (офіційний курс української гривні до долара США на 02.07.2008 року складав 1 дол. - 4.8413 грн.) які обернула на свою користь тим самим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 маючи злочинний намір здійснити шахрайські дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 та користуючись тим, що гроші які належать ОСОБА_9 знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 який ОСОБА_3 навмисно відкрила на себе, остання знаходячись в приміщення закритого акціонерного товариства «ОТП БАНК», розташованого по пр-ту К.Маркса, 27-а, м.Дніпропетровськ де діючи навмисно з корисливих намірів не ставлячи до відома ОСОБА_6 22.07.2008 року в невстановлений час згідно заявки №1 на видачу готівки від 22.07.2008 року зняла з вказаного рахунку грошові кошти у розмірі 5 000 доларів США що еквівалентно 24200.00 гривен, (офіційний курс української гривні до долара США на 02.07.2008 року складав 1 дол. - 4.8400 грн.) які обернула на свою користь тим самим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 маючи злочинний намір здійснити шахрайські дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 та користуючись тим, що гроші які належать ОСОБА_9 знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 який ОСОБА_3 навмисно відкрила на себе, остання знаходячись в приміщення закритого акціонерного товариства «ОТП БАНК», розташованого по пр-ту К.Маркса, 27-а, м. Дніпропетровськ де діючи навмисно з корисливих намірів не ставлячи до відома ОСОБА_10 08.08.2008 року в невстановлений час згідно заявки №7 на видачу готівки від 08.08.2008 року зняла з вказаного рахунку грошові кошти у розмірі 1200 доларів США що еквівалентно 5814.00 гривен, (офіційний курс української гривні до долара США на 02.07.2008 року складав 1 дол. - 4.8450 грн.) які обернулана свою користь тим самим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_6 на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 маючи злочинний намір здійснити шахрайські дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 та користуючись тим, що гроші які належать ОСОБА_6 знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 який ОСОБА_3 навмисно відкрила на себе, остання знаходячись в приміщення закритого акціонерного товариства «ОТП БАНК», розташованого по пр-ту К.Маркса, 27-а, м. Дніпропетровськ де діючи навмисно з корисливих намірів не ставлячи до відома ОСОБА_10 14.08.2008 року в невстановлений час згідно заявки №5 на видачу готівки від 08.08.2008 року зняла з вказаного рахунку грошові кошти у розмірі 300 доларів США що еквівалентно 1453.20 гривен, (офіційний курс української гривні до долара США на 02.07.2008 року складав 1 дол. - 4.84400 грн.) які обернула на свою користь тим самим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_9 на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 маючи злочинний намір здійснити шахрайські дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 та користуючись тим, що гроші які належать ОСОБА_9 знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 який ОСОБА_3 навмисно відкрила на себе, остання знаходячись в приміщення закритого акціонерного товариства «ОТП БАНК», розташованого по пр-ту К.Маркса, 27-а, м. Дніпропетровськ де діючи навмисно з корисливих намірів не ставлячи до відома ОСОБА_6 18.08.2008 року в невстановлений час згідно заявки №7 на видачу готівки від 18.08.2008 року зняла з вказаного рахунку грошові кошти у розмірі 300 доларів США що еквівалентно 1453.20 гривен, (офіційний курс української гривні до долара США на 02.07.2008 року складав 1 дол. - 4.84400 грн.) які обернула на свою користь тим самим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_9 на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 маючи злочинний намір здійснити шахрайські дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 та користуючись тим, що гроші які належать ОСОБА_6 знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 який ОСОБА_3 навмисно відкрила на себе, остання знаходячись в приміщення закритого акціонерного товариства «ОТП БАНК», розташованого по пр-ту К.Маркса, 27-а, м. Дніпропетровськ де діючи навмисно з корисливих намірів не ставлячи до відома ОСОБА_10 20.08.2008 року в невстановлений час згідно заявки №2 на видачу готівки від 20.08.2008 року зняла з вказаного рахунку грошові кошти у розмірі 500 доларів США що еквівалентно 2421.80 гривен, (офіційний курс української гривні до долара США на 02.07.2008 року складав 1 дол. - 4.84360 грн.) які обернула на свою користь тим самим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_9 на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи навмисно шляхом шахрайства заволоділа грошовими коштами що належать ОСОБА_6 на загальну суму 22 100 долара США (що в перерахунку складає 107082,16 грн.).

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила злочин відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), а саме, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене у великих розмірах.

ІІІ. Позиція обвинуваченої та доводи сторони захисту.

5. В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала та пояснила, що в період з лютого по квітень 2008 року, коли обвинувачена проходила стажування в агентстві нерухомості, вона познайомилася з ОСОБА_6 , яка мала намір продати квартиру та придбати іншу. В ході співпраці, через негативні відгуки про потерпілу обвинувачена припинила з нею спілкування, натомість ОСОБА_6 продовжувала звертатися до обвинуваченої за допомогою.

Пізніше, вже займаючись ріелтерською діяльністю самостійно, ОСОБА_3 знову вийшла на ОСОБА_6 , показала їй квартиру, яку продавала ОСОБА_11 і ця квартира сподобалась потерпілій. Вони домовились, що потерпіла сплатить обвинуваченій 1000 доларів США за допомогу в придбанні цієї квартири, а також одночасно домовились, що обвинувачена допоможе у продажу квартири потерпілої, яку та оцінює в 70 000 доларів США, а у випадку продажу її квартири дорожче ніж за 70 000 доларів, різницю сторони поділять навпіл. Однак, після того як ОСОБА_3 знайшла покупців на суму 75 000 і навіть 80 000 доларів, ОСОБА_6 , щоразу змінювала умови, відмовляючись ділитися надлишком. У результаті ОСОБА_3 домовилася з потенційним покупцем квартири потерпілої - ОСОБА_12 про оплату ріелтерських послуг у розмірі 2200 доларів, тож фактична ціна угоди з продажу квартири потерпілої склала 82 200 доларів.

04.06.2008 ОСОБА_12 передала ОСОБА_6 , завдаток в сумі 5000 доларів, а 25.06.2008 вони уклали основну угоду в ході якої ОСОБА_12 передала ОСОБА_6 75 200 доларів США, так як 2000 доларів залишила у себе до виселення ОСОБА_6 з квартири.

З цих грошей обвинувачена взяла в свою сумку 20 000 доларів, щоб наступного дня передати їх в якості завдатку за квартиру ОСОБА_11 і 200 доларів за свої послуги, а 55 000 доларів вона разом з ОСОБА_6 поклала на свій рахунок у ЗАТ «ОТП Банк», так як потерпіла боялась залишати їх вдома через негативну поведінку її сина, а обвинувачена не хотіла брати на себе відповідальність за гроші, залишаючи їх у себе. При розміщенні коштів на банківському рахунку ОСОБА_3 надала доручення ОСОБА_6 на розпорядження цими коштами.

Наступного дня 20 000 доларів були передані обвинуваченою і потерпілою продавцю ОСОБА_11 як завдаток за її квартиру, загальна вартість якої складала 103 000 долари США.

Далі сторони разом займалися оформленням кредиту на сина ОСОБА_6 для завершення купівлі квартири. З рахунку періодично знімалися суми для погашення його кредитів та інших витрат. Також знімали близько 2000 доларів США на придбання меблів для потерпілої. Однак у процесі оформлення кредиту і придбання квартири, між ОСОБА_6 та продавцем ОСОБА_11 виникали конфлікти і зрештою ОСОБА_6 відмовилася як від кредиту, так і від подальших послуг обвинуваченої.

Також, ОСОБА_3 додала, що у серпні 2008 року остання разом із ОСОБА_6 зняла всі кошти з рахунку та повернула їх останній. При цьому обіцяна винагорода за послуги їй виплачена не була.

Таким чином, вона вважає, що в її діях відсутній будь-який склад злочину, вона без дозволу потерпілої кошти не знімала, зняті кошти витрачались на потреби потерпілої і з її згоди.

6. Обвинувачена звернула увагу, що суми вказані в обвинувальному акт не відповідають дійсності, зокрема, 25.06.2025 потерпіла отримала 75 200 доларів США, з яких 20 200 доларів вони залишили у себе, а на рахунок поклали лише 55 000 доларів. Суму в 9 800 доларів США обвинувачена у себе не залишала, адреса місця проживання обвинуваченої в банківських документах не відповідають дійсності, що ставить під сумнів їх достовірність, всі суми які вказані в обвинувальному акті не знімались, а йшли в рахунок погашення заборгованості, а тому обставини описані в обвинувальному акті не відповідають дійсності.

Більш того, загальна сума коштів, яка начебто знята з рахунку, не відповідає розмірам вказаним в самому обвинувальному акту.

7. Обвинувачена вважала, що розгляд кримінального провадження порушує принцип заборони подвійного притягнення до кримінальної відповідальності, так як постановою старшого оперуповноваженого СДСБЕЗ Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 12.11.2008 відмовлено в порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 191 КК України за заявою ОСОБА_6 стосовно шахрайських дій ОСОБА_3 . Ця постанова не скасована, а тому підстав порушувати кримінальну справу у Індустріального РВ не було і розгляд даного кримінального провадження свідчіть про подвійне притягнення до кримінальної відповідальності.

8. Обвинувачена вважала, що кримінальне провадження № 0000780 не може розглядатись в суді, так як відомості про кримінальне правопорушення під цим номером не внесені до ЄРДР, що підтверджується листом Генеральної прокуратури України № 19/4 від 07.10.2015 (т. 8 а.с. 152) яким надано відомості про наявність в ЄРДР кримінальних проваджень в яких ОСОБА_3 є обвинуваченою, потерпілою чи заявником і в цьому переліку відсутнє кримінальне провадження № 0000780.

9. Обвинувачена вважає матеріали кримінального провадження сфальсифікованими так як відповідно до відповіді Департаменту протидії злочинності в сфері економіки МВС України від 23.09.2015 № 51 ОСОБА_13 в управлінні Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУМВС України в Дніпропетровській області не працював (т. 8 а.с. 205). Згідно відповіді Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 09.02.2016 полковник міліції ОСОБА_14 в управлінні ДСБЕЗ УМВС України в Дніпропетровській області обіймав посаду начальника відділу в період з 2005 року по вересень 2008 року.

В той же час саме на ім`я ОСОБА_13 було подано заяву ОСОБА_6 , саме ОСОБА_13 подавав рапорт на ім`я начальника Індустріального РВ про злочин та саме ОСОБА_13 допитував свідків під час досудового слідства і всі ці дії були вчинені в період з жовтня по листопад 2008 року.

10. Обвинувачена просила визнати недопустимим доказами договори N? 308/516/08 від 25.06.2008 року, N?308/515/08 від 25.06.2008 року, заяву на переказ готівки N?15 від 25.06.2008, довіреність на розпорядження поточним та ощадним рахунком фізичної особи ОСОБА_3 від 25.04.2008 року, картки із зразками підписів ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , заяву на скасування довіреності на розпорядження поточним рахунком N?2687 і ощадним рахунком N? НОМЕР_1 на імя ОСОБА_6 , заяву на розірвання договору N?308/516/08 від 25.06.2008, заяви на видачу готівки N?1 від 02.07.2008, від 15.07.2008, від 22.07.2008, № 3 від 05.08.2008, № 7 від 08.08.2008, № 5 від 14.08.2008, № 7 від 18.08.2008, № 2 від 20.08.2008, № 6 від 03.09.2008 та документи в яких відображено рух по рахункам N? НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 в ЗАТ «ОТП Банк», так як звітом аудитора судового експерта від 1 липня 2014 року визначено, що ці документи оформлені не у відповідності до вимог чинного законодавства.

Довіреність видана від імені обвинуваченого на ім`я потерпілої на розпорядження рахунками в банку, не посвідчена нотаріально та містить помилку а саме дату її складання 24 березня 2008 і 25 червня 2008, що свідчить про не достовірність цього доказу. (т. 10 а.с. 118, т. 18 а.с. 214)

11. Обвинувачена просила визнати недопустимими доказами ряд матеріалів кримінального провадження посилаючись на те що було порушено вимоги щодо підслідності кримінального провадження оскільки злочин вказаний в обвинувальному акті вчинений в Соборному районі міста Дніпра, а досудове слідство здійснювалось в Індустріальному районі міста Дніпра.

12. Також обвинувачена вважала всі зібрані під час досудового слідства докази недопустимими, так як вони зібрані неуповноваженими особами за відсутності документа про визначення слідчого у кримінальному провадженні.

ІV. Докази та процесуальні документи, надані сторонами в обґрунтування висунутого обвинувачення та його заперечення, які дослідженні в судовому засіданні

13. Постанова слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ УМВС України Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 27.11.2008 про порушення кримінальної справи за фактом шахрайства скоєного відносно ОСОБА_6 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. (т. 1 а.с. 2).

14. Постанова заступника начальника СВ Індустріального РВ ДМУ УМВС України Дніпропетровській області ОСОБА_16 від 14.01.2009 про прийняття цієї кримінальної справи до свого провадження. (т. 1 а.с. 61)

15. Постанова заступника начальника СВ Індустріального РВ ДМУ УМВС України Дніпропетровській області ОСОБА_17 від 21.04.2009 про прийняття цієї кримінальної справи до свого провадження. (т. 1 а.с. 69)

16. Постанова слідчого СВ Індустріального РВ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 від 10.12.2010 про притягнення ОСОБА_3 в якості обвинуваченої. (т. 1 а.с. 144).

17. Постанова слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ УМВС України Дніпропетровській області ОСОБА_18 від 22.07.2011 про прийняття цієї кримінальної справи до свого провадження. (т. 1 а.с. 163).

18. Постанова слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ УМВС України Дніпропетровській області ОСОБА_19 від 13.09.2011 про прийняття цієї кримінальної справи до свого провадження. (т. 1 а.с. 163).

19. Витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000780 від 24.12.2012, за ч. 3 ст.190 КК України за фактом заволодіння 25.06.2008 шахрайським шляхом ОСОБА_3 грошима ОСОБА_6 в розмірі 131426,87 гривень, спричинивши останній майнову шкоду у великому розмірі. У витязі слідчим вказано ОСОБА_17 (т.2 а.с.1)

20. Постанова начальника СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_20 від 10.01.2013 року про створення слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000780 від 24.12.2012 року, до складу якої включено слідчих СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_17 та ОСОБА_21 (т.2 а.с.9).

21. Доручення начальника СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_20 від 29.01.2013 року про проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000780 від 24.12.2012 року слідчому ОСОБА_17 (т.1 а.с.230)

22. Повідомлення про підозру складене заступником начальника СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_17 погоджене прокурором Індустріального району м. Дніпропетровська юриста 1 класу ОСОБА_22 від 29.01.2013 року, вручене ОСОБА_3 23.11.2013 про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. (т.2 а.с.34-35).

23. Доручення начальника СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_23 від 31.11.2013 року про проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000780 від 24.12.2012 року слідчому ОСОБА_24 (т. 2 а.с. 48)

24. Витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000780 від 12.12.2013, за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння 25.06.2008 шахрайським шляхом ОСОБА_3 грошима ОСОБА_6 в розмірі 131426,87 гривень, спричинивши останній майнову шкоду у великому розмірі. У витязі слідчим вказано ОСОБА_24 , а прокурором ОСОБА_25 (т.1 а.с.1).

25. Повідомлення про заміну повідомлення про підозру складене слідчим СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_24 погоджене прокурором Індустріального району м. Дніпропетровська молодим радником юстиції ОСОБА_25 від 27.12.2013 року, вручене ОСОБА_3 про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство), скоєні повторно у великому розмірі.(т.3 а.с.143-147)

26. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що володіла двокімнатною квартирою по АДРЕСА_4 , яку в 2007 році вирішила продати в ході чого познайомилась з ОСОБА_3 , яка запропонувала допомогти продати її квартиру і придбати для неї іншу, а також посприяти в отриманні банківського кредиту на придбання нової квартири.

16.06.2008 року ОСОБА_3 повідомила, що знайшла покупців подружжя ОСОБА_26 , які погодилися придбати квартиру за 82 200 доларів США, з яких 2 200 мала отримати сама ОСОБА_3 .

Також обвинувачена знайшла квартиру для придбання потерпілою на житловому масиві Парус, яку продавала ОСОБА_11 за 105 000 доларів. Потерпілій для придбання квартири не вистачало 25 000 доларів і обвинувачена обіцяла допомогти оформити кредит. Додатково вони обумовили, що обвинувачена виступе поручителем по кредиту за що отримає частину кредиту для розвитку свого сільгоспбізнесу.

25.06.2008 року потерпіла в присутності ОСОБА_3 уклала договір купівлі продажу своєї квартири з ОСОБА_12 , який було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_27 .

Оскільки розрахунок здійснювався готівкою, ОСОБА_3 наполягла на тому, щоб кошти поклали в банк «для безпеки», а тому вони склали всі документи у нотаріуса і всі разом поїхали до ОТП Банку, розташованого по пр. Карла Маркса в м. Дніпропетровську, де ОСОБА_12 передали гроші, які перевірила ОСОБА_3 і відразу поклала на рахунок, а потерпілій дала доручення на розпорядження цим рахунком. Потерпіла цілком довіряла ОСОБА_3 і не контролювала вкладення коштів. При цьому ОСОБА_12 не додала 2000 доларів, мотивуючи це тим, що надасть їх після виселення потерпілої з квартири і в подальшому віддала їх потерпілій. Також ОСОБА_3 забрала 2200 доларів за свої послуги.

З отриманої суми потерпіла взяла 3 000 доларів для передачі завдатку ОСОБА_11 , а також 2000 доларів потерпіла витратила на меблі. Інші кошти обвинувачена поклала на рахунок.

Через декілька днів потерпілій зателефонувала ОСОБА_11 і попросила додатково завдаток в сумі 20 000 доларів США, про що потерпіла в той же день повідомила ОСОБА_3 і обвинувачена наступного ранку привезла вказану суму, що здивувало потерпілу, адже такі кошти зазвичай потрібно замовляти завчасно. Таким чином, загалом ОСОБА_11 отримала 23 000 доларів завдатку.

Далі потерпіла неодноразово цікавилася у ОСОБА_3 про залишок на рахунку, і та щоразу відповідала, що там зберігається 53 000 доларів США. Тим часом ОСОБА_3 разом із сином потерпілої займалася оформленням кредиту для придбання квартири ОСОБА_11 . Спершу планувалося отримати 25 000 доларів, а згодом 90 000, з яких 65 000 мала забрати ОСОБА_3 в обмін на своє поручительство.

Для отримання кредиту було погашено борги сина потерпілої в іншому банку, на що витратили 15 000 гривень (близько 3000 доларів США на той час): 4 000 внесли до банку, 1 000 залишила вона залишила собі, а решту 10 000 забрала ОСОБА_3 , пояснивши згодом, що частину використала на банківські витрати, зокрема, 700 грн. за оцінку квартири ОСОБА_11 . Проте отримати позику на 90 000 доларів так і не вдалося.

29.08.2008 ОСОБА_3 заявила, що гроші повертати не збирається, а у випадку суду вона зможе відкупитися.

03.09.2008 потерпіла разом із ОСОБА_11 та її родичами дізналася в банку, що на рахунку залишалося 25 900 доларів США, які ОСОБА_3 збиралася зняти і що вона скасувала доручення, видане на ім`я потерпілої.

Потерпіла висунула вимогу обвинуваченій повернути кошти і остання перевела їх на рахунок потерпілої, пояснивши, що решту витратила на власні потреби та пообіцяла повернути їх після продажу своєї квартири.

27. У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що придбала квартиру у ОСОБА_6 за 82 200 доларів США з яких 5000 доларів США у якості завдатку вона отримала завчасно, а іншу суму мала передати при укладенні основного договору. В день укладення договору вони зустрілись в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_27 , куди з потерпілої приїхала і раніше не знайома свідкові ОСОБА_3 . Вони склали документи і за наполяганням ОСОБА_3 поїхали в ОТП банк де свідок передала залишок суми, за виключенням 1000 доларів, які вона залишила у себе як завдаток того, що ОСОБА_6 зніметься з реєстрації в квартирі і звільнить її. Тобто, мала б передати 76 200 доларів США, але точно вона не пам?ятає. Там ОСОБА_3 і ОСОБА_6 перевіряли гроші і, як зрозуміла свідок, мали відкрити депозит.

28. У судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила, що 04.06.2008 року приймала участь, як нотаріус, під час оформлення договору попереднього завдатку при підготовці документів щодо квартири по АДРЕСА_3 між продавцем квартири ОСОБА_12 та покупцем ОСОБА_6 . Повідомила, що загальна сума договору становила 82 200 доларів США, що на той час відповідало 394 560 гривням, а сума авансу складала 5 000 доларів США, тобто 24 000 гривень. Зазначений договір був підписаний обома сторонами.

В подальшому, обидві сторони надали необхідні документи для його укладення. Під час зустрічі в офісі ОСОБА_6 прибула разом із жінкою на ім`я ОСОБА_3 , яку представила як родичку та довірену особу, що веде її справи. Додала, що ОСОБА_3 , також, брала участь в ознайомленні з договором купівлі-продажу квартири, яка належала ОСОБА_6 , а також вони всі за вимогою ОСОБА_3 їздили в ЗАТ «ОТП Банк» на пр. Карла Маркса, де покупець передала гроші і ОСОБА_3 з ОСОБА_6 їх перевіряли та розміщували на рахунку. ОСОБА_6 у всьому слухала ОСОБА_3 .

Свідок зазначила, що пізніше, орієнтовно у жовтні 2008 року, до неї звернулася ОСОБА_6 і повідомила, що ОСОБА_3 її обманула та привласнила значну частину грошей, після чого ОСОБА_6 просила завірену копію договору купівлі-продажу квартири. При цьому остання зауважила, що ОСОБА_3 , їй насправді не є родичкою, а приймала участь, як посередник. Інших відомостей щодо обставин справи свідок не надала.

29. Попередній договір від 04.06.2008 року укладений між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_12 , посвідчений приватним нотаріусом, про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_5 , загальною вартістю 394 560 гривень, що еквівалентно 82 200 доларів США. Згідно договору ОСОБА_12 передала, а ОСОБА_6 отримала завдаток в розмірі 5 000 доларів США. (т.1 а.с.46)

30 Попередній договір (із забезпеченням виконання обов`язків завдатком) від 04.06.2008 року, укладений між продавцем ОСОБА_11 та покупцем ОСОБА_6 про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_6 , загальною вартістю 494 400 гривень, що еквівалентно 103 000 доларів США. Згідно договору ОСОБА_6 передала ОСОБА_11 завдаток в розмірі 3000 доларів США. (т.1 а.с.13-14)

31. Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 від 25.06.2008, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_27 під реєстраційним номером у реєстрі №3443 згідно якого ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_12 придбала вказану квартиру за 38 754 гривень. (т.1 а.с.17)

32. Розписка ОСОБА_6 зі змісту якої вбачалося, що остання отримала від ОСОБА_12 суму у розмірі 82 200 доларів США за продаж квартири за адресою: АДРЕСА_3 . (т.1 а.с.44)

33. Попередній договір (із забезпеченням виконання обов`язків завдатком) від 26.06.2008 року, укладений між продавцем ОСОБА_11 та покупцем ОСОБА_6 про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_6 , загальною вартістю 494 400 гривень, що еквівалентно 105 000 доларів США. Згідно договору ОСОБА_6 передала ОСОБА_11 завдаток в розмірі 20000 доларів США. (т.1 а.с.15-16).

34. Рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 04.04.2011 (т. 23 а.с. 158) яким встановлено факт передачі ОСОБА_6 ОСОБА_11 , 23 000 доларів США.

35. Заява ОСОБА_3 від 25.06.2008 про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2 в ЗАТ «ОТП Банк» (т. 1 а.с. 116)

36. Договір 308/516/08 про відкриття та обслуговування банківського рахунку, укладений 25.06.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_3 про відкриття рахунку № НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 117) з додатком до нього анкетою фізичної особи в розділі 4 якої вказано про проведення операції по рахунку на суму 42 500 доларів США. (т. 1 а.с. 120)

37. Договір 308/516/08 про ощадний банківський вклад з щорічною сплатою відсотків від 25.06.2008 року укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 згідно якого ЗАТ «ОТП Банк» прийняв від ОСОБА_3 45 200 доларів США, які були списані з поточного рахунку № НОМЕР_2 та зараховані на вкладний рахунок № 2687. (т.3 а.с.86)

38. Заява на переказ готівки №15 від 25.06.2008 року, згідно якої платник ОСОБА_3 внесла готівку на поточний рахунок №2687 для зарахування на депозит №308/516/08 від 25.06.2008 року в сумі 45 200 доларів США, що еквівалентно 219 206 гривень 44 копійки (т.3 а.с.89)

39. Довіреність на розпорядження поточним та ощадним рахунком фізичної особи з виправленою даною на верху на 25 червня 2008 року, згідно якої ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_6 бути її представником у ЗАТ «ОТП Банк» з питань, що пов`язані з розпорядженням коштами на відкритому поточному рахунку № НОМЕР_2 та ощадним рахунком № НОМЕР_1 в доларах США. Вказана довіреність підписана від імені ОСОБА_3 25 червня 2008 року.(т.1 а.с.123). Довіреність отримана в ході виїмки 10.11.2010.

40. Довіреність на розпорядження поточним та ощадним рахунком фізичної особи від 24 березня 2008 року, згідно якої ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_6 бути її представником у ЗАТ «ОТП Банк» з питань, що пов`язані з розпорядженням коштами на відкритому поточному рахунку № НОМЕР_2 та ощадним рахунком № НОМЕР_1 в доларах США. Вказана довіреність підписана від імені ОСОБА_3 25 червня 2008 року.(т.1 а.с.12). Довіреність надана ОСОБА_6 при поданні заяви про вчинення злочину.

41. Лист ПАТ «ОТП Банк» від 15.09.2021 (т. 22 а.с. 11) про те що Договір № 308/516/08 про ощадний банківський вклад укладений між ЗАТ «ОП Банк» і ОСОБА_3 передбачав можливість розпорядження коштами виключно через поточний рахунок № 2687 через який і здійснювався переказ на ощадний банківський вклад на рахунок № НОМЕР_3 . В довіреності виданій ОСОБА_3 ОСОБА_6 25.06.2008 допущено технічну помилку в даті її видачі 24.06.2005 замість 25.06.20008.

42. Заява на видачу готівки №1 від 02.07.2008 року, згідно якої отримувач ОСОБА_3 отримала готівку в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно 24 246 гривень 50 копійок, рахунок №0308 (т.3 а.с.90)

43. Заява на видачу готівки №1 від 15.07.2008 року, згідно якої отримувач ОСОБА_3 отримала готівку на поточний рахунок ЗАТ «ОТП Банк» в сумі 4000 доларів США, що еквівалентно 19 365 гривень 20 копійок, рахунок № НОМЕР_4 (т.3 а.с.91)

44. Заява на видачу готівки №1 від 22.07.2008 року, згідно якої отримувач ОСОБА_3 отримала готівку в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно 24 200 гривень, рахунок №0308 (т.3 а.с.92)

45. Заява на видачу готівки №3 від 05.08.2008 року, згідно якої отримувач ОСОБА_3 отримала готівку в сумі 3000 доларів США, що еквівалентно 14 535 гривень 30 копійок, рахунок №0308 (т.3 а.с.93)

46. Заява на видачу готівки №7 від 08.08.2008 року, згідно якої отримувач ОСОБА_3 отримала готівку в сумі 1200 доларів США, що еквівалентно 5814 гривень, рахунок №0308 (т.3 а.с.94)

47. Заява на видачу готівки №5 від 14.08.2008 року, згідно якої отримувач ОСОБА_3 отримала готівку в сумі 300 доларів США, що еквівалентно 1453 гривень 20 копійок, рахунок №0308 (т.3 а.с.95)

48. Заява на видачу готівки №7 від 18.08.2008 року, згідно якої отримувач ОСОБА_3 отримала готівку в сумі 300 доларів США, що еквівалентно 1453 гривень 20 копійок, рахунок №0308 (т.3 а.с.96)

49. Заява на видачу готівки №2 від 20.08.2008 року, згідно якої отримувач ОСОБА_3 отримала готівку» в сумі 500 доларів США, що еквівалентно 2421 гривень 80 копійок, рахунок №0308 (т.3 а.с.97).

50. Ці ж суми і дати підтвердженні випискою з руху по рахунку № НОМЕР_4 ЗАТ «ОТП Банк» (т. 1 а.с. 48-51, 125-140)

51. Заява ОСОБА_3 від 03.09.2008 року до ЗАТ «ОТП Банк» про надання дозволу розірвати договір про ощадний банківський вклад з щорічною сплатою відсотків №308/516/08 від 25.06.2008 року, рахунок №2687, та виплатити нараховані по вкладу відсотки згідно умов даного договору на поточний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ЗАТ «ОТП Банк», з датою валютування 05.09.2008 року.(т.3 а.с.98)

52. Заява на видачу готівки №6 від 03.09.2008 року, згідно якої отримувач ОСОБА_3 отримала готівку в сумі 25900 доларів США, що еквівалентно 125617 гривень 59 копійок, рахунок №0308 (т.3 а.с.99).

53. Договір №308/752/08 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб від 03.09.2008 року, згідно якого ЗАТ «ОТП Банк» відкрив ОСОБА_6 поточний рахунок № НОМЕР_5 та здійснює його розрахунково-касове обслуговування. (т.1 а.с.21)

54. Договір №308/753/08 про ощадний банківський вкалд зі щорічною сплатою відсотків від 03.09.2008 року, згідно якого ЗАТ «ОТП Банк» прийняв від ОСОБА_6 25 900 доларів США, які були списані з поточного рахунку № НОМЕР_5 та зараховані на вкладний рахунок 2786. (т.1 а.с.24)

55. Заява ОСОБА_3 від 22.08.2008 року, згідно якої остання просить ЗАТ «ОТП Банк» скасувати довіреність на ім`я ОСОБА_6 від 25 червня 2008 року на розпорядження поточним рахунком № НОМЕР_2 , та вкладним рахунком № НОМЕР_6 в доларах США відкритими в ЗАТ «ОТП Банк».(т.1 а.с.124)

56. Довідка Управління НБУ в Дніпропетровській області від 17.01.2013 №13-055/473, згідно якої встановлено, що офіційний курс української гривні до долара США , станом на 04.06.2008 становив 485,2000 грн за 100 доларів США, станом на 25.06.2008 484,9700 грн. за 100 доларів США.(т.2 а.с.25)

57. Довідка Управління НБУ в Дніпропетровській області від 05.12.2013 №13-055/473, згідно якої встановлено, що офіційний курс української гривні до долара США станом на 25.06.2008 становив 484,9700 грн. за 100 доларів США; станом на 02.07.2008 становив 484,9300 грн. за 100 доларів США; станом на 15.07.2008 становив 484,1300 грн. за 100 доларів США; станом на 22.07.2008 становив 484,0000 грн. за 100 доларів США; станом на 05.08.2008 становив 484,5100 грн. за 100 доларів США; станом на 08.08.2008 становив 484,5000 грн. за 100 доларів США; станом на 14.08.2008 становив 484,4000 грн. за 100 доларів США; станом на 18.08.2008 становив 484,4000 грн. за 100 доларів США; станом на 20.08.2008 становив 484,3600 грн. за 100 доларів США; станом на 03.09.2008 становив 485,0100 грн. за 100 доларів США (т.2 а.с.107)

58. У судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснила, що вона на той час працювала в агентстві нерухомості і до неї звернулася ОСОБА_6 , яка повідомила, що продала свою квартиру, внесла завдаток за трикімнатну квартиру, проте не може зв`язатися з ріелтором ОСОБА_3 у якої залишила свої гроші з продажу квартири. Просила допомогти зв`язатись з обвинуваченою і придбати квартиру. Свідок зателефонувала своїй начальниці ОСОБА_29 та розповіла про ситуацію і остання запросила потерпілу до офісу. Після з?ясування обставин більш детально ОСОБА_29 викликала ОСОБА_30 і вони намагались зв?язатись з обвинуваченою, однак безуспішно. У ОСОБА_31 з`явилась інформація, що обвинувачена має намір зняти гроші в банку і свідок разом з потерпілою, ОСОБА_32 і адвокатом чекали обвинувачену біля банку, а коли вона з?явилась то потерпіла з адвокатом зайшли в банк і, наскільки свідкові відомо, обвинувачена повернула кошти.

59. У судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснила, що через значний проміжок часу не може пригадати всіх обставин події, однак згадала, що вона була присутня біля банку де чекали обвинувачену разом з потерпілою і коли дочекались, то обвинувачена повернула потерпілій всі гроші, але яку суму свідок не знає.

60. Звіт аудитора судового експерта від 01.07.2014 про фактичні результати узгоджених процедур, об`єктом дослідження якого були документи, що стосуються відкриття рахунку, переказу коштів та заяв на видачу готівки, які є предметом цього кримінального провадження і детально описані вище, стосовно яких аудитор дійшов висновку що ці документи оформлені не у відповідності до вимог чинного законодавства. (т. 5 а.с. 106)

61. Лист Жовтневого РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 27.02.2014 згідно якого ОСОБА_6 зверталась до Жовтневого РВ 10.09.2008 з заявою відносна шахрайських дій ОСОБА_3 і за вказаним матеріалом було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, а сам матеріал знищено за закінченням терміну зберігання. (т. 4 а.с. 151)

62. Постанова старшого оперуповноваженого СДСБС Жовтневого РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 12.11.2008 про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_6 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 191 КК України. (т. 4 а.с. 250)

63. Лист Генеральної прокуратури України № 19/4 від 07.10.2015 (т. 8 а.с. 152) яким надано відомості про наявність в ЄРДР кримінальних проваджень в яких ОСОБА_3 є обвинуваченою, потерпілою чи заявником і в цьому переліку відсутнє кримінальне провадження № 0000780.

64. Лист Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 від 08.02.2017 згідно якого відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2012 під № 0000780. Саме в цьому провадженні ОСОБА_3 повідомлено про підозру та обвинувальний акт направлено до суду. (т. 14 а.с. 41)

65. Лист Департаменту протидії злочинності в сфері економіки МВС України від 23.09.2015 № 51 згідно якого ОСОБА_13 та ОСОБА_13 в управлінні Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУМВС України в Дніпропетровській області не працював. (т. 8 а.с. 205)

66. Лист Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 09.02.2016 згідно якого полковник міліції ОСОБА_14 в управлінні ДСБЕЗ УМВС України в Дніпропетровській області обіймав посаду начальника відділу в період з 2005 року по вересень 2008 року. (т. 10 а.с. 9)

V. Оцінка доказів на предмет їх допустимості, належності та достовірності

67. Надані суду та перелічені вище докази належні, оскільки підтверджують обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, допустимі, оскільки отримані порядку встановленому КПК України та достовірні, а тому підлягають оцінці в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку.

68. Доводи обвинуваченої недійсність банківських документів, так як в них невірно вказана адреса місця проживання обвинуваченої (п. 6), а також з посиланням на їх невідповідність законодавству згідно аудиторського висновку (п. 10) суд не приймає до уваги, так як в судовому засіданні з показань обвинуваченої, потерпілої і свідків встановлено факт розміщення грошових коштів обвинуваченою в ЗАТ «ОТП Банк» і помилка в адресі її місця проживання в банківських документів та в можливій невірності оформлення банківських документів не впливає на дійсність документів та висновки суду щодо обставин цього кримінального провадження.

Висновок аудитора є окремим доказом, який оцінюється в сукупності з іншими доказами і той факт, що згідно висновку банківські документи, начебто не відповідають вимогам законодавства, не спростовує факт розміщення коштів обвинуваченою в банку та факт їх зняття.

69. Доводи обвинуваченої про недопустимість доказів, так як заяву від потерпілої і перші процесуальні дії проводив ОСОБА_14 , який згідно відповідей Департаменту протидії злочинності в сфері економіки МВС України від 23.09.2015 та Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 09.02.2016 на той час не працював поліції (п. 9), суд не приймає до уваги, так як документи зібрані ОСОБА_14 не покладені в обґрунтування вироку і ніяк не впливають на висновки суду, викладені вище. Той факт, що заяву від потерпілої відібрала неповноважна особа (якщо це дійсно так), ніяк не впливає на докази зібрані під час досудового слідства в порядку КПК України в редакції КПК 1960 року.

70. Доводи обвинуваченої про порушення правил підслідності (п. 11) суд не приймає до уваги, так як ст. 112 КПК України в редакції 1960 року визначала підслідність злочинів передбачених ст. 190 КК України за органами внутрішніх справ, а КПК України 1960 року не встановлював вимогу територіальної підслідності.

71. Доводи обвинуваченої про недопустимість всіх доказів, так як у справі відсутні дані про групу слідчих у кримінальному провадженні, що свідчить про збір всіх доказів неуповноваженими особами (п. 11) суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

В період з листопада 2008 року по грудень 2012 кримінальна справа розслідувалась за правилами КПК України в редакції 1960 року (п. 13-19), які не передбачали створення групи слідчих. Натомість слідчий визначався за дорученням керівника СВ і приймав до провадження кримінальну справу, що й відбувалось згідно доказів описаних у вказаних вище пунктах.

24.12.2012 відомості про злочин, який розглядається у цьому проваджені були внесені до ЄРДР і з цього часу продовжилось досудове слідство за правилами КПК України в редакції 2012 року. (п. 19).

В ході досудового слідства слідчий який має право здійснювати досудове розслідування визначався постановою начальника слідчого відділу і дорученнями, що описано в пунктах 20-21, 23 вироку.

При цьому, такі доручення відповідають загальним вимогам до постанови, а тому є належними документами, що підтверджують повноваження слідчих здійснювати досудове розслідування. Така ж позиція висловлена в постанові ККС ВС від 24.01.2023 у справі № 663/3293/20.

VІ. Висновки суду, щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення

72. На початку оцінки, суд звертає увагу на загальні положення щодо доказування в кримінальному процесі, застосування яких в даному конкретному випадку створює умови для реалізації завдань кримінального провадження.

Зокрема кримінально процесуальне законодавство не закріплює стандартів доказування, проте із положень чинного КПК прослідковується їх зміст.

Так, із частини другої статті 17 КПК можна побачити стандарт доказування «поза розумним сумнівом» перед застосовуванням якого Суд вважає за необхідне зазначити, що не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яка передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.

Однак, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Із статтi 94 КПК випливає стандарт «внутрішнього переконання», зміст якого зводиться до того, що суддя повинен вільно оцінювати докази на основі свого внутрішнього переконання, яке виникає не з вузької оцінки доказів наданих сторонами, а з оцінки їх з урахуванням життєвого досвіду судді та всіх обставин справи.

Надані суду та перелічені вище докази належні, оскільки підтверджують обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, допустимі, оскільки отримані порядку встановленому КПК України, а отже підлягають оцінці в своїй сукупності та взаємозв`язку.

73. З описаних судом в п. 29-34 вироку доказів видно, що потерпіла ОСОБА_6 мала намір продати свою квартиру та придбати у ОСОБА_11 іншу квартиру для чого 04.06.2008 взяла завдаток в розмірі 5000 доларів США за свою квартиру у ОСОБА_33 , з яких 3000 доларів США відразу передала як завдаток ОСОБА_11 .

Після цього 25.06.2008 ОСОБА_6 продала ОСОБА_12 свою квартиру за 82 200 доларів США з яких згідно вказаних документів і показань ОСОБА_12 , обвинуваченої і потерпілої в цей день остання отримала 75 200 доларів США, так як 2000 доларів США ОСОБА_12 притримала до виселення потерпілої з квартири.

Також з попереднього договору (п. 33) та показань потерпілої і обвинуваченої видно, що з цих коштів 20 000 доларів США було передано ОСОБА_11 як завдаток за її квартиру. Додатково, згідно показань потерпілої, 2000 доларів США вона витратила на меблі, 2 200 доларів США вона передала ОСОБА_3 за її роботу згідно домовленості, а тому з 75 200 доларів США залишилось 51 000 доларів США.

Між цими показаннями є незначні розбіжності в сумах та строках їх витрат, однак сукупність показань і документів дозволяє прийти до висновків, які описані вище.

74. В цей же день обвинувачена уклала договір на відкриття рахунку в ЗАТ «ОТП Банк» і розмістила на рахунку грошові кошти надані їй ОСОБА_6 , однак лише в розмірі 45 200 доларів США (п. 35-38), при цьому 5 800 доларів США залишила у себе без відома потерпілої, тобто заволоділа ними зловживаючи довірою ОСОБА_6 .

Також, з метою підвищити довіру до себе, обвинувачена надала ОСОБА_6 довіреність на розпорядженням вкладом (п. 39, 40).

75. Далі, протягом липня-серпня 2008 року обвинувачена зняла грошові кошти в сумі 5000, 4000, 5000, 3000, 1200, 300, 300 та 500 доларів США, з яких про 3000 доларів США ОСОБА_6 знала, так як вони пішли на витрати для отримання нового кредиту та погашення боргів потерпілої, а про інші зняття коштів, зі слів потерпілої їй не було відомо.

76. З показань потерпілої, свідка ОСОБА_27 про те, що потерпіла розповідала їй про заволодіння коштами ОСОБА_3 , а також свідків ОСОБА_28 і ОСОБА_30 які повідомили, що чекали обвинувачену біля банку і саме це змусило її повернути залишок коштів потерпілій, суд доходить висновку, що всі зняття грошових коштів, крім 3000 доларів США були здійсненні обвинуваченою без відома потерпілої, що свідчить про заволодіння ними обвинуваченою.

77. Відповідальність за ч. 3 ст. 190 КК України наступає за наявності чотирьох елементів складу цього злочину.

Так, об`єктом злочину є чуже майно, а даному випадку грошові кошти. Суб`єктом злочину є осудна особа, яка досягла 16-річного віку, якою обвинувачена являється.

З об`єктивної сторони дії мають були спрямовані на заволодіння чужим майном, що було зроблено обвинуваченою шляхом привласнення 5800 доларів США 25.06.2008 року та в подальшому привласнення протягом липня-серпня 2008 року ще 5000, 4000, 5000, 1200, 300, 300 та 500 доларів США. Також об`єктивна сторона характеризується способом привласнення зловживанням довірою, який в судовому засіданні доведений показаннями потерпілої, договором про відкриття рахунку на обвинувачену, довіреністю, яку обвинувачена видала потерпілій та опосередковано показаннями свідків, які підтвердили той факт, що при укладенні договору ОСОБА_6 слухалась у всьому обвинувачені та про те, що ОСОБА_6 повідомляла свідків в серпні про заволодіння її коштами обвинуваченою.

Додатково об`єктивна сторона злочину характеризується наслідком у виді шкоди у великих розмірах, що згідно примітки до ст. 185 КК України складало станом на серпень 2008 року більше 65 625 гривень і якого було досягнуто у цій справі.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом , який в судовому засіданні доведено як фактом зняття коштів без відома потерпілої так і фактом повернення потерпілій залишку коштів тільки під тиском потерпілої і свідків, які влаштували «засідку» обвинуваченій, щоб не дозволити їй зняти залишок коштів без відома потерпілої.

78. Враховуючи викладене суд вважає, що вина ОСОБА_3 доведена, однак її дії слід вірно кваліфікувати за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

79. При цьому, таку кваліфікуючу ознаку як повторність суд вважає за необхідне виключити, так як згідно показань потерпілої та описаних вище доказів в усіх випадках заволодіння грошовими коштами обвинувачена діяла з єдиним умислом і доказів зворотного прокурором не надано.

Підтвердженням єдності умислу є і намагання обвинуваченої зняти залишок коштів без відома потерпілої.

80. Доводи прокурора про те, що потерпіла передала обвинуваченій 25.06.2008 в ЗАТ «ОТП Банк» 79 200 доларів США та на те, що обвинувачена в цей день заволоділа 9800 доларами США в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Так, з показань обвинуваченої, потерпілої, свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_27 , а також попереднього договору від 04.06.2008 і розписки потерпілої, видно, що ціна угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 склала 82 200 доларів США, з яких потерпіла передала ОСОБА_12 5000 доларів США 04.06.2008 та ОСОБА_12 не доплатила при укладенні угоди ОСОБА_6 2000 доларів США, що свідчить про отримання потерпілою 25.06.2008 року під час укладення угоди 75 200 доларів США.

Далі, з показань потерпілої видно, що обвинувачена з цієї суми отримала зі згоди потерпілої 2 200 доларів США за свої послуги. З показань потерпілої, обвинуваченої та з попереднього договору від 26.06.2008 видно, що 20 000 доларів були передані ОСОБА_11 в якості завдатку за придбання квартири, а з показань потерпілої видно, що вона витратила 2000 доларів США на придбання меблів.

Таким чином, безпосередньо в ЗАТ «ОТП Банк» потерпіла передала обвинуваченій 51 000 доларів США, з яких обвинувачена поклала на рахунок 45 200 доларів США, що свідчить про те, що 5 800 доларів США обвинувачена без відома потерпілої залишила при собі, тобто заволоділа цими коштами, зловживаючи довірою потерпілої.

81. Доводи прокурора про заволодіння ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_6 05.08.2008 шляхом зняття з рахунку на підставі заявки №3 на видачу готівки грошових коштів в розмірі 3 000 доларів США, не знайшли свого підтвердження в судовому засідання, так як хоча факт зняття коштів і підтверджується заявою на видачу готівки № 3 та довідкою про рух коштів по рахунку, однак потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ці кошти було витрачено з її згоди на підготовку до укладення кредитної угоди.

82. В судовому засіданні обвинувачена неодноразово вказувала на те, що судом не роз`яснено їй суть обвинувачення і вона не розуміє в чому саме обвинувачується, однак такі доводи обвинуваченої спростовується журналом судового засідання від 18.01.2017 (т. 13 а.с. 243) в якому чітко відображено, що обвинувачена просила роз`яснити їй суть обвинувачення, суд роз`яснив після чого вона не повідомляла, що обвинувачення для неї незрозуміле. Більш того, те що обвинувачення зрозуміле для ОСОБА_3 підтверджується її позицією, яка чітко і послідовно вказує на недопустимість і недостовірність доказів, орієнтується в подіях які мали місце і в подіях які описані в обвинувальному акті, наводячи доводи про невідповідність обставин викладених в обвинувальному акті реальні дійсності.

83. Доводи обвинуваченої про подвійне притягнення до кримінальної відповідальності (п. 7) суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

В Україні передбачено статтею 61 Конституції України заборону двічі притягувати до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Стаття 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо забороняє повторне кримінальне переслідування або покарання за той самий злочин після остаточного вироку чи виправдання.

Стаття 284 КПК України передбачає обов`язок закрити кримінальне провадження, якщо вже є вирок чи ухвала суду щодо тієї самої особи та тих самих обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою старшого оперуповноваженого СДСБЕЗ Жовтневого РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 12.11.2008 відмовлено в порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 191 КК України за заявою ОСОБА_6 стосовно шахрайських дій ОСОБА_3 .

Однак наявність вказаної постанови не свідчить про подвійне притягнення до відповідальності, так як цією постановою не встановлювалась винуватість чи невинуватість ОСОБА_3 , а тому наявність цієї постанови не надає ОСОБА_3 гарантій визначених ст. 61 Конституції України і ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

84. Доводи обвинуваченої про невнесення кримінального провадження № 0000780 до ЄРДР (п. 8) спростовуються витягом з ЄРДР та листом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 від 08.02.2017. (п. 64)

VII. Висновки суду щодо призначення покарання.

85. Згідно ч. 1 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

В той же час, стаття 49 КК України передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули певні строки, виходячи із кваліфікації злочинів залежно від ступеня тяжкості. Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності визначений статтями 285, 289 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

86. Судом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008), який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Таким чином, обвинувачена підлягає звільненню від покарання в зв`язку із закінченням строків давності

87. При цьому суд не вважає за необхідне призначити вид та розмір покарання, а потім звільняти від нього, так як ч. 5 ст. 74 КК України не містить вказівки на обов`язкове призначення покарання, від якого особу має бути звільнено без урахування будь-яких умов. Також позиція висвітлена в Постанові ККС ВС від 02.06.2022 у справі № 363/3952/16.

VIII. Вирішення цивільного позову

88. Вирішуючи заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 780 846,55 гривень, (т.7 а.с. 181), суд вважає, що останній підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 128 КК України , особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати матеріальну шкоду, завдану злочином.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана особі внаслідок протиправних дій, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що протиправними діями обвинуваченої потерпілій спричинено шкоду в загальному розмірі 22 100 доларів США, що на сьогоднішній день по курсу НБУ (41,3158 гривень за 1 долар), становить 913 079,18 гривень.

Однак, так як суд пов`язаний межею позовних вимог, то стягненню підлягають лише кошти в розмірі заявлених вимог в сумі 780 846,55 гривень

89. Вирішуючи заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 28 017 гривень, (т. 4 а.с. 14), суд вважає, що останній підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З встановлених судом обставин суд приходить до висновку, що протиправними діями обвинуваченої потерпілому дійсно спричинена моральна шкода, яка виразилась у переживаннях за своє майно, у переживаннях пов`язаних з захистом своїх прав, необхідністю відвідувати правоохоронні органи і суди, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачеві суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивача, характер немайнових втрат, обставини описані вище, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості, враховує матеріальне становище обвинуваченої і вважає, що заявлений потерпілою розмір моральної шкоди не є надмірним та підлягає стягненню в повному обсязі.

ІХ. Рішення щодо інших питань, які вирішуються cудом при ухваленні вироку

90. Відповідно до ст. 100 КПК, документи, передані cуду сторонами кримінального провадження слід залишити в матеріалах кримінального провадження (т. 3 а.с. 115)

91. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) та звільнити від покарання на підставі ч. 5 ст. 74, п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 а користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 780 846,55 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 28 017 гривень, а всього 808 863,55 гривень.

Речові докази: картки із зразками підписів; заявки на переказ готівки; заяви на видачу готівки; операції по рахункам вилучених 18.12.2013 в ЗАТ «ОТП Банк» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1