Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , особи яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді у режимі відеоконференції матеріали судового провадження 11-сс/4806/890/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2025.

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Шостого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгород), яка полягає у не проведенні жодних слідчих дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000340 від 22.03.2025, розпочатому за ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України та зобов`язання вчинити певні дії.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 25.11.2025 до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові, яка полягає у не проведенні жодних слідчих дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000340 від 22.03.2025 та зобов`язання вчинити певні дії.

Скарга мотивована тим, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2025 було внесено 22.03.2025 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000340 за ч. 2 ст. 372 КК України за заявою ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6

04.07.2025 ним та адвокатом ОСОБА_6 до Шостого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові була направлена скарга, в якій вказувалось на неповідомлення про те, кого зі слідчих призначено для розслідування кримінального провадження № 0000340 від 22.03.2025, ким з прокурорів здійснюється процесуальне керівництво, а також щодо невручення витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, не проведення допиту потерпілого та заявника та інших слідчих дій.

У відповідь на дану скаргу 28.07.2025 йому та адвокату ОСОБА_6 направлено витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000340 від 22.03.2025. Однак, інші процесуальні дії, заявлені у скарзі та які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений законом строк, органом досудового розслідування не вжиті, що свідчить про бездіяльність органу досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що заявником подано скаргу на бездіяльність слідчого, яка не підлягає оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України. При цьому слідчим суддею констатовано про те, що у скарзі ОСОБА_5 не

-2-

зазначається про звернення з відповідним клопотанням, однак ставиться питання щодо не розгляду клопотання слідчим чи прокурором, поданим в порядку ст. 220 КПК України. Тому, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25.11.2025 та постановити нову ухвалу по суті доводів його скарги. Висновки слідчого судді є абсурдними, оскільки слідчий суддя безпідставно відмовила у відкритті провадження за поданою ним скаргою, на власний розсуд коментуючи діючі норми КПК України. Посилається на аналогічні доводи, що і у скарзі, додатково вказуючи на те, що порушені ним питання стосувалися бездіяльності слідчого і такі дії прямо передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України. При цьому стверджує, що відповідь органу досудового розслідування у форматі листа не є процесуальним рішенням, яке має бути прийнято на підставі ст. 220 КПК України.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив ї задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з таких підстав.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

-3-

Разом з тим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора на досудовому розслідування.

Зокрема, в ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав,

-4-

передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 25.11.2025 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України. При цьому в поданій скарзі зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000340 від 22.03.2025, він є потерпілим та 04.07.2025 разом зі своїм представником адвокатом ОСОБА_6 звернувся до органу досудового розслідування зі скаргою, в якій вказувалось на неповідомлення про те, кого зі слідчих призначено для розслідування кримінального провадження № 0000340 від 22.03.2025, ким з прокурорів здійснюється процесуальне керівництво, а також щодо невручення витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, не проведення допиту потерпілого та заявника та інших слідчих дій.

У відповідь на дану скаргу, 28.07.2025 йому та адвокату ОСОБА_6 направлено тільки витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000340 від 22.03.2025, в іншій частині скарга (клопотання) залишилась не розглянутою, тому заявником порушено питання про зобов`язання посадової особи розглянути його клопотання та надати на нього відповіді.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя вказала на те, що у скарзі ОСОБА_5 не зазначається про звернення з відповідним клопотанням, однак ставиться питання щодо не розгляду клопотання слідчим чи прокурором, поданим в порядку ст. 220 КПК України.

Апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Будь-яких інших підстав для відмови у відкритті провадження по скаргам КПК України не передбачено.

З огляду на вищезазначене, оскаржувані дії слідчого можуть бути оскаржені до слідчого судді, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про безпідставну відмову у відкритті провадження за скаргою знайшли своє підтвердження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повинна була на підставі ст. 304 КПК України прийняти скаргу ОСОБА_5 до розгляду, з`ясувати викладені у скарзі обставини та розглянути її по суті, під час якої в тому числі перевірити дотримання слідчим під час розгляду клопотань вимог ст. 220 КПК України.

-5-

Відповідно до положень ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Шостого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгород), не ґрунтується на вимогах ч. 4 ст. 304 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, посилання слідчого судді на ч. 4 ст. 304 КПК України, як на підставу для відмови у відкритті провадження, є неправильним. Відтак, слідчий суддя достовірно не встановила, що є предметом оскарження, а у своїх висновках допустила суперечності, які не ґрунтуються на вимогах скарги і такі висновки не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 присутнім в судовому засіданні під час розгляду його скарги не був, не дивлячись на його прохання про обов`язкову присутність, також відсутні і дані щодо його повідомлення про час та день розгляду скарги в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника тощо.

Проте, слідчий суддя розглянула дану скаргу без дотримання вимог ст. 306 КПК України, у зв`язку з чим висновок про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 є передчасним і таким, що не ґрунтується на вимогах закону, оскільки з дотриманням порядку, передбаченого ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя мала можливість безпосередньо з`ясувати обставини з приводу яких була подана скарга, реалізувавши обов`язок, передбачений ст. 3 КПК України щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, в тому числі, забезпечити доступ до правосуддя, з послідуючим прийняттям одного з рішень, передбачених ст. 307 КПК України.

Таким чином, приймаючи рішення слідчий суддя порушила загальні засади кримінального провадження, а саме: законність (ст. 9); доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (ст. 21); забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 ), тим самим позбавив заявника права на судовий захист своїх законних інтересів.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді знайшли своє підтвердження, що зумовлюють її скасування.

Оскільки слідчий суддя не розглядала скаргу ОСОБА_5 по суті, а відмовила у відкритті провадження, то апеляційний суд, скасовуючи ухвалу слідчого судді позбавлений можливості розглянути її по суті, а вирішує питання про необхідність її розгляду слідчим суддею місцевого суду.

Ураховуючи, що прийняття рішення стосовно відкриття провадження за скаргою, відповідно до змісту ст. 304 КПК України, а також розгляд та прийняття ухвали за наслідком розгляду відповідної скарги згідно вимог ст. 306, 307 КПК України, є прерогативою слідчого судді місцевого суду і, за змістом ст. 407 КПК України, не входить до повноважень апеляційного суду, а розгляд її по суті апеляційним судом буде суперечити вимогам ст. 129 Конституції України, матеріали підлягають поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження та розгляду скарги по суті.

-6-

З цих підстав, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги і вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2025 про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Шостого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгород), яка полягає у не проведенні слідчих дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000340 від 22.03.2025 та зобов`язання вчинити певні дії, - скасувати, а матеріали судового провадження за скаргою направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі зі стадії її прийняття.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді