Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
01 жовтня 2025 року селище Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши на підготовчому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Романів кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, -
В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.
Справа підсудна Романівському районному суду і підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово. Обвинувальний акт відповідає вимогам закону. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України немає. Учасники провадження не заперечували щодо призначення справи до розгляду. Клопотання обвинувачених про проведення судового розгляду справи у форматі закритого провадження не підлягають задоволенню, оскільки ними не зазначено підстав, визначених статтею 27 КПК України, та не обґрунтовано, що відкритий розгляд завдасть шкоди їх інтересам.
В ході судового провадження прокурором, в порядку статті 315 КПК України, заявлено клопотання про обрання щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Зокрема, даний запобіжний захід прокурор вважає за необхідне застосувати з метою запобігання вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень, спробам останньої переховуватися від суду та впливати на потерпілого і свідків.
Обвинувачена ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора не заперечила, пояснила що не з`являлася до суду через брак коштів на проїзд. Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_8 зауважив, що відсутні доказі наявності ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, просив обрати щодо його підзахисної менш серйозний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримав, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити частково та обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Суд вважає, що під час судового провадження встановлено наявність частини ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Так встановлено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує їй у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для неї наслідки суд вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є небезпідставним.
З огляду на наявність інформації про перебування в провадженні Любарського районного суду Житомирської області нерозглянутих кримінальних проваджень щодо ОСОБА_5 , також опосередковано є небезпідставним ризик вчинення нею інших правопорушень.
Тому з метою нівелювання таких ризиків, застосування до обвинуваченої запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
При цьому суд вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань, зокрема те, що після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду такі показання отримуються усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
З матеріалів кримінального провадження та в ході розгляду клопотання не встановлено будь яких відомостей про наявність фактів погроз чи іншого незаконного впливу на потерпілого, членів його сім`ї чи свідків події з боку ОСОБА_9 , що на переконання суду свідчить про недоведеність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України.
При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в статтею 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, соціальні зв`язки обвинуваченої, вік, майновий та сімейний стан, зокрема те, що обвинувачена раніше не судима, є особою молодого віку, перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, та запевнив, що не буде ухилятися від суду.
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 цієї ж статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , її вік, характеризуючі матеріали, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої і виконання нею процесуальних обов`язків.
Водночас, на переконання суду, є можливість запобігти існуючим ризикам шляхом застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_5 особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора чи суду за кожною вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання перебування, роботи; утриматись від спілкування із свідками та потерпілим не інакше як в присутності прокурора чи судді.
З огляду на наведені обставини, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 314-316 КПК України, суд, -
Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, який провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні 07 жовтня 2025 року о 15 годині 30 хвилин в залі судових засідань в приміщенні Романівського районного суду Житомирської області за адресою смт. Романів Житомирської області, вул. Небесної Сотні 86/10, та на який викликати прокурора, потерпілого, його представника, обвинувачених та їх захисників.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу задовольнити частково.
Застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та зобов`язати її прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати наступні обов`язки:
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи перебування, місця роботи;
- утриматись від спілкування із потерпілим і свідками у даному кримінальному провадженні, не інакше як в присутності прокурора чи судді.
Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу закінчується 30 листопада 2025 року і дані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 на строк дії ухвали.