Справа № 562/3941/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 22.10.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Здолбунів, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого востаннє 07.07.2020 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23.04.2019 року та остаточно призначено покарання у виді 5-ти років 1-го місяця позбавлення волі. Звільненого ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 09.01.2023 умовно-достроково на невідбутий строк -1 рік 8 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він будучи раніше неодноразово судимим востаннє, 07.07.2020 року, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України на строк 5 років 1 місяць позбавлення. Після звільнення з місць позбавлення волі на підставі ухвали про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, на шлях виправлення не став, відповідних висновків не зробив та повторно, вчинив новий умисний злочин корисливої спрямованості. Зокрема, ОСОБА_4 , 21.10.2025 року, приблизно о 23 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), діючи з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання негативних наслідків, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, перебуваючи в дворі багатоповерхового житлового будинку № 125 по вулиця Нова у місті Здолбунів, Рівненської області, діючи повторно, шляхом відчинення водійський дверцят автомобіля марки «Mercedes-Benz» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1994 року випуску, який перебуває у постійному розпорядженні та користуванні ОСОБА_5 проник в салон автомобіля та за допомогою ключа запалювання, який знаходився в замку запалювання, завів двигун та розпочав рух даним автомобілем по м. Здолбунів, Рівненської області, однак виїхавши на проїжджу частину автомобільної дороги Городище Рівне Староконстянтинів, 170 км. + 500 м. з координатами (50.31.4 Пн.26.13.21 Сх.), у зв`язку з технічними неполадками автомобіля залишив його на узбіччі дороги, таким чином незаконно заволодівши ним, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 180 775,48 грн. (сто вісімдесят тисяч, сімсот сімдесят п`ять гривень, сорок вісім копійок).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, не заперечував фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують та дав суду показання аналогічні до формулювання обвинувачення. Зазначив, що про скоєне шкодує. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву від 02.12.2025 року, у якій зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, просила судовий розгляд провести без її участі, що з огляду на положення ст. 325 КПК України не перешкоджає розгляду справи за її відсутності. При обранні міри покарання обвинуваченому поклалася на думку суду.

У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 ускоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в незаконному заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує, що кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, думку потерпілого, позицію прокурора, особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, свою вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданих збитків шляхом повернення краденого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст. 75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного основного покарання, обставин, що характеризують обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

Згідно зі ст. 77 КК України, у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Наведений перелік є вичерпним.

Враховуючи, що ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з огляду на правову позицію, яка висловлена в постанові від 21 червня 2023 року колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 953/6732/22, додаткове покарання у виді конфіскації майна суд не застосовує.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи становлять 11588 грн. 20 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Запобіжні заходи по кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 на період іспитового строку наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області (справи №562/3520/25) скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , 1994 року випуску, який зберігається на території відділення поліції № 6 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - повернути потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , 1994 року випуску виданого на ім`я ОСОБА_5 , яке повернуто потерпілій ОСОБА_5 під розписку - залишити власнику;

- три фрагменти слідів пальців рук, недопалок цигарки з маркуванням «file», які здано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції № 6 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області - знищити;

- мобільний телефон марки «Redmi 9А» моделі М2006С3LG чорного кольору з чохлом чорного кольору та сім картку мобільного оператора «Водафон Україна», з абонентським номером НОМЕР_2 , який повернуто ОСОБА_4 під розписку - залишити у власності ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 11588 грн. 20 коп.

Документи кримінального провадження № 0000397 залишити в матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1