КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/516/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 405/5139/25 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - 309 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді у складі колегії суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 10.10.2025, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Ширяївського району Одеської області, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, без утриманців, який проходить військову службу в Збройних Силах України у званні молодшого сержанта, на посаді командира бойової машини командир 1 відділення берегової оборони 2 взводу берегової оборони 5 роти берегової оборони НОМЕР_1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого згідно із положеннями ст. 89 КК України, -

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 12 години 06 хвилин 10.10.2025 до 12 години 06 хвилин 14.11.2025.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.11.2025.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що триває досудове розслідування у межах кримінального провадження № 0000479 від 13.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, встановлена обґрунтованість підозри, врученої ОСОБА_7 у межах даного кримінального провадження.

ОСОБА_7 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, який з 13.08.2025 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 34, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду командира бойової машини командир 1 відділення берегової оборони 2 взводу берегової оборони 5 роти берегової оборони НОМЕР_1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , діючи з недбалістю, в порушення вимог ст.ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 14.02.2025 в порушення п.п. 2.1 (а) та 2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі ПДР, п. 2.1 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.9 водієві забороняється: a) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами будь-якої категорії, керував автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Керуючи вказаним транспортним засобом в світлу пору доби, рухаючись зі сторони м. Миколаїв у напрямку м. Бобринець Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_7 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) ПДР (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за… технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху.

Під час подальшого руху у вказаному напрямку, ОСОБА_7 діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, порушуючи законодавство України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, щодо прямої заборони керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, ігноруючи вимоги п. 13.1 ПДР, (п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.), не дотримався безпечної дистанції, враховуючи швидкість свого руху та дорожню обстановку та те, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, приблизно о 16 годині 20 хвилин, здійснюючи рух по автомобільній дорозі Н-14 «Миколаїв-Кропивницький-Олександрівка» на 122 км + 108 м Кропивницького району Кіровоградської області, грубо порушуючи вимоги п. 12.3 ПДР (п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), на заокругленні дороги ліворуч щодо його напрямку, маючи об`єктивну можливість на своїй смузі, завчасно виявити перешкоду для руху, яка виражалася у наявності мопеда ZS110F, без реєстраційного номерного знаку під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку біля правого краю дороги, внаслідок, чого допустив зіткнення з останнім.

Тобто, порушення зазначених вимог ПДР водієм ОСОБА_7 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталась, та у результаті якої водій мопеду ZS110F ОСОБА_10 та пасажир автомобіля «Volkswagen Passat» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці пригоди.

ОСОБА_7 14.08.2025 повідомлено про підозру, а 02.09.2025, слідчим суддею застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наразі строк досудового розслідування продовжено до 14.11.2025.

Закінчити розслідування до вказаного часу не є можливим, оскільки для всебічного, повного й неупередженого розслідування всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих дій.

Вказане потребує додаткового часу, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що на даний час необхідність у раніше обраному підозрюваному ОСОБА_7 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою не відпала, оскільки заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися і не припинили існування: ризик переховування від досудового розслідування та /або суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Обґрунтовує свої доводи тим, що клопотання слідчого про продовження тримання ОСОБА_7 під вартою не відповідає вимогам ст. 199 КПК України, слідчим не обґрунтовано причин, з яких заявлені ризики не зменшились, а жоден інший, більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти ризикам, заявленим у клопотанні.

При цьому, матеріали клопотання містять характеризуючі документи на особу підозрюваного, що свідчать на користь ОСОБА_7 та які необґрунтовано залишені поза увагою слідчим суддею.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000479 від 13.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Обставини вчинення кримінальних правопорушень, як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наведені вище.

Підозра, повідомлена ОСОБА_7 за вчинення даного кримінального правопорушення обґрунтована.

Слід зауважити, для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Підозра ОСОБА_7 (факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення) підтверджується такими доказами як от: рапорт працівника правоохоронних органів від 13.08.2025 про реєстрацію повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; протокол огляду місця ДТП від 13.08.2025; протокол огляду місця події від 13.08.2025; протокол огляду місця події від 17.08.2025; висновки експерта №3048 від 14.08.2025, №1389 від 10.09.2025, №1390 від 12.09.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 14.08.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 від 14.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 22.09.2025; протокол проведення слідчого експерименту від 14.08.2025.

Отже, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні необережного особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи до десяти років.

Інкриміноване кримінальне правопорушення з особливо кваліфікованим його складом.

Наслідки вчиненого кримінального правопорушення тяжкі й непоправні у вигляді смерті двох осіб.

Також, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховує, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, без утриманців, військовослужбовець ЗСУ, мав нагороди, бойові поранення (черепно-мозкові травми, струс головного мозку, акубаротравму), не судимий з огляду на положення ст. 89 КК України, притягався до кримінальної відповідальності, притягався до адміністративної відповідальності, зокрема за ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП (двічі).

Разом із тим, колегія суддів вважає, що з урахуванням серйозності висунутої проти ОСОБА_7 підозри, тяжкості та безальтернативності виду покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, при вчиненні якого, крім того, законом не передбачається можливість звільнення від його відбування з випробуванням, є підстави вважати наявним з боку підозрюваного ризик переховування від органів досудового розслідування та суду шляхом залишення місця проживання, території міста та/або області, що безумовно буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Також, наявний ризик незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, з метою можливої зміни ними наданих раніше показань.

Таким чином, можливо стверджувати, що слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання слідчого дійшов до правильного висновку про існування раніше встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, що ці ризики з часом не зменшились й не припинили своє існування.

Заявлений в клопотанні слідчим та прокурором запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

При цьому, у встановлений строк досудове розслідування закінчити не видається за можливе, а тому строк досудового розслідування продовжений, слід ще провести ряд слідчих дій: отримати висновки інженерно-транспортної та судово-медичної експертиз, з урахуванням отриманих висновків експертиз, вирішити питання про зміну врученої підозри, виконати інші слідчі дії, виконати вимоги ст. 290 КПК України, ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування.

У зв`язку із встановленням вказаних обставин, наявністю обґрунтованої підозри, передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що не зменшились й не припинили існування, врахуванням особи підозрюваного ОСОБА_7 та конкретних обставин злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, забезпечення належної поведінки підозрюваного та завдань кримінального провадження застосуванням більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного є неможливим.

З огляду на зазначене, колегія суддів залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін як законну, а апеляційну скаргу захисту залишає без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 10.10.2025, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 12 години 06 хвилин 10.10.2025 до 12 години 06 хвилин 14.11.2025, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4