КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/9391/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами підозрюваної ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Одеса, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8.,

підозрюваної ОСОБА_1.,

захисника ОСОБА_7.,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9., погоджене з прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10., про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000915 від 09.09.2023 року.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, під вартою, визначено на 60 діб, тобто до 23 січня 2026 року, включно.

Визначено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов'язків, передбачених КПК України, у розмірі 700 сімсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 119 600 (два мільйони сто дев'ятнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 25.11.2025 у справі №761/48659/25.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покладено на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такі обов'язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні № 0000915 від 09.09.2023;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем свого проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Визначено строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, ухвалою слідчого судді обов'язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв'язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом, але в межах строку досудового розслідування.

Визначено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, підозрювана ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського раонного суду м. Києва від 25.11.2025 року - скасувати, звільнити її з під варти в залі суду, та застосувати до неї будь-який інший запобіжний захід, що не пов'язаний з тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за місцем реєстрації та фактичного її проживання.

На обгрунтування поданої апеляційної скарги підозрювана посилається на те, що вважає оскаржувану ухвалу такою, яка прийнята з порушенням процесуального закону та Конституції України.

Посилається на те, що слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилався крім іншого на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як на підставу для обрання найсуворішого запобіжного заходу.

Вказує, що сторона захисту у судовому засіданні заперечила щодо задоволення вказаного клопотання, оскільки подане слідчим клопотання мало ознаки формальності, що по суті свідчило про його повну необгрунтованість.

Так, суд під час розгляду клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді тримння під вартою не переконався у доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На думку апелянта, оскаржувана ухвала має лише абстрактні припущення існування ризиків, які слідчим у клопотанні наведені без жодної аргументації та доказів, тобто вони по суті нічим не підтверджені, вони перелічені як закликання, без наведення конкретних фактів що б засвідчили їх реальність.

При цьому, ризик втечі обгрунтований виключно тяжкістю можливого покарання.

Ця логіка, на думку підозрюваної, є хибною у своїй основі, адже як неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини - сама собою суворість санкції не може бути єдиною підставою для висновку про намір особи переховуватися.

Припущення слідчого, прокурора щодо ризику можливого переховування підозрюваної від суду з метою уникнення покарання були спростовані захистом з посиланням на відсутність в діях ОСОБА_1. складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України - пособництво державі агресору.

Апелянт зауважує, що всі інші ризики також не були обгрунтовані органом досудового розслідування.

Доведення ризиків, шляхом подання слідчим додатків до клопотання (не доказів) у вигляді томів матеріалів кримінального провадження, які надавалися підозрюваній в якості обгрунтування повідомлення про підозру, створювало у слідчого судді уяву про обгрунтованість не тільки підозри, а і самих ризиків.

Підозрювана зазначає про те, що захистом зверталась увага слідчого судді на те, що додатки до повідомлення про підозру не можна ототожнювати з обгрунтуванням ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, оскільки вони мають обгрунтовуватись самостійно, окремо від повідомлення про підозру.

Однак, позиція захисту з невідомих причин не була врахована під час прийняття судом оскаржуваного рішення.

Враховуючи, що слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні не навели жодних обставин, які б підтверджували або могли гіпотетично підтвердити існування ризиків, наведених у клопотанні, як і не вказано на жодні переконливі аргументи щодо неможливості застосування до підозрюваної більш м'якого запобіжного заходу, що не пов'язаний із тримання під вартою, зокрема йшлося про домашній арешт в нічний час доби, то обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної втрачав сенс в розумінні мети його застосування.

ОСОБА_1. вважає, що суд під час вирішення питання доцільності обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по суті обмежився припущеннями прокурора, про нібито існування надуманих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім цього зазначає, що визначений підозрюваній розмір застави 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 грн., що по суті майже 50 тис. доларів США, з врахуванням її матеріального становища, відсутності джерел для отримання будь-якого доходу в умовах перебування в ДУ "Київський СІЗО", у сукупності свідчить, що такий альтернативний запобіжний захід є цинічним глузуванням над правом підозрюваної бути звільненою з під варти за рахунок застави, адже визначена сума застави в такому розмірі є явно і завідомо неправомірною для неї (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Також посилається на те, що мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить законних обґрунтувань для визначення саме такого розміру застави.

Призначення застави, яку підозрювана ОСОБА_1. гарантовано не може внести, фактично є прихованим рішенням про тримання під вартою, що підриває саму суть застави як альтернативного запобіжного заходу.

ОСОБА_1. також вважає, що суд не застосував норму права, яку повинен був застосувати, а саме ч. 4 ст. 194 КПК України, за імперативним змістом якої, суд зобов'язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Апелянт зазначає також про те, що оскаржувана ухвала не приймалася судом та не проголошувалась у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України, оскільки документ, що має назву "ухвала" проголошувався не судом у складі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а слідчою суддею ОСОБА_5., якій Конституція України таких прав не давала.

З огляду на вищевикладене апелянт стверджує, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2025 року приймалася з порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства України та Конституції України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7., яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_1., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2025 року, якою продовжено застосування запобіжного заходу до ОСОБА_1. у вигляді тримання під вартою до 23.01.2026 року включно та визначено розмір застави 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 119 600 грн., та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_1. запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 23.01.2026 року включно, за адресою: АДРЕСА_1.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник посилається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 184 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджуються ці обставини.

Однак стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник зазначає, що саме клопотання не містить посилання на матеріали, які обгрунтовують наявність відповідних ризиків, а в судовому засіданні докази щодо навності ризиків до клопотання не додавалися та не досліджувались.

Окрім цього на переконання захисника, суд не врахував, що підозрювана має постійне місце проживання, місце роботи, має на утриманні маму пенсіонерку похилого віку, дитину, 2005 року народження, що навчається в ВНЗ, та раніше не судима.

Адвокат зазначає, що доводи неможливості завершення судового розслідування в даному кримінальному провадженні не можуть автоматично слугувати підтвердженням наявності ризиків кримінального провадження.

Тобто, на думку захисту, є всі підстави не продовжувати застосування такого найсуворішого запобіжного заходу та наявна можливість застосувати інший, не пов'язаний з триманням під вартою, або визначити альтенативний запобіжний захід у вигляді звстави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, відповідно до правової кваліфікації повідомлення про підозру.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_1. та її захисника ОСОБА_7., які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8., який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підозрюваної та її захисника підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000915 від 09.09.2023, за підозрою ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16., ОСОБА_17., ОСОБА_1., ОСОБА_18., ОСОБА_19., ОСОБА_20., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 111-1, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

07.04.2025 року об 11 год. 32 хв. ОСОБА_1. затримано в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

07.04.2025 року ОСОБА_1 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111 - 2 КК України.

02.10.2025 року підозрюваній ОСОБА_1 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.11.2025 та визначено заставу у межах 900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 725 200 грн.

21.11.2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000915 до 10 місяців, тобто до 07.02.2026.

21.11.2025 року старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9., за погодженням з прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10., звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000915 від 09.09.2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000915 від 09.09.2023, за підозрою ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16., ОСОБА_17., ОСОБА_1., ОСОБА_18., ОСОБА_19., ОСОБА_20., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111- 2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 1111, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що «Група Компаній «Імперіал» (далі - «ГК «Імперіал»), яка заснована на території України у 1993 році, здійснює фінансово-господарську діяльність як на території України, фактичним власником якої є громадянин України ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2., так і на території рф, фактичним власником якої є громадянин України ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В свою чергу, починаючи з 1993 року, ОСОБА_11. здійснив реєстрацію ряду суб'єктів підприємницької діяльності: приватне підприємство фірма «Імперіал» (), ТОВ «Укрлогіст» (), в яких являвся засновником та керівником, які в подальшому булиоб'єднані та увійшли в єдину групу компаній «ГК «Імперіал» з основним видом господарської діяльності - оптова торгівля.

Господарський вид діяльності «ГК «Імперіал» є оптова торгівля свіжими фруктами, до процесу якого входить, зокрема, вирощування плодів тропічних (бананів) в Республіці Еквадор, їх упакування, зберігання, транспортування та реалізації на території Європейського Союзу, України та РФ.

Основною комерційною структурою «ГК «Імперіал» є Акціонерне Товариство «Імперіал Холдінг СА» (далі - «AT «Імперіал Холдінг СА»), (Імрегіаі Holding SA, реєстраційний номер СНЕ-273.789.910, юридична адреса: Швейцарія, Авеню Де Л'університе 24, C/O Ласіте Бізнес Нуклеус, 1005 Лозанна, Швейцарія (Avenue de I'Universitй 24, c/o LaCitй Business Nucleus, 1005 Lausanne), кінцевим бенефіціарним власником якого є син ОСОБА_11. - ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_4, а директором являється донька ОСОБА_11. - ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_5

До складу «ГК «Імперіал» входять наступні підприємства:

- ТОВ «Логістичний Центр «Авангард» (код СДРПОУ 39311460), ТОВ «Донбасхолод-1 » (код СДРПОУ 39145571), ТОВ «Укрлогіст» (код СДРПОУ 39311764); ТОВ «Транспортна компанія «Авангард» (код СДРПОУ 43827308), ТОВ «Міжнародна транспортна компанія -1» (код СДРПОУ 40926099), які діють на території України;

- «ООО «Империал Трэйд» (рос., ИНН , «зарегистрирован 06.07.2017 Межрайонной инспекцией ФНС № 15 по г. Санкт-Петербургу, поставлена в реестре ПФР от 07.05.2019 та в реестре ФСС от 01.05.2019 Отделением фонда пенсионного и социального строхования РФ по Санкт-Петербургу и Ленинградской области), «ООО «Бизнес Альянс» (рос., ИНН , «зарегистрирован 16.03.2015 Межрайонной инспекцией ФНС № 46 по г. Москве, поставлена в реестре ПФР от 30.09.2021 та в реестре ФСС.

27.09.2021 року Отделением фонда пенсионного и социального строхования РФ по г. Москве и Московской области), «ООО «Русский Империал» (рос., ИНН , «зарегистрирован 31.07.2017 Межрайонной инспекцией ФНС № 46 по г. Москве, поставлена в реестре ПФР от 30.09.2021 та в реестре ФСС.

24.09.2021 Отделением фонда пенсионного и социального строхования РФ по г. Москве и Московской области), «ООО «Империал Транс» (рос., ИНН , «зарегистрирован 13.07.2018 Межрайонной инспекцией ФНС №. 15 по г. Санкт-Петербургу, поставлена в реестре ПФР от 16.07.2018 та в реестре ФСС от 31.03.2019 Отделением фонда пенсионного и социального строхования РФ по Санкт-Петербургу и Ленинградской области), «ООО «Импэкс» (рос., ИНН , «зарегистрирован 14.07.2021 Межрайонной инспекцией ФНС № 46 по г. Москве, поставлена в реестре ПФР от 15.07.2021 та в реестре ФСС от 15.07.2021 Отделением фонда пенсионного и социального строхования РФпо г. Москве и Московской области), які діють на території РФ, директором яких є брат ОСОБА_11. - громадянин України ОСОБА_12;

- «Imperialglobex UAB.» (реєстраційний код: 306101265, юридична адреса: Klaipиda, Turgausa, 2-14), яка діє на території Литовської Республіки, директором якого є зять ОСОБА_11. - громадянин України ОСОБА_23;

-«Diagonal frutas S.A. Difruit» (юридична адреса: Ecuador, Garcia Aviles, 408, у Luque Edificio Finec Oficina 508), «Basbanan S.A.» (юридична адреса: Ecuador, Garcia Aviles, 408, у Luque Edificio Finec Oficina 508), «Imexba S.A.» (юридична адреса: Ecuador, Calle Victor Hugo Sicuret, 25 у segunda), «Banana Trade S.A.» (юридична адреса:А.У. Joaquin Orrantiay AV.Leopoldo Benitez Edif. Trade Building. Piso 3. of 301 Guayaquil-Ecuador), «Frutalianza S.A.S.» (юридична адреса: Ecuador, AV. Joaquinorrantiayav. Leopoldo Benitez Edif. Trade Building. Piso 3. of 302 Guayaquil-Ecuador), які діють на території Республіки Еквадор, директором яких є підконтрольний ОСОБА_11. та ОСОБА_12. - громадянин Еквадору ОСОБА_24.

Для транспортування виготовленої продукції з Республіки Еквадор «ГК «Імперіал» використовує ряд морських торгових шляхів за участю міжнародних судноплавних компаній, а саме: компанія «Mediterranean Shipping Company («MSC»)», яка здійснює транспортування продукції на російські підприємства, компанії «Maersk Sea Land», «СМА CGMGroup», «Hapag-LloydAG», які здійснюють транспортування продукції на українські та європейські підприємства.

«ГК «Імперіал», які здійснюють реалізацію (продаж) плодів тропічних (бананів) на території рф, а саме: «ООО «Империал Трэйд» (рос., ИНН ), «ООО «Бизнес Альянс» (рос., ИНН ), «ООО «Русский Империал» (рос., ИНН ), «ООО «Империал Транс» (рос., ИНН ), «ООО «Импэкс» (рос., ИНН ) використовують торгу марку - ТМ «Банан» (свідоцтво на знак для товарів і послуг № 155360 від 25.04.2012) та ТМ «Комбінований знак Империал» (свідоцтво на знак для товарів і послуг № 240495 від 25.04.2028), власником яких є ТОВ «ЛЦ Авангард».

У свою чергу власником ТОВ «ЛЦ Авангард» є «AT «Імперіал Холдінг СА», кінцевим бенефіціарним власником якого є син ОСОБА_11. - ОСОБА_22.

Здійснення фінансово-господарської діяльності «ГК «Імперіал» на території рф та України відбувалось як до повномаштабного вторгнення зс рф на територію України, так і продовжилось ведення після початку збройної агресії рф проти України.

Після початку повномасштабного вторгнення зс рф на територію України фактичні власники «ГК «Імперіал» ОСОБА_11. та ОСОБА_12 достовірно знали про те, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, а також, що постановою KM України № 187 від 03.03.2022 та постановою Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 з рф заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків з державою-агресором.

Не зважаючи на встановлену Законом України № 2108-ІХ від 03.03.2022 кримінальну відповідальність, ОСОБА_11. та ОСОБА_12, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, вирішили продовжити виробництво та подальший збут виготовленої продукції до рф та тимчасово окупованих територій, з використанням підконтрольних підприємств, зареєстрованих на території держави-агресора, тим самим реалізували свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_11. спільно з ОСОБА_12. у невстановлений досудовим розслідуванні місці та час, але не раніше 15.03.2022 року, зорганізувались у стійке об'єднання з єдиним планом та розподілом функцій між учасниками групи, спрямованих на досягнення злочинної мети відомого всім учасникам групи.

Так, ОСОБА_11. спільно з ОСОБА_12. у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не раніше 15.03.2022, розробили єдиний злочинний план з розподілом функцій та ролей кожного учасника організованої групи, який полягав у її створенні та керуванні стійкою організованою групою, яку почали формувати.

Розроблений ОСОБА_11. та ОСОБА_12. єдиний злочинний план передбачав постачання продукції - плодів тропічних фруктів з Республіки Еквадор на територію рф та тимчасово окуповану територію через забезпечений морський торгівельний шлях міжнародною судноплавною компанією «Mediterranean Shipping Company» («MSC») в адресу підконтрольної литовської компанії ОСОБА_11. - «Imperialglobex UAB», так і безпосередньо в адресу відокремленого підрозділу «ГК «Імперіал» - «ООО «Империал Трэйд» (рос.), до м. Санкт-Петербург та м. Шушар, рф.

У подальшому доставлена продукція повинна реалізовуватись як на території рф, так і на тимчасово окупованих територіях Донецької, Луганської областей та АР Крим через створені та підконтрольні ОСОБА_12. суб'єкти підприємницької діяльності, які входять в єдину структуру «ГК «Імперіал».

Надалі, ОСОБА_11., визначившись з напрямком протиправної діяльності, діючи згідно єдиного злочинного плану, з метою його реалізації, досконало знаючи всю структуру власності та всю господарську діяльність «ГК «Імперіал» на території рф, виконуючи функції організатора та керівника організованої групи, почав особистий підбір учасників злочину.

Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не раніше 15.03.2022, ОСОБА_11., реалізуючи злочинний умисел, підшукав за особистими індивідуальними характеристиками та організаційними здібностями довірених осіб з числа діючих працівників підконтрольних йому підприємств «ГК «Імперіал», які вирішують поставлені завдання, успішно організовують та забезпечують ведення результативної роботи, виконують усі накази та розпорядження, володіють професійними знаннями і навичками, мають необхідний досвід роботи для виконання організаційно-розпорядчих та управлінських функцій щодо здійснення господарської діяльності підконтрольних ОСОБА_11. підприємств, та залучив їх до складу організованої групи, повідомивши їм, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, умови та наміри протиправного механізму вчинення злочину, на що останні добровільно надали свою згоду на спільне здійснення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, у складі організованої групи.

Надалі, ОСОБА_11. на виконання єдиного злочинного плану, спрямованого на пособництво державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, залучив учасників організованої групи, які в свою чергу усвідомлювали, що передача матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора на користь рф чи контрольованих рф підприємств є незаконною та призведе, у тому числі, до сплати податкових зобов'язань та зборів на користь рф, що в свою чергу допомагатиме її економічному розвитку, буде спрямовуватись на розвиток військово - промислового комплексу рф, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, а відтак сприятиме у здійсненні військової агресії проти України, а саме:

- ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3., до обов'язків якого входить виконання організаційно-розпорядчих функцій в якості директора фінансово-господарської діяльності «ГК «Імперіал» на території рф, тимчасово окупованих територіях Донецької, Луганської областей та АР Крим; здійснення контролю кадрової політики та розширення персоналу «ГК «Імперіал» на території рф; забезпечення та контроль логістики на всіх етапах імпорту, транспортування, відвантаження, зберігання продукції; забезпечення та контроль реалізації плодів тропічних (бананів); реєстрація додаткових суб'єктів господарювання на території рф та тимчасово окупованих територіях Донецької, Луганської областей; забезпечення та контроль звітності серед інших учасників організованої групи.

В свою чергу, ОСОБА_12 на виконання єдиного злочинного плану у відповідності до вимог законодавства рф, на тимчасово окупованій території Донецької області незаконно зареєстрував дублююче товариство «ГК «Імперіал»: «ООО «Донбассхолод-1» (рос., ИНН , «зарегистрирован 29.11.2022 Межрайонной инспекцией ФНС № 1 по Донецькой Народной Республики), та нові: «ООО «Трэйд-Поставка» (рос., ИНН: , «зарегистрирован 30.11.2022 Межрайонной инспекцией ФНС № 1 по Донецькой Народной Республики), «ООО «ОПТ Фрукт» (рос., ИНН: , «зарегистрирован 30.11.2022 Межрайонной инспекцией ФНС № 1 по Донецькой Народной Республики, юридична адреса яких: м. Донецьк, вул. Охотська, буд. 79-А), які здійснюють імпорт, реалізацію (продаж) плодів тропічних (бананів) на тимчасово окупованих територіях використовуючи торгу марку - ТМ «Банан» (свідоцтво на знак для товарів і послуг № 155360 від 25.04.2012) та ТМ «Комбінований знак Империал» (свідоцтво на знак для товарів і послуг № 240495 від 25.04.2028), власником яких є ТОВ «ЛЦ Авангард».

- ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6., виконуючого обов'язки керівника відділу зовнішньоекономічної діяльності «ГК «Імперіал» та офіційно працевлаштованого на ТОВ «Транспортна компанія «Авангард» (), яке входить до складу «ГК «Імперіал».

До обов'язків ОСОБА_14. входить здійснення формування звіту щодо ціноутворення, факту загрузки та транспортування продукції «ГК «Імперіал» з Республіки Еквадор на російські ринки збуту; здійснення формування звіту щодо стану платежів та заборгованостей продукторам в Республіці Еквадор від рф; формування та контроль звітності по напрямку роботи з подальшим обміном між учасниками організованої групи та передачею відомостей ОСОБА_11. та ОСОБА_12.

- ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7., головного технолога «ГК «Імперіал» та офіційно працевлаштованого на ТОВ «Транспортна компанія «Авангард» (), яке входить до складу «ГК «Імперіал».

До обов'язків ОСОБА_13. входить здійснення контролю за доставкою продукції «ГК «Імперіал» до російського ринку, здійснення контролю за формуванням листів-претензій на транспортерів щодо неякісності доставки продукції, а також контролю за станом їх реалізації; формування та контроль звітності по напрямку роботи з подальшим обміном між учасниками організованої групи та передачею вказаної інформації ОСОБА_11. та ОСОБА_12.

- ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_8., бухгалтера по комерційному обліку «ГК «Імперіал» та офіційно працевлаштовану на ТОВ «Торгоград» (), яке входить до складу «ГК «Імперіал».

До обов'язків ОСОБА_19. входить здійснення підрахунків щодо залишків продукції на тимчасово окупованій території Донецької, Луганської областей, АР Крим, а також на території рф, із зазначенням ціни їх збуту; проведення обліку продукції та підготовка звіту про розподіл товарів на логістичних складах рф та тимчасово окупованій території Донецької, Луганської областей, АР Крим; формування та контроль звітів по напрямку роботи з подальшим обміном між учасниками організованої групи та передачею відомостей ОСОБА_11. та ОСОБА_12.

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., керівника відділу персоналу «ГК «Імперіал» та офіційно працевлаштовану на ТОВ «Міжнародна транспортна компанія-1» (), яке входить до складу «ГК «Імперіал».

Таким чином, за попередньо розробленого спільного злочинного плану ОСОБА_11., ОСОБА_12, ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_19., ОСОБА_1., ОСОБА_18. та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи у складі організованої групи, з метою досягнення злочинного результату, не раніше 15.03.2022 року забезпечили передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, шляхом поставки плодів тропічних з Республіки Еквадор на територію рф, тимчасово окуповану територію Донецької, Луганської областей та АР Крим.

До обов'язків ОСОБА_1. входило кадрове забезпечення «ГК «Імперіал» на території рф; здійснення службових консультацій з ОСОБА_12. щодо кадрової політики; узгодження кадрової політики на території рф з ОСОБА_11.; здійснення службових відряджень до рф; встановлення за погодженням ОСОБА_11. оплати праці працівників «ГК «Імперіал», які діють на території рф та Республіки Еквадор; формування та контроль звітів по напрямку роботи з подальшим обміном між учасниками організованої групи та передачею відомостей ОСОБА_11. та ОСОБА_12.

- ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_9., економіста відділу зовнішньоекономічної діяльності «ГК «Імперіал» та офіційно працевлаштовану на ТОВ «Югторгоіл» (), яке входить до складу «ГК «Імперіал».

До обов'язків ОСОБА_18. здійснення контролю у програмному продукті «1C УПП», зокрема, контроль за дотриманням співробітниками «ГК «Імперіал» цінової політики, зберігання відомостей про вартість товарів постачальників та конкурентів, контроль заборгованості понад 60 днів, контроль по взаєморозрахункам, ведення звітів зі зрізу якості продукції «ГК «Імперіал» з Республіки Еквадор, ведення звітів з руху неліквідної продукції, ведення статистики з продажу та списання неліквідної продукції за місяць, ведення звітів з розрахунку логістики, ведення звітів реєстрів постачальників та клієнтів по плодам тропічним (бананам) на основі статистики, ведення звітів з продажу плодів тропічних (бананів), формування інформації про постачальників продукції, клієнтів та претензії для російські ринки збуту, формування та контроль звітності по напрямку роботи з подальшим обміном між учасниками організованої групи та передачею відомостей ОСОБА_11.

Надалі учасники організованої групи за керівництва ОСОБА_11. з метою реалізації спільного злочинного плану, а також з метою здійснення обміну інформацією, оперативності прийняття рішень, контролю, надання вказівок співробітникам «ГК «Імперіал», не викриття правоохоронними органами протиправного механізму, спрямованого на пособництво державі-агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом здійснення поставок плодів тропічних (бананів) з Республіки Еквадор на територію рф, тимчасово окуповану територію Донецької, Луганської областей та АР Крим та подальшої її реалізації, вжили заходів щодо створення відповідних робочих груп - чатів із використанням засобів багатоплатформеного зашифрованого месенджера «Telegram», «Viber» та «WhatsApp», в яких здійснюється організація ведення та контроль фінансово-господарської діяльності «ГК «Імперіал» на території рф та тимчасово окупованій території Донецької, Луганської областей та АР Крим.

Так, ОСОБА_12, ОСОБА_14., ОСОБА_13., ОСОБА_19., ОСОБА_1., ОСОБА_18., за безпосереднього контролю та керівництва ОСОБА_11. зорганізувались у стійке об'єднання, що характеризується наступними чинниками:

- всі учасники групи являються співробітниками «ГК «Імперіал», в результаті чого мають довготривалі, тісні стосунки між собою, чим забезпечують свою стабільність постійного злочинного складу та безпеку свого функціонування;

- всі учасники групи мають централізоване підпорядкування, так як кожен займає відповідну посаду в «ГК «Імперіал», фактичним власником якого є ОСОБА_11., в результаті чого підконтрольні останньому, виконують усі накази та розпорядження та підпорядковуються його єдиним правилам поведінки, заходам безпеки та конспірації;

- всім учасникам організованої групи відомий єдиний злочинний план, так як для його виконання з метою досягнення єдиного злочинного результату, кожний учасник злочину залежить один від одного та відповідає за відведений напрямок роботи, згідно чітко розподілених функцій та ролей, за результатами яких, протягом тривалого часу функціонує єдиний злочинний механізм щодо вчинення злочину проти основ національної безпеки, а саме допомога державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_1. здійснювала організацію та ведення кадрової політики структури «ГК «Імперіал» як на території рф, забезпечила підбір співучасників злочину, які згідно до своїх обов'язків здійснювали діяльність підконтрольних ОСОБА_11. та ОСОБА_12. підприємство на тимчасово окупованій території та території рф, погодила з ОСОБА_11. підбір персоналу та штатного розпису підприємств «ГК «Імперіал» в м. Мінськ, м. Москва та м. Санкт-Петербург (рф) та інше.

Таким чином, ОСОБА_11., ОСОБА_12, ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_19., ОСОБА_1., ОСОБА_18., ОСОБА_20., Новосьолов С.О., Журавель О.В., Перетятий М.С. спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи у складі організованої групи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, здійснюючи контроль та забезпечуючи стабільне функціонування ГК «Імперіал» на території рф та тимчасово окупованих територіях, які отримують прибуток від вказаної діяльності, здійснюють сплату податків на користь держави-агресора, достеменно розуміючи, що з цих податків формується військовий бюджет держави-агресора, який використовується у збройній агресії проти України, чим забезпечують здійснення військової агресії рф на території України, яка триває дотепер, чим вчинили умисні дії, направлені на пособництво державі-агресору та завдання шкоди Україні шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів представникам держави- агресора.

07.04.2025 року об 11 год. 32 хв., в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України затримано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

07.04.2025 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_1 підозри обґрунтовується належними та допустимими доказами, зібраними під час досудового розслідування: протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.03.2024 №8/5/1-3397; протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.03.2024 №8/5/1-3387; повідомленням 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України про вчинення кримінального правопорушення від 07.09.2023 №5/7/5/1-593; рапортом слідчого ГСУ СБ України від 17.01.2024 №6/528-с про виявлення кримінального правопорушення; відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 19.09.2023 №5/7/5/1-887 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України), яке містить відомості про причетність до вчинення злочину громадян України ОСОБА_11., ОСОБА_12. та інших осіб, а також містить відомості щодо суб'єктів господарювання, які задіяні у механізмі вчинення кримінального правопорушення; відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 04.10.2023 №5/7/5/1-1326 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України), яке містить відомості про причетність до вчинення злочину ОСОБА_13., ОСОБА_19. та інших осіб, а також містить відомості щодо суб'єктів господарювання, які задіяні у механізмі вчинення кримінального правопорушення; відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.10.2023 №5/7/5/1-1537 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 12.12.2023 №5/7/5/1-4470 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України), яке містить відомості про причетність до вчинення злочину ОСОБА_13., ОСОБА_19., ОСОБА_1., та інших осіб, які можливо причетні до вчинення злочину, а також мітить копію акту податкової перевірки від 04.07.2023 №10327; відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.01.2024 №5/7/5/1-244 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.01.2024 №5/7/5/1-253 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 17.01.2024 №5/7/5/1-506 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 19.01.2024 №5/7/5/1-580 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 29.02.2024 №8/5/1-1746 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 19.04.2024 №8/5/1-3342 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 30.10.2024 №8/5/1-8382 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.11.2024 №8/5/1-8239 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

21.11.2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000915 від 09.09.2023 до 10 місяців, тобто 07.02.2026.

Слідчий у клопотанні посилався на те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, що зазначені в п. п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити нові кримінальні правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність.

На даний час, у кримінальному провадженні виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на швидке, повне і неупереджене дослідження обставин вчинення підозрюваною ОСОБА_1. кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом'якшують обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинення злочинів.

Однак, закінчити розслідування до 30.11.2025 року не виявляється за можливе, оскільки необхідно виконати значний об'єм слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Здобуті таким чином докази забезпечать встановлення всіх обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, забезпечать його повне, всебічне та неупереджене розслідування, а також виконання завдань кримінального провадження.

Слідчий зауважив, що ризики, які були враховані 02.10.2025 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва при продовженні підозрюваній ОСОБА_1 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати.

Таким чином, існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрювана ОСОБА_1., перебуваючи не під вартою, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

У зв'язку з викладеним, підозрюваній ОСОБА_1 слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Беручи до уваги зазначене, а також те, що підозрювана ОСОБА_1. обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м'яких запобіжних заходів враховуючи те, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини "першої статті 176 КПК України, а саме - тримання під вартою.

Так, застава, особисте зобов'язання чи порука із покладенням відповідних обов'язків, не усунуть ризик спілкування із іншими співучасниками злочину, а також тиску на свідків у кримінальному провадженні, оскільки при таких запобіжних заходах, забороняючи спілкування з конкретними особами, орган досудового розслідування розкриває їх дані, що на цій стадії розслідування є недопустимим.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобового, також не забезпечить усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_1. і надалі матиме можливість контактувати з іншими співучасниками злочину та надалі узгоджувати з ними свої дії за допомогою різного роду засобів зв'язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати засобами контролю.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних діянь підозрюваної ОСОБА_1., слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваної, а тому підозрюваній ОСОБА_1 слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи складну суспільно-політичну ситуацію на даний час та повномасштабне збройне вторгнення рф на територію України, за умов проведення відповідними силовими підрозділами України бойових дій, направлених на протистояння збройним силам рф та деокупацію окремих територій України, небезпека вчинення підозрюваною протиправних дій носить підвищений характер, а відтак такі обставини вимагають більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405 , 407, 408 , 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи це, застосування до підозрюваної ОСОБА_1. у якості альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, навіть у розмірі, який перевищує визначений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для такої категорії кримінальних правопорушень, не забезпечить усунення існуючих ризиків, оскільки підозрювана ОСОБА_1. надалі матиме можливість контактувати з причетними до вчиненого нею кримінального правопорушення (злочину) особами, узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення незаконного впливу на свідків, експертів.

Зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти у разі застосування до підозрюваної ОСОБА_1. застави як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу.

Слідчий зазначив, що стороною обвинувачення у клопотанні та доданих до нього матеріалах обґрунтовується необхідність продовження підозрюваній ОСОБА_1, строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, враховані обставини, визначені статтею 178 КПК України, як такі, що мають бути оцінені судом.

Стороною обвинувачення враховано, зокрема, місце роботи, репутацію підозрюваної та її майновий стан.

Слідчий у клопотанні зазначає, що майновий стан підозрюваної ОСОБА_1. може слугувати інструментом для ефективного переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9., погоджене з прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10., про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000915 від 09.09.2023 року.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, під вартою, визначено на 60 діб, тобто до 23 січня 2026 року, включно.

Визначено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов'язків, передбачених КПК України, у розмірі 700 сімсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 119 600 (два мільйони сто дев'ятнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 25.11.2025 у справі №761/48659/25.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покладено на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такі обов'язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні № 0000915 від 09.09.2023;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем свого проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Визначено строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1, ухвалою слідчого судді обов'язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв'язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом, але в межах строку досудового розслідування.

Визначено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

З таким висновком колегія суддів погоджується частково, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п'ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з'явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Продовжуючи щодо підозрюваної ОСОБА_1. строк тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Зокрема слідчим суддею зазначено, що підозра у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 1112 КК України обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме: протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.03.2024 №8/5/1-3397; протоколом за результатом проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 17.03.2024 №8/5/1-3387; повідомленням 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України про вчинення кримінального правопорушення від 07.09.2023 №5/7/5/1-593; рапортом слідчого ГСУ СБ України від 17.01.2024 №6/528-с про виявлення кримінального правопорушення; відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 19.09.2023 №5/7/5/1-887 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України), яке містить відомості про причетність до вчинення злочину громадян України ОСОБА_11., ОСОБА_12. та інших осіб, а також містить відомості щодо суб'єктів господарювання, які задіяні у механізмі вчинення кримінального правопорушення; відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 04.10.2023 №5/7/5/1-1326 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України), яке містить відомості про причетність до вчинення злочину ОСОБА_13., ОСОБА_19. та інших осіб, а також містить відомості щодо суб'єктів господарювання, які задіяні у механізмі вчинення кримінального правопорушення; відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.10.2023 №5/7/5/1-1537 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 12.12.2023 №5/7/5/1-4470 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України), яке містить відомості про причетність до вчинення злочину ОСОБА_13., ОСОБА_19., ОСОБА_1., та інших осіб, які можливо причетні до вчинення злочину, а також мітить копію акту податкової перевірки від 04.07.2023 №10327; відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.01.2024 №5/7/5/1-244 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.01.2024 №5/7/5/1-253 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 17.01.2024 №5/7/5/1-506 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 19.01.2024 №5/7/5/1-580 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 29.02.2024 №8/5/1-1746 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 19.04.2024 №8/5/1-3342 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 30.10.2024 №8/5/1-8382 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); відповіддю 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України від 11.11.2024 №8/5/1-8239 на доручення слідчого ГСУ СБ України (у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України); іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв'язок підозрюваної ОСОБА_1. із інкримінованим їй кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_1. у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, є обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_1, під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_1 у разі визнання її винуватою у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється.

Зокрема, оцінюючи доведеність наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) слідчий суддя обгрунтовано зазначив про те, що існує ймовірність того, що ОСОБА_1. з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, інкриміноване ОСОБА_1 діяння відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п'ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у зв'язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом її винною сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останньої від органів досудового розслідування, суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні), підтверджується самою процедурою, передбаченою КПК України, отримання, зокрема, показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та підозрюваних та дослідження їх судом.

Також на переконання колегії суддів вірним є висновок слідчого судді про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, зокрема, можливість знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншими чином, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Виходячи із встановлених обставин та наявних матеріалів кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що продовження існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення) зумовлено тим, що на даний час у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усіх обставин, що мають значення для досудового розслідування, не встановлено всіх предметів, речей та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, не встановлено усіх співучасників злочину, місць зберігання предметів, речей та документів, що можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування підозрюваного та інших осіб, причетних до вчинення злочину.

Зазначене дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_1., перебуваючи не під вартою, буде мати можливість знищити, сховати або спотворити вказані матеріальні об'єкти та документи, які мають стотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Крім цього під час розгляду клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що продовжують існувати і інші ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, зокрема, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинення нового кримінального правопорушення або продовження вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), з огляду на те, що підозрювана ОСОБА_1. перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що досудове розслідування перебуває в активній стадії та проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення персональних даних осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, у тому числі керувати такою протиправною діяльністю віддалено за допомогою засобів зв'язку, беручи до уваги, що такі особи є її підлеглими, тобто всіляко перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_1. може впливати на свідків, яким відомі деталі інкримінованого їй злочину та яким відомі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що саме по собі такі дії утворюють самостійний склад злочину, передбачений ст. 386 КК України, а саме примушувати допитаних на даний час свідків до відмови від давання показань, а також давання завідомо неправдивих показань, остання може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Також, враховуючи суспільно небезпечний характер інкримінованого підозрюваній ОСОБА_1 кримінального правопорушення, тривалий час необхідний для підготовки до його вчинення, триваючу у часі реалізацію злочинних дій та їх системність є всі підстави вважати, що підозрювана може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявні в матеріалах кримінального провадження відомості і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_1., яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, її вік та стан здоров'я, майновий та сімейний стан, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м'які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого та ним доведені.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_1 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м'яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_1. під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_1. на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_1.

Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваної колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м'якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_1., ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв'язку з чим ОСОБА_1 продовжено строк тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваної більш м'якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, про що просять підозрювана та її захисник у поданих ними апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційних скарг про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_1 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов'язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1. інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Крім того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянта на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованого кримінальних правопорушень, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Посилання підозрюваної та її захисника в поданих ними апеляційних скаргах на те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не оцінено відомості про особу підозрюваної, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з'ясованих обставин, з якими закон пов'язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов'язковий критерій застосування запобіжного заходу, ризик у кримінальному провадженні має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності вчинення ним дій, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК.

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_1. в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки докази наявності достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, посилання сторони захисту на характеристики особи підозрюваної, не спростовують правильність висновків слідчого судді про наявність у підозрюваної можливості в подальшому вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваної, у випадку застосування щодо неї запобіжного заходу, не пов'язаного із триманням під вартою.

Всупереч доводам сторони захисту, при вирішенні питання про продовження щодо підозрюваної запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, надав належну оцінку в сукупності всім обставинам, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбаченим ст. 178 КПК, та дійшов обґрунтованого висновку, що такі відомості про особу підозрюваної не спростовують висновків про продовження існування ризиків у кримінальному провадженні та необхідність продовження строку тримання під вартою.

При цьому, матеріали справи не містять та апелянтами не надано медичних висновків, які б беззаперечно свідчили про неможливість утримання під вартою ОСОБА_1.

Отже, судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов'язків у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про продовження підозрюваній ОСОБА_1 строку тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував вимоги ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України та практику Європейського суду з прав людини при визначенні їй застави в розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 грн.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов'язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув'язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).

Після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи підозрюваної особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

З плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для обґрунтування тримання підозрюваного під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, отриманню показань («Клоот проти Бельгії» (Clooth v. Belgium), § 44)

Той факт, що затриманий залишається під вартою після прийняття рішення про можливість звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не виявили необхідної ретельності при встановленні належного розміру застави («Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), § 73; «Колакович проти Мальти» (Kolakovic v. Malta), § 72).

З урахуванням зазначеного, на переконання колегії суддів, слідчим у поданому клопотанні та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не доведено, що з плином часу продовжують існувати ті ж підстави, які існували на момент застосування щодо ОСОБА_1. запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується із визначеним слідчим суддею розміром застави у виді 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 119 600 грн., та вважає що на даному етапі досудового розслідування наведених у клопотанні слідчого доводів є недостатньо для визначення застави у вищевказаному розмірі, а відтак визначений ОСОБА_1 розмір застави підлягає зменшенню.

Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, дані про її особу, майновий та сімейний стан, вік та стан здоров'я, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також беручи до уваги ту обставину, що ризики непроцесуальної поведінки підозрюваної продовжують існувати, проте, інтенсивність встановлених ризиків з плином часу певною мірою знизилася, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення ОСОБА_1 застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень у національній грошовій одиниці.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання нею обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин у їх сукупності, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_1. та її захисника - адвоката ОСОБА_7. підлягають частковому задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та продовження щодо підозрюваної ОСОБА_1. строку тримання під вартою у межах досудового розслідування строком до 23.01.2026 року включно, з одночасним визначенням застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн. у національній грошовій одиниці та з покладенням на підозрювану ОСОБА_1., у разі внесення застави, обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2025 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9., погоджене з прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10., про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000915 від 09.09.2023 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах строків досудового розслідування, до 23 січня 2026 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заставу в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев'ятсот вісім тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом'янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважати, що до підозрюваної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, застосовано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступні обов'язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні № 0000915 від 09.09.2023;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за місцем свого проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Термін дії обов'язків, покладених судом, у разі внесення застави, обчислювати з дня внесення застави до 23 січня 2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Роз'яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрювана перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрювана перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрювана зобов'язана виконувати покладені на неї обов'язки, пов'язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв'язку з внесенням застави, підозрювана ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вважається такою до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз'яснити підозрюваній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що у разі невиконання обов'язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з'явиться за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов'язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2. ОСОБА_3. ОСОБА_4