Справа № 502/523/23
УХВАЛА

05 грудня 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу

у виді домашнього арешту

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000504 від 22.03.2023 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду відповідного кримінального провадження прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 діб з покладенням обов`язку не залишати місце мешкання в період часу з 23 години по 5 годину наступної доби. В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, ухилятись від виконання процесуальних рішень, незаконно впливати на свідків і експерта, а також перешкоджати встановленню істини у справі, що з урахуванням тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, свідчить, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора та обвинуваченого, проаналізувавши відповідні положення діючого законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, серед іншого, запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію обвинуваченого; 7) майновий стан обвинуваченого; 8) наявність судимостей у обвинуваченого; 9) дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як зазначено в ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає безальтернативне основне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

В ході судового розгляду кримінального провадження ухвалою суду відносно обвинуваченого було продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту до 09.12.2025 р., а судове провадження не може бути закінчене до цієї дати.

Враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим, на переконання суду, вказана обставина свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від суду, що є підставою для задоволення клопотання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 196, 331, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 із забороною залишати житло з 23:00 до 05:00 наступної доби, - відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - строком на 2 місяці, а саме - до 05.02.2026 р. включно.

Ухвала припиняє свою дію після 05.02.2026 р.

Контроль за виконанням ухвали обвинуваченим покласти на ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1