Справа № 274/6320/25 Провадження № 1-в/0274/893/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, -

в с т а н о в и в:

на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання ДУ "Райківська виправна колонія (№ 73)" з проханням на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 4 ст. 70 КК України визначити порядок застосування покарання засудженому ОСОБА_3 за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2025 та Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2025.

Представник адміністрації у поданій суду заяві просив розглянути справу у його відсутності, подання підтримав з підстав, викладених в ньому.

Прокурор та засуджений про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, кожен окремо звернувся з заявою про розгляд провадження без їх участі. В поданій до суду заяві прокурор не заперечив проти задоволення подання.

Суд не визнає явку прокурора, представника установи виконання покарань та засудженого в судове засідання обов`язковою, а відтак вважає за можливе розглянути подання без їх присутності.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7, "Про практику призначення судами кримінального покарання" за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений:

-07.10.2022 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. Кримінальне правопорушення вчинене 19.07.2021. Вирок набрав законної сили: 01.11.2023.

- 01.04.2025 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. Кримінальне правопорушення вчинене 12.09.2024. На підставі ч. 1 ст. 71 за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2022, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Строк покарання ухвалено рахувати з 01.04.2025. Зараховано у строк покарання період перебування під вартою на підставі вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2022, а саме: з 20.07.2021 по 09.03.2022 включно та з 22.08.2024 по 31.03.2025 включно. Вирок набрав законної сили: 20.05.2025.

- 08.04.2025 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Кримінальне правопорушення вчинене 18.08.2024. На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2022 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Строк покарання ухвалено рахувати з дня затримання засудженого. Вирок набрав законної сили: 09.05.2025.

Таким чином, при ухваленні вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2025 при визначенні остаточного покарання за правилами ст. 70 КК України не було враховано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2025, і тому питання про застосування остаточного покарання має бути вирішено місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність застосування положень ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України, визначивши покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2025 більш суворим за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2025.

Остаточне покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2025 слід визначити на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2022 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Початок строку відбування покарання засудженим та періоди перебування засудженого під вартою, які підлягають зарахуванню у строк покарання, визначені вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2025.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

подання державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" задовольнити.

За наявності щодо засудженого ОСОБА_3 вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2025, яким його засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2025, яким його засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2022, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, визначити покарання:

- на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2025 більш суворим за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2025 визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- на підставі ст. 71 КК України до покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.04.2025 частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2022 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Роз`яснити, що початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_3 та періоди перебування засудженого ОСОБА_3 під вартою, які підлягають зарахуванню у строк остаточного покарання, визначені вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2025.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1