УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 Справа №607/558/26 Провадження №1-кс/607/404/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000306 від 23.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000306 від 23.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яке вилучене 07.01.2026 під час проведення огляду місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: транспортний засіб марки «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 .

Дане клопотання мотивує тим, що зазначений транспортний засіб має значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000306 від 23.01.2025.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак у поданому клопотанні просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Власник майна, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, що в силу вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно із статтею 131 КПК України арешт є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із вимогами частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Встановлено, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000306 від 23.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

02.01.2026 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_5 надано дозвіл на проведення обшуку у транспортному засобі марки «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 з метою виявлення та вилучення мобільних телефонів, флеш-накопичувачів, записників, нотаток, аркушів паперу, копії паспортів, а також планшетів, комп?ютерної техніки, ноутбуків - шляхом копіювання інформації, яка міститься на відшукуваній комп?ютерній техніці на цифровий носій.

07.01.2026 під час проведення огляду місцевості за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено транспортний засіб марки «Toyota Camry», н.з. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , який на момент огляду був зачинений та власник автомобіля відсутній, через що транспортний засіб вилучено та поміщено на майданчик для тимчасового тримання автомобілів, за адресою місто Заліщики, вулиця Крушельницької, 25.

08.01.2026 вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Як вбачається із змісту клопотання, метою накладення арешту на транспортний засіб є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке може бути призначене за ч. 3 ст. 332 КК України, однак в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані, які свідчили б про доведеність обґрунтованої підозри, на підставі яких можна зробити висновок про пов`язаність ОСОБА_4 з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 332 КК України.

Відтак слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна, не надано доказів на підтвердження того, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що суперечить вимогам п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, та позбавляє слідчого суддю можливості вирішити питання про арешт майна відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Таким чином, враховуючи положення п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України такий захід забезпечення як арешт майна не може бути застосовано у даному кримінальному провадженні, а відсутність доказів на підтвердження того, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, свідчить про відсутність підстав вважати щодо необхідності накладення арешту на майно ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання за вчинення вказаного злочину у випадку визнання судом винуватим останнього у його вчиненні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1