Справа № 481/1439/25
Провадж.№ 1-кп/481/109/2025
В И Р О К

іменем України

29.09.2025 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі головуючої по справі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 11 вересня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новополтавка, Миколаївської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України,

Установив :

Органом дізнання встановлені наступні обставини, які не опорються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, тобто в умисному невиконанні обмежувального припису, а саме у тому, що 05.08.2025 Новобузьким районним судом Миколаївської області у цивільній справі № 481/1 175/25 (провадження №2-о/481/103/2025), ухвалено рішення про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 , якому визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на 6 місяців та покладено обов`язки, а саме: заборонено ОСОБА_3 наближатися на відстань меншу 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4 ; заборонено ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_4 ; заборонено ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб з ОСОБА_4 .

На виконання вказаного рішення суду 21.08.2025 посадовими особами ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 ознайомлено під підпис про встановлення відносно нього обмежувального припису та вище перерахованих тимчасових заходів, обмеження його прав, попереджено про кримінальну відповідальність за його невиконання за ст. 390-1 КК України.

Однак, 08.09.2025 у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на порушення прав та законних інтересів ОСОБА_4 , нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання вищевказаного рішення суду. Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим з вищезазначеним рішенням суду, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч вимогам ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до якої видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, знаючи про встановлені вищевказаним рішенням суду заборони, в період з 08.09.2025 по 15.09.2025 в соціальній мережі «Facebook» в додатку «Messenger» вів листування з потерпілою ОСОБА_4 , в якому погрожував останній та ображав її нецензурною лайкою.

Протиправними діями ОСОБА_3 порушено права та законні інтереси ОСОБА_4 як особи, яка є постраждалою від систематичного домашнього насильства, а також заподіяно шкоду суспільним відносинам, що забезпечують нормальну регламентовану законодавством діяльність суду та органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобіганню та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор подав до суду клопотання від 25.09.2025 про розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000172 від 11.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.390-1 КК України у спрощеному провадженні.

Обвинуваченим подано заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.390-1 КК України, тобто в умисному невиконанні обмежувального припису, згоден із встановленими досудовим розслідуванням фактами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Захисник ОСОБА_5 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду з встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), надав заяву, згідно якої не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 також подала письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як кримінальний проступок.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності притягувався, однак вважається таким, що судимості не має відповідно до ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога, на військовому обліку перебуває, служби за контрактом та за мобілізацією не проходить (а.к.п. 108-119).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Беручи до уваги викладене, враховуючи наявність обставини, яка пом`якшує покарання та наявність обтяжуючої покарання обставини, а також враховуючи те що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення яке відноситься до кримінального проступку, тяжких наслідків від кримінального правопорушення не наступило, його ставлення до скоєного, майновий стан, суд приходить до висновку що з метою виправлення обвинуваченого та з метою попередження вчинення ним нових злочинів, міру покарання ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ст.390-1 КК України у вигляді апробаційного нагляду.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не вбачається.

Визначене таким чином покарання обвинуваченому на переконання суду буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним проступку, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та судові витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 368- 371, 373- 374, 381-382, 394, 532 КПК України, суд

Ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два ) роки.

На підставі ч. 2 ст.59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання рахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, в іншій частині може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1