РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

Іменем України

290/1186/25

1-кп/290/327/25

17.12.25

17 грудня 2025 рокуселище Романів

Романівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальному провадженні №0000209 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця селища Садки, Житомирського району, Житомирської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середьньою освітою, не працюючого не судимого, -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

1.Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

1.1. 26 вересня 2025 року близько 10 год. ЗО хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля паркану свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на жорстоке поводження з тваринами, нехтуючи існуючими правилами і нормами поведінки в суспільстві, відношенням до тварин, в порушення ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яким заборонено бити, вбивати, отруювати чи калічити домашніх тварин, тримаючи в руках пневматичну гвинтівку «Hatsan», з метою заподіяння травм та знущання над собакою рудого окрасу, породи «Метис», на прізвисько « ОСОБА_7 », що належить ОСОБА_6 , яка відноситься до хребетних тварин, умисно здійснив прицільний постріл в область тулуба останньої.

1.2. В результаті протиправних дій ОСОБА_8 собаці було заподіяно проникаючу рану в підшкірній клітковині між 3-4 ребром, розрив сердечної долі легень, розрив серцевої сорочки та травматизацію верхівки лівого шлуночка серця, що призвело до загибелі останньої

1.3. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною першою статті 299 КК, якжорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, що призвело до загибелі тварини.

2. Судовий розгляд справи.

2.1. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 299 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив їх за обставин, які викладено в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Погоджується на розгляд провадження у порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

2.2. Прокурор у судовому засіданні підтримала позицію щодо недоцільності проведення повного судового розгляду.

2.3. Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала, щодо позиції обвинуваченого та прокурора.

2.4. За згодою сторін, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

2.5. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.6. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, допитом потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

2.7. На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючі його дані, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

3. Обгрунтування виду та міри покарання.

3.1. Щодо визначення виду та міри покарання суд керується частинами 1 та 2 статті 65 КК України відповідно до яких визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

3.2. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

3.3. За приписами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

3.4. У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

3.5. У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

3.6. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, доглядає за мамою похилого віку. На обліку у психіатра чи нарколога не перебуває. Своєю поведінкою під час досудового слідства та судового розгляду довів, що зрозумів свою помилку, жалкує про вчинене та у майбутньому не буде вчиняти правопорушень, придбав потерпілій нового собаку.

3.7. Також судом визнано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме, його щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

3.8. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

3.9. Відповідно до ч. 1 ст. 299 КК України жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, у тому числі з безпритульними тваринами, порушення правил транспортування тварин, якщо такі дії призвели до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі тварини, нацьковування тварин одна на одну, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, а також пропаганда, публічні заклики до вчинення дій, що мають ознаки жорстокого поводження з тваринами, поширення матеріалів із закликами до вчинення таких дій - караються обмеженням волі на строк від одного до трьох років або позбавленням волі на строк від двох до трьох років з конфіскацією тварини.

3.10. Прокурор у судових дебатах просив при призначені покарання застосувати положення ст. 69 Кримінального кодексу України тобто призначити обвинуваченому покарання більше м`яке ніж передбачено законом, а саме, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

3.11. Обвинувачений та потерпіла підтримали прокурора та просив його суворо не карати.

3.12. Визначаючи міру покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 299 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів. Враховуючи особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що достатнім для його виправлення буде призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

4.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

4.1. Долю речового доказу вирішити у порядку передбаченому ст. 100 КПК України,

4.2.Запобіжний захід обвинуваченої до набрання вироком законної сили, враховуючи вид покарання не обирати.

4.3. Судові витрати за проведення екпертизи зброї покласти на обвинуваченого.

4.4.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 349, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 299 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання з застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок.

1.2. Арешт на речові докази накладений ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 3 жовтня 2025 року скасувати.

1.3. Речовий доказ в кримінальному провадженні: пневматичну гвинтівку моделі «HATSAN ARMS COMPANY» 70-G22HT-200644які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП № 2 РУП № 1 ГУНП в Житомирській області конфіскувати в дохід держави.

1.4. Стягнути з ОСОБА_4 , судові витрати на проведення судової експертизи зброї у розмірі 3565,60 грн в дохід державни

1.5. Запобіжний захід не обирати.

1.6. Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.8. Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

1.9.Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального правопорушення не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_9