Березівський районний суд Одеської області
04.12.2025
Справа № 494/2095/25
Провадження № 1-кс/494/579/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2025 року м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю слідчого СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ,
Слідчий слідчого відділу Березівського РВП ГУНП в Одеській області, звернувшись до слідчого судді із вказаним клопотанням просила надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Миколаївського району, Одеської області, громадянина України, українця, неодруженого, з середньо спеціальною освітою, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді старшого навідника 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
15.10.2023 солдата ОСОБА_4 звільнено з посади старшого водія 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_3 та тим же наказом призначено на посаду старшого навідника 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , ВОС - 143803А, шпк «старший солдат».
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Відповідно до вимог ст. ст. ст. ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.
Згідно із ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відрядження відпустки або лікування.
Однак, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді старшого навідника 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 20.02.2024 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану) без поважних причин та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, проводячи його на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.
Обставинами, які дають підстави для обґрунтованої підозри солдата ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення та застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України є зібрані у кримінальному провадженні докази.
Станом на теперішній час, підозрюваний ОСОБА_4 не з`являється до слідчого відділу Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для проведення слідчих дій, про причини неприбуття не повідомив.
На виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України, оперативні співробітники здійснили виїзди за вказаною адресою місця реєстрації та проживання підозрюваного ОСОБА_4 , однак встановити місцезнаходження останнього не вдалось.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та заслуженого покарання, переховується від органів досудового розслідування, може скоїти нові кримінальні правопорушення, та вже вчинив тяжке умисне кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить дозволити затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Березівського районного суду Одеської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області клопотання підтримала та просила задовольнити на підставах, викладених у такому.
Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши думку учасника справи, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до переконання про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
29.08.2025 року складено письмове повідомлення про підозру солдату ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Обставинами, які дають підстави для обґрунтованої підозри солдата ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення та застосування запобіжного заходу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України є зібрані у кримінальному провадженні докази, зокрема:
- повідомлення (заява) командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення солдатом ОСОБА_4 ;
- рапорт командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 , доповідь командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 про самовільне залишення частини (без зброї) солдатом ОСОБА_4 , витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 № 148 від 20.02.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 »;
- акт службового розслідування, допит свідка ОСОБА_9 ;
- інші матеріали кримінального провадження.
Станом на теперішній час, підозрюваний ОСОБА_4 не з`являється до слідчого відділу Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для проведення слідчих дій, про причини неприбуття не повідомив.
На виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України, оперативні співробітники здійснили виїзди за вказаною адресою місця реєстрації та проживання підозрюваного ОСОБА_4 , однак встановити місцезнаходження останнього не вдалось.
Згідно рапорту ст.о/у СКП Березівського РВП ГУНП в Одеській області від 13.09.2025 року вбачається, що в ході виконання доручення встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_4 за місцем свого проживання та реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 , відсутній.
02.10.2025 року слідчим СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області було винесено постанову про оголошення підозрюваного в розшук та зупинення досудового розслідування.
Згідно рапорту ст.о/у СКП Березівського РВП ГУНП в Одеській області від 04.10.2025 року, в ході виконання доручення військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оперативними працівниками СКП Березівського РВП ГУНП в Одеській області 03.10.2025 року було оголошено в державний розшук та заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №016504 від 03.10.2025 року.
Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 5 ст.407 КК України карається позбавленням волі на п`яти до десяти років.
На підставі ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.
Згідно із ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.
Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 176 КПК України, тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом; запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.
Згідно до вимог ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.189, п.4 ч.1 ст.190 КПК України, суд вважає доведеним обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України.
Крім того, суд приходить до висновку про існування ризиків, передбачених п. п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та існування обставини зазначеної у п.1 ч.4 ст.189 КПК України, так як з долучених до клопотання копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 самовільно залишив місця служби, а також не з`явився вчасно на службу без поважних причин.
З огляду на наведене, суд вважає, що є підстави для задоволення поданого клопотання.
Керуючись ст.ст. 177-179, 183, 188-190, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Миколаївського району, Одеської області, громадянина України, українця, неодруженого, з середньо спеціальною освітою, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді старшого навідника 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановити строк дії ухвали суду не більше 6-ти місяців із дати її постановлення.
Організацію виконання ухвали суду доручити працівникам СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 .
Ухвала суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 04.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1