Провадження по справі № 1-кс/752/7842/25
У Х В А Л А

іменем України

"18" вересня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002179 від 01.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

встановив:

17 вересня 2025 року до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002179 від 01.07.2025, яке 16.09.2025 вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання у порядку ст. 208 КПК України.

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом, оскільки воно може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені. Слідчий просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, надав відповідні пояснення та просив клопотання задовольнити.

Власник майна на виклик слідчого судді не з`явився. Заперечень та пояснень з приводу поданого клопотання не подав.

Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього додатки у виді копій матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002179 від 01.07.2025.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 та і ОСОБА_7 були близькими подругами. Близько 15 років тому у ОСОБА_6 виявили тяжку хворобу і вона потребувала тривалого лікування і догляду, які їй фактично надавала ОСОБА_7 та її дочка ОСОБА_8 . Із рідним братом - ОСОБА_5 стосунків ОСОБА_6 не підтримувала. Інших родичів, до яких могла би звернутися за допомогою, не мала.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, але за декілька днів до смерті повідомила ОСОБА_7 , що склала заповіт на її ім`я.

Після смерті ОСОБА_7 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_9 , яка здійснює свою професійну діяльність у м. Біла Церква Київської області, із заявою про прийняття спадщини померлої ОСОБА_6 . Через декілька днів після цього, вона стала отримувати телефонні дзвінки від брата ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , з погрозами фізичної розправи у разі, якщо вона не відмовиться від спадщини на його користь. Під час останнього телефонного дзвінка ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що має склад зі зброєю та засобами ураження у м. Ірпінь Київської області, яких вистачить для того, щоб з нею розібратися.

ОСОБА_6 звернулася до правоохоронних органів з відповідною заявою, та були внесені відомості до ЄРДР й розпочато досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

За наслідками проведення досудового розслідування отримані відомості, які доводять, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняє дії, направлені на примушування ОСОБА_7 передати йому права на майно померлої сестри ОСОБА_6 з погрозою застосування насильства в умовах воєнного стану.

16 вересня 2025 року ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 під час його затримання у порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , у останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy M21 imei: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 синього кольору в чохлі зеленого кольору з сім-карткою НОМЕР_3 .

Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 17.09.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002179 від 01.07.2025.

17 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Орган досудового розслідування вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю його збереження як речового доказу, оскільки вилучений в ході обшуку мобільний телефон можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема спілкування і переписку, у яких ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_7 фізичною розправою у разі, якщо вона не відмовиться від спадщини на його користь.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що вилучений мобільний телефон, може містити спілкування і переписку, у яких ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_7 фізичною розправою у разі, якщо вона не відмовиться від спадщини на його користь.

Враховуючи, що власником/володільцем зазначеного майна є підозрюваний ОСОБА_5 , не накладання арешту може призвести до його знищення, приховування, спотворення тощо.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а власником майна не доведено необґрунтованість поданого клопотання чи відсутність потреби у накладенні арешту.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0002179 від 01.07.2025, яке виявлено та вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_5 , який відбувся 16.09.2025, а саме мобільний телефон марки «Samsung Galaxy M21», imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_2 , синього кольору з сім-карткою НОМЕР_3 , із забороною розпорядження, користування та відчуження ним з метою збереження речових доказів та їх подальшого експертного дослідження.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1