Справа № 229/2568/22
13 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу матеріали
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
Обвинуваченим ОСОБА_3 в судовому засіданні було заявлено клопотання про відмову від захисника ОСОБА_5 , посилаючись на те, що адвокат не здійснює належний захист його процесуальних прав, тому він бажає захищати себе у даному провадженні в подальшому самостійно.
Вислухавши прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_3 , думку захисника, яка вважає можливим відмову від захисника ОСОБА_3 , суд дійшов наступних висновків.
На підставі ст. 54 КПК підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Якщо підозрюваний, обвинувачений наполягає на відмові від захисника, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані організувати зустріч захисника з підозрюваним, обвинуваченим.
В той же час відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КПК України, зокрема, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його.
Враховуючи численні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про необхідність забезпечення участі захисника у даному кримінальному провадженні для захисту його інтересів, то, враховуючи обставини даного кримінального провадження, суд дійшов переконання, що вони вимагають участі захисника для захисту інтересів обвинуваченого ОСОБА_3 .
Також суд вказує, що за ч. 3 ст. 54 КПК України відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 КПК України, для здійснення захисту за призначенням.
При цьому суд зазначає, що за п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право, зокрема, на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених КПК, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.
Отже, на всіх стадіях кримінального провадження закон забезпечує особу, яка підозрюється, обвинувачується або засуджена у вчиненні кримінального правопорушення, можливістю мати захисника як обраного нею, так і призначеного їй. Забезпечена така особа й можливістю відмовитися від захисника або замінити його відповідно до вимог процесуального закону.
Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не поширюється на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти.
Під час реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки на підставі ст. 49 КПК захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду.
Отже, особа, яка отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника за призначенням з особистих мотивів за відсутності обґрунтованих підстав для цього.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2024 року по справі № 748/1972/19.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа має право обрати собі адвоката в разі, якщо є можливість оплатити його послуги. Особа, якій надається безоплатна юридична допомога, не має права обирати захисника. У випадках, коли безоплатно призначений захисник явно не виконує своїх обов`язків, органи влади мають позитивне зобов`язання замінити його.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 4 вересня 2024 року по справі № 216/966/22.
Натомість, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про порушення права на захист у зв`язку з неналежним виконанням захисником своїх професійних обов`язків.
При цьому в даному кримінальному провадженні суд визначив участь захисника обов`язковою.
Таким чином за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_3 суд, упевнившись, що останній не має наміру самостійно залучити іншого захисника за договором, а також оскільки суд дійшов висновку, що участь захисника у даному провадженні для захисту інтересів ОСОБА_3 є обов`язковим, то суд вважає, що у задоволенні клопотання обвинуваченого про відмову від представлення його захисту адвокатом ОСОБА_5 та взагалі відмови від захисту його інтересів адвокатом, слід відмовити.
Керуючись ст. 42, 49, 54 КПК України, -
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про відмову від захисника ОСОБА_5 та про самостійний захист своїх інтересів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1