Справа № 349/1325/25
Провадження № 1-кп/349/147/25
В И Р О К

іменем України

20 листопада 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селищі Домбаровський-3 Оренбурзької області російської федерації, зареєстрований за адресою проживання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, такий, що навчається в університеті "Україна", одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, учасник бойових дій, визнаний особою з інвалідністю другої групи, офіційно не працює, однак виконує різноманітні будівельні роботи, непридатний та виключений з військового обліку, раніше несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких встановлених судом обставин.

Згідно ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2024 року, яка набрала законної сили 13 вересня 2024 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 років.

Будучи належним чином ознайомлений з вказаною постановою суду, ОСОБА_3 не виконав вказане судове рішення в частині позбавлення його права керування транспортними засобами та 15 лютого 2025 року приблизно о 13 год 25 хв, керував транспортним засобом Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Галицькій,2 в с.Вербилівці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, та був зупинений працівниками відділення поліції №4 ( м.Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області .

За вказаним фактом поліцейським було винесено щодо ОСОБА_3 постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн.

Окрім того працівниками поліції було складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП .

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2025 року, яка набрала законної сили 25 березня 2025 року, за результатами розгляду вказаного протоколу, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Отже внаслідок таких умисних, протиправних дій ОСОБА_3 постанова Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2024 року, яка набрала законної сили 13 вересня 2024 року, в частині позбавлення права керування транспортними засобами не була ним виконана, чим порушено один із основних принципів судочинства - обов`язковість виконання судових рішень.

Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання про те, що знав про постанову суду, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами, однак не маючи посвідчення водія та будучи в стані посттравматичного стресового розладу після війни продовжував керувати транспортним засобом. Усвідомлює, що вчинив кримінальне правопорушення, повністю сплатив штрафи , які буди накладені на нього постановами суду та запевнив, що більше таке не повториться.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 382 КК України, оскільки він вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В судовому засіданні було досліджено такі документи, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема:

- вимогу слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 ( м.Рогатин) ОСОБА_5 від 29 вересня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався ;

- довідку-характеристику на ОСОБА_3 , видану виконавчим комітетом Рогатинської міської ради від 29 вересня 2025 року №02-28/2801, відповідно до якої він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- довідку комунального некомерційного підприємства "Рогатинська центральна районна лікарня" від 29 вересня 2025 року №132 про те, що ОСОБА_3 на обліку в нарколога та психіатра не перебуває;

- листи-відповідді відділення поліції №4 ( м.Рогатин) від 30 вересня 2025 року та 11 листопада 2025 року про те, що ОСОБА_3 штрафи , які йому були призначені постановами суду, сплатив.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно з досудової доповіді, складеної 06 листопада 2025 року Івано-Франківським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється, як середній. Дослідження інформації, що характеризує особу, умови його життєдіяльності, відносини у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Враховуючи висновок з досудової доповіді, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, навчається в університеті, є учасником бойових дій, за місцем проживання харектиризується позитивно, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, визнаний особою з інвалідністю другої групи, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, повністю сплатив штрафи в справах про адміністративні правопорушення, позицію прокурора в судових дебатах, який просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, тому суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах мінімальної санкції, передбаченої ч.1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік із застосуванням ст.75 КК України.

Згідно ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.4 ст.75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначені тривалості іспитового строку та обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд враховує характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, наведені дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання.

На підставі наведеного, суд визначає для обвинуваченого іспитовий строк тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Таке призначене покарання з подальшим звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України на думку суду є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, та буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішувались судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Речові докази та документи суду не надавались.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373- 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 382 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 ( один ) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 1 ( один ) рік з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один ) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_3 правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які передбачені ст.78 КК України.

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1