УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 251 001 000 005 70 від 05.02.2025,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 251 001 000 005 70 від 05.02.2025, в порядку ст..174 КПК України.

На обґрунтування доводів свого клопотання заявник зазначає, що слідчими СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 251 001 000 005 70, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2025 року у справі № 761/5250/25, було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на: 100% частки Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А); квартиру заг. пл. 93 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 14-А, кв. 3009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А); квартиру заг. пл. 80,3 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 14- А, кв. 3008, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А); квартиру заг. пл. 91,7 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 14-А, кв. 3007, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А); квартиру заг. пл. 147,2 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 14-А, кв. 3006, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А); автомобіль марки «BMW» моделі «Х7», реєстраційні номера НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN номер НОМЕР_2 , власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А).

Заявник зазначає, що він є безпосереднім власником 100% статутного капіталу ТОВ «ХЕЛІКЛАБ ЮКРЕЙН», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому заявник зазначає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна необґрунтованим, оскільки його про підозру повідомлено не було,будь-яких доказів щодо можливого вчинення ним будь-яких протиправних дій чи причетності до вчинення кримінального правопорушення не надано.

Крім того, вказує, що арештоване майно не є речовим доказом та не відповідає ознакам визначеним ст.98 КПК України, оскільки набуте в законний спосіб, не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що у сукупності свідчить про необґрунтованість у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Разом з тим, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження порушує право власності та вільне розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 підтримала доводи та вимоги викладенні у клопотанні, яке просила задовольнити з наведених у ньому підстав.

Уповноважений прокурор в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та завчасно.

Заслухавши доводи представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Як вбачається з матеріалів клопотання,слідчими СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 251 001 000 005 70, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.02.2025 року у справі № 761/5250/25, було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на: 100% частки Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн», яке належить громадянину Італії ОСОБА_4 .

Підставою для накладення арешту зазначено, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що арешт на вищезазначене майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

В той же час об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказане в клопотанні майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі бути предметом, чи об`єктом кримінально протиправних дій, отриманим внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, з наданих матеріалів не вбачається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки вищевказані обставини в своїй сукупності викликають сумніви в розумності і співрозмірності подальшого обмеження права власності з завданнями кримінального провадження, враховуючи, зокрема, і наслідки арешту майна для третіх осіб.

Крім того, слід звернути увагу, що кримінальне провадження в межах якого було накладено арешт було розпочато 05.02.2025, а накладення арешту на спірне майно відбулось 10.02.2025, а отже, у органу досудового розслідування було достатньо часу для збирання доказів в обґрунтування своїх доводів та надання їх суду.

Водночас, за період досудового розслідування, громадянину Італії ОСОБА_4 про підозру не повідомлялось у даному кримінальному провадженні, будь-яких інших даних на причетність останнього до вчинення протиправних дій слідчому судді не надано.

Крім того, органом досудового розслідування не надано доказів того, що зазначене майно, на яке накладено арешт, має значення для кримінального провадження, а також те, що вказане майно здобуте злочинним шляхом. Також не доведено, що майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які могли б бути використані як доказ для продовження заходу забезпечення, а саме арешту, чи обставин, що встановлені під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Також, долучений до матеріалів клопотання висновок Центральної колегії міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, спростовує будь-які сумніви щодо законності набуття права власності спірного майна.

Аналізуючи наведене, слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

Як зазначено у ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та ЛьонротпротиШвеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість даного клопотання та доведеності, що в подальшому відпали обставини, які слугували підставою для вжиття заходу забезпечення кримінального провадження, наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення у виді арешту накладеного на майно.

Керуючись статтями 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10.02.2025 у справі № 761/5250/25, а саме: 100% частки Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А); квартиру заг. пл. 93 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 14-А, кв. 3009, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А); квартиру заг. пл. 80,3 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 14- А, кв. 3008, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А); квартиру заг. пл. 91,7 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 14-А, кв. 3007, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А); квартиру заг. пл. 147,2 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Драгомирова Михайла, буд. 14-А, кв. 3006, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А); автомобіль марки «BMW» моделі «Х7», реєстраційні номера НОМЕР_1 , 2019 року випуску, чорного кольору, VIN номер НОМЕР_2 , власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Хеліклаб Юкрейн» (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 2, літ. А).

Скасувати заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження вказаних об`єктів рухомого та нерухомого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: