Справа № 145/2121/20
Провадження №1-кп/145/12/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2026 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 07.11.2020 до ЄРДР за № 0000052, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.07.2012 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 30.01.2018 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільнений з місць позбавлення волі після відбуття покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тиврівського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 07.11.2020 до ЄРДР за №0000052, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 11.04.2011 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 09.06.2011 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 04.05.2012 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 05.07.2012 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 30.01.2018 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не пoгашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин.

Так, 04.11.2020, біля 17 год, ОСОБА_4 , перебуваючи в одній із кімнат квартири АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_5 , помітив на тумбочці мобільний телефон марки "Huawei" лінійки "Huawei Р" моделі "Smart Z" в корпусі синього кольору. Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, на грунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив на особисте збагачення підійшов до даної тумбочки та шляхом вільного доступу, умисно взяв у руки вказаний вище мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 , та поклав до кишені свого одягу, після чого вийшов з квартири та розпорядився ним на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілому матеріальної шкоди, яка згідно з висновком експерта Вінницького відділення КНІСЕ № 7577/20-21 від 18.11.2020 складає 2878,80 грн.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності щодо вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, визначених ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, може бути закрито та обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, перебіг давності не зупинявся.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, матеріальна шкода відшкодована, претензій ні до кого не має.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, враховуючи заяву потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

За змістом ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка, вчинена повторно карається пробаційним наглядом на строк від трьох до п`яти років або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відтак, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, в розумінні ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до положень ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у постанові від 06.12.2021 (справа № 521/8873/18) вказує, що слід звернути увагу на те, що імперативний обов`язок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності покладено на суд, а не на підозрюваного, обвинуваченого чи захист, які мають право заявити відповідне клопотання. Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального права, суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно до положень ст. 285 КПК роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 04 листопада 2020 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі та яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом установлено, що ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.12.2025 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук, ухвалою від 23.01.2026 судове провадження поновлено.

Водночас суд зазначає, що строк давності, який визначений відповідно до п. 3 ч. 1 ст.49 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , становить п`ять років з дня його вчинення, тобто вказаний строк минув 04 листопада 2025 року. Перебіг давності не зупинявся, у період перебігу строку давності обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягувався, від суду не ухилявся. Обвинувачений був оголошений в розшук після спливу строків давності.

Також суд звертає увагу, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Судом було роз`яснено обвинуваченому його право наполягати на продовженні судового розгляду та доведенні своєї невинуватості, однак обвинувачений ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

З урахуванням того, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, минуло п`ять років, суд, враховуючи позицію сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд дійшов переконання про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, процесуальні витрати за проведення експертиз, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-288, 369-372, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1