Справа №705/1046/25
Провадження №1-кп/701/111/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року Маньківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000635 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу, в якому просить змінити розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.11.2024р., встановивши її у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень.

Мотивуючи означене клопотання захисник вказує на те, що судом згаданою ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 13.11.2024 у справі № 757/52961/24-к. в межах кримінального провадження № 0000635 від 23.07.2024 за ч. 1 ст. 255-2 КК України, до, на той час, підозрюваного ОСОБА_7 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.01.2025.

При цьому, слідчим суддею було визначено підозрюваному ОСОБА_7 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 968 200 грн., у разі внесення якої на підозрюваного були покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю: не відлучалися із населеною пункту, в якому він проживає (Черкаська обл.). без дозволу слідчого, прокурора або суду: повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024 року; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

14.11.2024 заставодавцем ОСОБА_16 , за підозрюваного було внесено заставу, у встановленому слідчим суддею розмірі 1 968 200 грн.), у зв`язку з чим ОСОБА_7 , було звільнено з-під варти під заставу з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В подальшому, покладені на ОСОБА_7 , обов`язки, передбачені сі. 194 КПК України неодноразово продовжувались. Востаннє обов`язки продовжені ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 23.09.2025 у справі № 705/1046/25 строком на два місяці, тобто до 22.11.2025 включно, як зазначає захисник в своєму клопотанні.

Отже, відповідно до вимог ч. 4 ст. 202 КПК України з 14.11.2024 і по даним час до обвинуваченого ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024 застосований запобіжний захід у виді застави.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 14.04.2025 у справі № 705/1046/25 було призначено підготовче судове засідання по матеріалах обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 11 КПК.

Згідно вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду. - до Вищого антикорупцінного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Захисник вважає, що наразі наявні обґрунтовані підстави для зміни запобіжного заходу, шляхом зменшення розміру визначеної слідчим суддею застави, у розмірі 650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 968 200 (один мільйон дев`ятсот шістдесят вісім тисяч двісті) грн., які внесені заставодавцем ОСОБА_16 , з огляну на наступні обставини.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчим, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - гримання під вартою.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим ,покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншою підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується: 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого: 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше: 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч.ч. 1. 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

В той же час, матеріали справи не містять жодних прямих або опосередкованих доказів, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час.

При цьому, слід вказати, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Однак, матеріали справи таких доказів не містять.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази (та й будь-які взагалі), які б свідчили про те, що обвинувачений ОСОБА_7 , має намір та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

За таких обставин, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, за відсутності доказів, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання такому ризику або ризикам, є всі підстави для зміни запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 , шляхом зменшення розміру визначеної слідчим суддею застави, адже існування ризиків, передбачених ст. 177 К11К України в даному випадку може бути обґрунтоване виключно гіпотетично.

Крім того, слід вказати на те, що упродовж дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, а саме з 13.11.2024 він жодного разу не порушив його умов та не вчиняв жодних дій. спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином і не порушував своїх процесуальних обов`язків, що вказує на відсутність обґрунтованих підстав для подальшого продовження дії запобіжного заходу у виді застави, у визначеному слідчим суддею розмірі, позаяк це суперечить меті застосування такого запобіжного заходу.

Поряд з цим, захисник звертає увагу і на те, що ОСОБА_7 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей (докази наявні в матеріалах справи), що беззаперечно підтверджує наявність у нього міцних сталих соціальних зв`язків.

Також, захисник звертає увагу суду і на те, що ОСОБА_7 , має низку захворювань (докази наявні в матеріалах справи), які з урахуванням їх симптомів. важкості перебігу та можливих ускладнень, фізично унеможливлюють існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого від № 7725 КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради, у ОСОБА_7 , діагностовані наступні захворювання: ІХС. Вазоспастична стенокардія; Гіпертонічна хвороба ІІ ст.; Недостатність мітрального клапана 2 ст. Серцева недостатність ІІ ст. із помірно заниженою ФВЛШ.; Гіпертензивна нефропатія: Асептичний некроз голівок обох стегнових кісток. Двобічний коксартроз ІІ-ІІІ ст. Розгинально-привідні конрактури обох кульшових с-бів.; Порушення ритму по типу суправентрикулярної, шлуночкової екстрасистолії.

Крім того, у зв`язку з прогресуванням вказаних захворювань ОСОБА_7 , з 25.11.2025 було встановлено 3 групу інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 25.11.2025 (копія додається).

Вказані обставини, є самостійною підставою для зміни запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_7 , оскільки виключають наявність або у всякому випадку зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, адже останній за своїм станом здоров`я не має фізичної можливості вчинити дії, передбачені зазначеною нормою процесуального законодавства.

Необхідно вказати і на те, що ОСОБА_7 , на даний час є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 23610 грн. на місяць, що підтверджується довідкою ПФУ від 23.10.2025 № 9000 5407 6433 7020 (наявна в матеріалах справи). Крім того, ОСОБА_7 , з 03.06.2025 працює у ПП «ГАРАНГ-Р» на посаді юриста та отримує заробітну плату у розмірі 8100 гри. на місяць без врахування податкових відрахувань (заробітна плата є диференційованою та в максимальному значені не перевищує 8 266,46 грн.). що підтверджується довідкою ПП «ГАРАНТ-Р» від 24.10.2025 (наявна в матеріалах справи).

За таких обставин, загальний сукупний дохід обвинуваченого ОСОБА_7 , складає 23610 грн. пенсії + 6670 грн. заробітної плати в середньому значені (за вирахуванням податкових відрахувань) - 30280 грн.

Отже, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 968 200 (один мільйон дев`ятсот шістдесят вісім тисяч двісті) грн., визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_17 , від 13.11.2024 у справі № 757/52961/24-к. перевищує сукупний місячний дохід ОСОБА_7 , у 65 разів та перевищує сукупний річний дохід обвинуваченого більш ніж у п`ять разів, що однозначно свідчить про її необґрунтованість та завідому непомірність.

В той же час, наявність у ОСОБА_7 , перелічених вище хронічних та гострих захворювань та встановлення останньому групи інвалідності обумовлює необхідність тривалого та дороговартісного лікування, яке обвинувачений позбавлений можливості отримати внаслідок відсутності достатньої кількості грошових коштів та неможливості отримання таких коштів у позику, оскільки вже має заборгованість у сумі 1 968 200 грн. перед ОСОБА_18 ,. який є заставодавцем.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про те що обвинувачений ОСОБА_7 , враховуючи розмір його сукупного доходу, необхідність утримання двох малолітніх дітей та забезпечення гідних умов власного життя, внаслідок застосування запобіжного заходу у виді застави у розмірі 1968200 грн. та як наслідок, виникнення заборгованості - на вказану суму перед третьою особою - заставодавцем ОСОБА_18 , фактично штучно позбавляється можливості отримати належне та професійне медичне лікування, що таким чином порушує його конституційне право на медичну допомогу, а відтак не може вважатись допустимим навіть з метою забезпечення цілей кримінального провадження заданих обставин.

Також, захисник звертає увагу суду і на явну невідповідність визначеного ОСОБА_7 , альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 968 200 грн., в той час як іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні, яким на стадії досудового слідства був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу, в подальшому судом був визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302 800.00 грн.

Таким чином, відносно ОСОБА_7 , на думку захисника безпідставно застосований більш обтяжливий запобіжний захід, аніж до інших обвинувачених у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024, що жодним чином не обґрунтовується обставинами справи та наявними доказами.

Відповідно до положень частин 1. 4. 5. 11 ст. 182 КГІК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход-держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою етап і 183 цього Кодекс).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1)щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину. - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2)щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину. - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб:

3)щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Враховуючи вищевикладені обставини щодо відсутності об`єктивних доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , протягом усього часу досудового розслідування та упродовж судового розгляду справи, приймаючи до уваги наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, відсутність фактів затягування судового процесу та зриву судових засідань, наявні захворювання ОСОБА_7 , та необхідність їх належного лікування, його матеріальне становище та інші обставини, відповідно до наведених положень чинного процесуального законодавства, слід дійти висновку про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді застави, шляхом зменшення її розміру до 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гри., що в достатній мірі зможе забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, визначених кримінальним процесуальним законодавством.

Обвинувачений ОСОБА_7 , та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував на задоволення клопотання та просив відмовити в його задоволенні.

Вивчивши клопотання, долучені докази, заслухавши позицію учасників провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 201 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід, його захиснику гарантується право на звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 13.11.2024 у справі № 757/52961/24-к в межах кримінального провадження № 0000635 від 23.07.2024 за ч. 1 ст. 255-2 КК України, до підозрюваного ОСОБА_7 , було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.01.2025. При цьому, слідчим суддею було визначено підозрюваному ОСОБА_7 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 650 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 968 200 грн., у разі внесення якої на підозрюваного були покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю: не відлучалися із населеною пункту, в якому він проживає (Черкаська обл.). без дозволу слідчого, прокурора або суду: повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024 року; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

14.11.2024 заставодавцем ОСОБА_16 , за підозрюваного було внесено заставу, у встановленому слідчим суддею розмірі (1 968 200 гри.), у зв`язку з чим ОСОБА_7 , було звільнено з-під варти під заставу з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В подальшому, покладені на ОСОБА_7 , обов`язки, передбачені сі. 194 КПК України неодноразово продовжувались. Востаннє обов`язки продовжені ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 12.11.2025 у справі № 705/1046/25 строком на два місяці, тобто до 12.01.2026 включно.

Враховуючи процесуальний статус особи заявника, суд приходить до висновку про наявність у захисника обвинуваченого права на звернення з клопотанням в порядку ст. 201 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри (обвинувачення), в межах передбачених КПК України, суд не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які чітко викладені в клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу та у відповідній ухвалі слідчого судді, подальших клопотаннях про продовження запобіжного заходу та відповідних ухвалах суду, що також встановлено під час судового розгляду відповідних клопотань.

Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що на даному етапі провадження не суд вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз наданих доказів об`єктивно пов`язують обвинуваченого ОСОБА_7 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розгляду пред`явленого обвинувачення, що узгоджується з практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Вирішуючи питання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує положення, які передбачені КПК України, вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Суд при вирішенні даного клопотання сторони захисту приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж ґрунтується на презумпції того, що з перебігом строку розгляду справи можуть зменшуватись ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу сторона обвинувачення має наводити доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз.

Разом з цим, судовим розглядом, на даній стадії, встановлено, що ризики, які були встановлені на момент застосування запобіжного заходу не втратили свою актуальність та продовжують існувати, що свідчить про актуальність заявлених ризиків відповідно до статті 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно такий запобіжний захід повинен бути обраний пропорційно до наявних ризиків та в світлі фактичних обставин справи, задля недопущення порушень прав особи обвинуваченого та меті, яку переслідує кримінальне провадження.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді застави з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в редакції ухвали суду від 12.11.2025р., а саме:

1) прибувати до прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2) повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися за межі України та на тимчасово окуповані території України без дозволу прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні № 0000635 від 23.07.2024р.

строк дії яких встановлено по 22.11.2025 року, включно є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак суд не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині даної ухвали.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, суд оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується та виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про залишення клопотання про зміну запобіжного заходу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 22, 26, 176-178, 182, 201, 314, 372, 376, 392, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_14 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у кримінальному провадженні №0000635 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255-2 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали витовлено та проголошено 19.12.2025 року.

Суддя ОСОБА_1