Справа №705/5989/25
1-кп/705/1039/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000628 від 25.09.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Танське, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, вдівця, не працюючого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. ст. 126, ч. 2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І . Історія провадження.

02 жовтня 2025 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області від прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000628 від 25.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. ст. 126, ч. 2 ст.125 КК України.

Ухвалою суду від 02.10.2025 призначено до розгляду вказаний обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників кримінального провадження.

ІІ. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 10.09.2025 близько 20 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу власниці будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_7 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою завдання фізичного болю останній, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в той час, коли потерпіла сиділа на дивані, правою рукою схопив її за горло та стиснув його, завдавши тим самим потерпілій фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Він же, 10.09.2025 близько 20 год. 15 хв. перебуваючи в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу власниці будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, після вчинення відносно ОСОБА_7 насильницьких дій та

отриманого на зазначені дії зауваження від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є її сином, на підґрунті виниклого конфлікту із останнім, з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в той час, коли потерпілий сидів на стільці, переглядаючи телевізор та не спостерігав за діями ОСОБА_2 , останній кулаком своєї правої руки завдав йому один удар в область лобної ділянки з лівого боку та один удар стопою правої ноги в область обличчя потерпілого, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, мілких внутрішньошкіряних крововиливів лобної ділянки голови, які згідно висновку судово-медичної експертизи №05-7-01/538 від 30.09.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

III. Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурором заявлене клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_9 , у якій ОСОБА_2 зазначає, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 125 КК України, що він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Також, потерпілий ОСОБА_8 у своїй заяві від 30.09.2025 повідомила про надання згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_7 у своїй заяві від 30.09.2025 також повідомила про надання згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України

Із урахуванням наведеного та на виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглядати в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

IV. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Частина 2 статті 1 КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КК України, умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

V. Висновки та мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд обвинувального акту в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час дізнання не оспорював встановлені обставини і надав свою згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, що підтверджується доданою до обвинувального акту заявою від 30.09.2025, в якій останній підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, враховує особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Танське, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянин України, який має середню освіту, вдівець, не працює, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Відповідно до характеристики Дмитрушківської сільської ради № 19-04/107 від 30.09.2025 року гр. ОСОБА_2 дійсно зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , в склад сім`ї: мати ОСОБА_10 , 1959 р.н., брат ОСОБА_11 , 1982 р.н., дочка ОСОБА_12 , 2014 р.н., ОСОБА_13 , 2015 р.н., син ОСОБА_14 , 2017 р.н. За період проживання на території сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони. Дисциплінований, скромний, ввічливий. В громадських місцях поводиться задовільно. В спілкуванні з людьми простий. Скарг на гр. ОСОБА_2 до старостату сільської ради від сусідів та жителів села не поступали.

Обвинувачений не перебуває на спеціальному обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який, хоча в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, проте на шлях виправлення не став, виходячи з принципів та засад призначення покарання, оскільки фактично покарання у виді штрафу передбачає разову дію, тобто, вичерпує саме в момент сплати штрафу, суд вважає, що в контексті даної справи не буде в повній мірі досягнуто мети покарання, а саме виправлення засудженого, тому вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_2 покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 150 годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді 50 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань остаточно визначити призначити покарання у виді 200 годин громадських робіт

На думку суду, саме завдяки тому, що даний вид покарання передбачає обов`язок вчинення засудженим певних дій протягом певного часу, буде забезпечено досягнення належного виховного ефекту та утримає обвинуваченого від вчинення нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 56, 66, 67, 125 КК України, ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.;

- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1