Ухвала

Іменем України

01 грудня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілий ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 25.08.2023 року відносно ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею по даному кримінальному провадженню №296/12922/25 1кп/296/1061/25 визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 13.11.2025р. кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання на 21.11.2025р.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, потерпілі та представники потерпілих вважали за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з письмовим клопотанням про повернення обвинувального акту. В обґрунтування клопотання про повернення обвинувального акту звертається увага на наступне. 22.10.2025р. стороною захисту було подано до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира скаргу про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 140 КК України. 13.11.2025р. в судовому засіданні по розгляду вказаної скарги захист дізнався про те, що 12.11.2025р. до Корольовського районного суду м. Житомира від прокурора Житомирської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000119 від 25.08.2023р. відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 140 КК України, з чим категорично не погоджується сторона захисту, вважають такий обвинувальний акт невідповідним ст. 291 КПК України та дійсним обставинам справи. Про оголошення прокурором обвинувального акту 11.11.2025р. захисник дізнався від підозрюваного ОСОБА_9 по телефону на робочому місці останнього, сторону захисту прокурор не повідомляла, жодних запрошень, повісток чи повідомлень не надходило, копію обвинувального акту захиснику не було вручено. Звертає увагу, що обвинувальний акт не містить посилання на мотив вчинення кримінального правопорушення, що є обов`язковим. Обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України ще і тому, що обвинувачення є неконкретним не містить зазначення порушень певних стандартів чи протоколів, яких не дотримався ОСОБА_9 , фактично не містить формулювання обвинувачення, лише констатовано факт вчинення кримінального правопорушення всупереч дії принципу презумпції невинуватості. Крім того, правовим нігілізмом на думку захисту є зазначення в обвинувальному акті в якості обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину відносно особи похилого віку.

В письмових запереченнях прокурор ОСОБА_3 просить в задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю, вважає, що зміст обвинувального акту відповідає вимогам ст.291 КПК України. Крім направлення копії обвинувального акту письмово як підозрюваному, так і захиснику, вручення обвинувального акту з додатками обвинуваченому відбувалось за місцем його роботи в присутності понятих із застосуванням безперервного відеозапису, проте ОСОБА_9 відмовився отримувати його копію. Звертає увагу на зміст положень ст.22 КПК України, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення своєї правової позиції в контексті, зокрема, правової кваліфікації, встановлених обставин, виявлення обставин, що обтяжують покарання.

В письмових запереченнях представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 звертає увагу, що обвинувальний акт відповідає вимогам, які висуваються законом, а доводи захисника є суб`єктивними судженнями, оскільки питання доведеності вини можуть бути вирішені виключно вироком суду.

Потерпілі та їх представники підтримали думку прокурора.

Згідно вимог КПК України розгляд кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні завершується прийняттям одного із передбачених ч.3 ст.314 КПК України рішень. Суд у певній логічній послідовності має право і зобов`язаний: визначити, чи підсудне йому це кримінальне провадження; встановити, чи немає підстав для закриття провадження; встановити, чи відповідає вимогам КПК України, зокрема, обвинувальний акт та доданий реєстр (ст.291 КПК). Якщо в названих документах будуть виявлені недоліки, без усунення яких кримінальне провадження не може бути розглянуто, суд повертає надіслані йому документи прокурору для виправлення їх змісту та форми згідно з вимогами закону; затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди, визначити можливість призначити судовий розгляд.

Суд приходить до висновку, що вимоги кримінального процесуального закону при складані та направленні до суду даного обвинувального акту виконані в повному обсязі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду, зокрема, обвинувального акта.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому Кодексом.

Тобто, дії слідчого і прокурора, передбачені ч.1 ст.291 та ст.293 КПК України (складення обвинувального акту, його затвердження, вручення стороні захисту та направлення до суду) є формою завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно ч.3 ст.291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

При цьому, обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні. У випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, суд, згідно вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, повинен повернути обвинувальний акт прокурору.

Зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_9 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення, в такому виді, як це вважає за правильне сторона обвинувачення.

Також в ньому зазначені анкетні дані обвинуваченого, потерпілих, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, який склав обвинувальний акт; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором із зазначенням його посади та прізвища. До обвинувального акта додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання його копії із підписами понятих про відмову від отримання обвинувального акту. В судовому засіданні безпосередньо досліджено і відеозапис даної дії, наданий прокурором. Досліджено також докази направлення копії обвинувального акту захиснику та обвинуваченому, також додатково і за місцем роботи.

Наведені в обвинувальному акті відомості достатні для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого проти нього обвинувачення.

При цьому, оцінка обвинувачення під час проведення підготовчого судового засідання є передчасною на даній стадії.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення зазначається в обвинувальному акті так, як прокурор вважає їх встановленими.

Під час розгляду клопотання судом не встановлено істотних порушень, допущених при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , які б перешкоджали суду призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим доводи сторони захисту про необхідність повернення обвинувального акта не є слушними та не знайшли свого підтвердження.

Не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.ст.109, 291, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 25.08.2023 року відносно ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10