Справа № 486/1706/25
Провадження № 1-кс/467/160/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянув у судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області клопотання слідчого СВ ВП №3 Вознесенського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, громадянина України, зареєстрований в АДРЕСА_1 та фактично проживає в АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0000258 від 01.08.2025 року,

в с т а н о в и в :

26.09.2025 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 26.09.2025 року надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 Вознесенського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , не маючи законних джерел прибутку, володіючи злочинними зв`язками із особами, які займаються незаконним виготовленням та обігом особливо небезпечних психотропних речовин та особами, які здійснюють незаконний збут таких речовин, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи аналогічну з ОСОБА_7 мету незаконного збагачення, обрав джерелом доходу діяльність, пов`язану із незаконним збутом на території міста Південноукраїнськ, Миколаївської області особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, таким чином втупивши з ОСОБА_7 у попередню злочинну групу.

Так, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та спосіб, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбали у невстановленої в ході досудового розслідування особи не менше як 1 (один) поліетиленовий зіп пакет із вмістом паперового згортку та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому вони почали незаконно зберігати при собі з метою збуту.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, 06.06.2025 приблизно в обідній час, ОСОБА_6 перебуваючи разом з ОСОБА_7 в приміщенні кв. АДРЕСА_3 , керуючись корисливим умислом, направленим на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, незаконно, за грошові кошти в сумі 200 гривень збув ОСОБА_8 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,1926 г, котру в подальшому остання добровільно видала працівникам поліції відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

За таких обставин, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберігання з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та спосіб, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбали у невстановленої в ході досудового розслідування особи не менше як 1 (один) паперовий згорток із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому вони почали незаконно зберігати при собі з метою збуту.

У денний час доби, 03.09.2025 в м. Південноукраїнськ, Миколаївської області співробітниками поліції відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини PVP, в ході якого ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний та корисливий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, незаконно, протиправно, повторно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за грошові кошти в сумі 300 гривень збув ОСОБА_9 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» №3782-ХII від 23.12.1993 року), 1 (один) паперовий згорток із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, масою у складі речовини 0,0462 г., котру в подальшому ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

За таких обставин, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберігання з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

Також, у невстановлені в ході досудового розслідування дату, час та спосіб, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбали у невстановленої в ході досудового розслідування особи не менше як 1 (один) паперовий згорток із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, яку в подальшому вони почали незаконно зберігати при собі з метою збуту.

У денний час доби, 24.09.2025 в м. Південноукраїнську Миколаївської області співробітниками поліції відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини PVP, в ході якого ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний та корисливий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, незаконно, протиправно, повторно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за грошові кошти в сумі 300 гривень збув ОСОБА_9 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» №3782-ХII від 23.12.1993 року), 1 (один) паперовий згорток із вмістом порошкоподібної кристалічної речовини, вагою близько 0.1 (один) г., що містить в своєму складі наркотичний засіб (психотропну речовину) у невстановленій досудовим розслідуванням кількості, котру в подальшому ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

За таких обставин, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберігання з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

24.09.2025 о 17:52 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25.09.2025 ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію дій підозрюваного, на теперішній час виникла необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, не оспорюючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, просив звернути увагу на те, що станом на 18.06.2025 року, після проведення експертизи по першому епізоду кримінального правопорушення, була можливість притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та припинення розповсюдження небезпечних речовин і невідомо, з якою метою органом досудового розслідування було прийнято рішення дозволити продовження такої протиправної діяльності. Свідки у справі є наркозалежними, тож їх свідчення є сумнівними. ОСОБА_6 в свій час також допомагав працівникам поліції, був свідком та понятим. Ризики, заявлені в клопотанні не підтверджені жодними доказами і є припущенням сторони обвинувачення. ОСОБА_6 хворіє, нещодавно переніс інсульт, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Мати підозрюваного готова допомагати йому у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просив клопотання задовольнити частково, застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дієвість якого може бути забезпечена наглядом працівників поліції, застосуванням засобу електронного контролю.

ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав пояснення свого захисника, зазначив, що не переховуватиметься від слідства, працівники поліції добре його знають, є батьки, які можуть допомогти, у зв`язку із поганим станом здоров`я йому постійно потрібно відвідувати лікаря, купувати ліки, тому просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Щодо стану свого здоров`я повідомив, що є інвалідом ІІІ групи, на початку 2020 року переніс інсульт. Документи щодо інвалідності зараз відновлює, після чого надасть суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно норм ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч.1 ст.183 КПК України).

Відповідно до вимог п.5 ч.2. ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ ВП №3 Вознесенського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000258 від 01.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

25.09.2025 у межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

протоколом огляду місця події від 06.06.2025 в ході якого виявлено та вилучено в ОСОБА_10 психотропну речовину, обіг якої заборонено, котру остання напередодні придбала в ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; висновками експерта №СЕ-19/115-25/9578-НЗПРАП від 18.06.2025 та №СЕ-19/115-25/14666-НЗПРАП від 05.09.2025, за результатами яких встановлено, що надані на експертизу кристалічні речовини містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; матеріалами контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки психотропних речовин від 03.09.2025; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 24.09.2025 року, іншими доказами.

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності вини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тому є підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_6 може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування триває, у зв`язку з чим існує необхідність проведення слідчих (розшукових) дій, а ОСОБА_6 у випадку незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , є також доведеним та продовжує існувати, оскільки злочин (за підозрою) був вчинений з корисливих мотивів та не був спонтанним, в той час як ОСОБА_6 не працевлаштований і не має постійного доходу, що дає підстави вважати, що в подальшому підозрюваний може продовжити займатись злочинною діяльністю (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). На підтвердження існування цього ризику свідчать також відомості про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, зокрема, вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.11.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України, що є умисним злочином проти власності, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

За наявності зазначених ризиків, суд вважає за необхідне обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Та обставина, що підозрюваний має постійне місце проживання та певні соціальні зв`язки, має батьків та однією сім`єю проживає з жінкою без укладення шлюбу, висновків суду не спростовує оскільки він підозрюється у вчиненні злочину спільно з особою, з якою проживає однією сім`єю. Отже, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому суд враховує стан здоров`я підозрюваного і зазначає, що відомості, які свідчать про неможливість забезпечення йому належного медичного обслуговування адміністрацією установи попереднього ув`язнення наразі відсутні.

Оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд зробив висновок, що для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відсутні передумови, оскільки жодна особа не висловила бажання поручитись за підозрюваного, особисте зобов`язання не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки вважає, що такий запобіжний захід за існування ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України є недостатнім, крім того, слід зауважити, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину за місцем свого проживання, отже обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту підвищить ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

При визначенні розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу підозрюваного, який раніше судимий за вчинення умисного тяжкого кримінального правопорушення, має певні соціальні зв`язки, майновий стан підозрюваного, який не працює, однак застава може бути внесена не тільки підозрюваним, а й іншими особами.

Зважаючи, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як перспектива втрати застави у меншому розмірі не буде достатнім стримуючим заходом для підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, і саме такий розмір застави, з урахуванням доведених ризиків і особи підозрюваного, може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя зробив висновок про задоволення клопотання слідчого, обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 372, 376 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Вознесенського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000258 від 01.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 17 години 52 хвилин 23 листопада 2025 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, 17 години 52 хвилин 24 вересня 2025 року.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі протягом строку її дії.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 23 листопада 2025 року включно.

З моменту внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 23 листопада 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику негайно після її проголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали складено і проголошено 29.09.2025 року о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1