Провадження № 1-кп/175/2040/25
02 грудня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
ВСТАНОВИВ:
В провадження суду надійшли матеріали вищевказаного клопотання.
Перевіривши доводи клопотання та долучені до нього матеріали досудового розслідування, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є СД Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Краматорської окружної прокуратури Донецької області.
Вживалися заходи, спрямовані на встановлення особи, яка може бути причетною до вчинення вказаного кримінального правопорушення, але, на теперішній час встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, не виявилося можливим.
На даний час із дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше 3-х років.
Під час досудового розслідування здобути докази та встановити особу, вину у вчиненні кримінального правопорушення не представилося можливим, про підозру у даному кримінальному провадженні нікому не повідомлено.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
За правилами п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження за наявності таких підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді штрафу від ста п?ятдесяти до двохсот п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
В ході досудового розслідування були проведені дії, направлені на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили. Однак, здобути докази та встановити осіб, винних у вчиненні даного кримінального правопорушення не представилося можливим, про підозру у даному кримінальному провадженні нікому не повідомлено.
Верховний Суд у постанові № 130/38/20 від 22.04.2021 висловив позицію, що системне тлумачення ст. 49 КК України вказує на імперативність цієї норми кримінального закону, а тому суд, встановивши наявність підстав для застосування положень зазначеної статті, зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Отже, на думку суду, у зв`язку з тим, що з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, минуло більше трьох років, строки давності його закінчились і особу, яка його вчинила, не встановлено, необхідно закрити вказане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Згідно п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, визначено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Транспортні засоби можуть бути визнані знаряддям злочину не лише тоді, коли вони використовувалися для безпосереднього заволодіння чужим майном, а й тоді, коли без їх використання вчинення злочину було неможливим чи надто складним (п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10).
Також, судом враховано, що згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на даний час триває.
Україна перебуває у стані війни з російською федерацією. З метою виконання поставлених завдань з оборони держави необхідні транспортні засоби, у тому числі автомобілі.
Відповідно до ст. 17 Конституції України, Збройні сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються завдання з оборони України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26 лютого 2022 року за №186-р вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.
Будь яких заяв, скарг та клопотань щодо стану досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та судового розгляду, а також повернення автомобіля не надходило.
Зважаючи на викладені обставини, на думку суду конфіскація автомобіля в дохід держави надасть можливість передати вказаний автомобіль Збройним Силам України, що безумовно буде відповідати суспільним інтересам.
Крім того, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 284, 314, 369-372 КПК України, суд
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1