Справа №642/3795/18
Провадження №1-кп/639/21/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова, в режимі відеоконференції, обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням по кримінальному провадженню, зареєстрованому 25.03.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000756 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.09.2011 за ч. 5 ст. 185 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна (14.06.2012 вирок переглянуто ВССУ, застосовано ст. 69 КК України, остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі); звільненого 17.07.2014 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 09.07.2014,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання захисник ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та закриття кримінального провадження мотивуючи це тим, що з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення минули строки давності.

Обвинувачений ОСОБА_6 також в судовому засіданні підтвердив суду, що розуміє суть обвинувачення, наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 49 КК України, йому відомо, що дані обставини не є реабілітуючими та згоден із зазначеними наслідками.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання сторони захисту, просив закрити кримінальне провадження за спливом строків давності. Наслідки закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 49 КК України потерпілому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судовим розглядом встановлено, що з 10.08.2018 в провадженні Новобаварського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 25.03.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000756 за обвинуваченням ОСОБА_6 .

25.12.2025 прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні звернувся до суду з обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням у кримінальному провадженні, зареєстрованому 25.03.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000756, де дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України.

Згідно обвинувального акту 24.03.2018 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував біля будинку №190/4 по вул. Полтавський шлях у м. Харкові, де розмовляв зі своєю дружиною на підвищеному тоні. В цей момент мимо них проходила ОСОБА_9 , яка почула сварку та зробила зауваження ОСОБА_6 , на що останній висловився нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_9 , після чого остання пішла до себе до дому та розповіла своєму сину ОСОБА_8 щодо події та образ зі сторони ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_8 вийшов на вулицю та направився до місця, де знаходився ОСОБА_6 і між ними стався конфлікт.

ОСОБА_6 , діючи умисно з хуліганських спонукань, маючи на меті показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, у вечірню пору доби в присутності інших людей, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, демонструючи грубу силу та бажаючи спричинити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/401-А/18 від 16.05.2018 наступні тілесні ушкодження: синці на волосистій частині голови, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Загалом хуліганські дії продовжувались приблизно 10 хвилин, потерпілий ОСОБА_8 розуміючи подальшу небезпеку для свого життя та здоров`я, після безпосереднього спричинення йому тілесних ушкоджень, направився до себе до дому, звідки його каретою швидкої медичної допомоги було доставлено до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О. І. Мещанінова» ХМР, де надано своєчасну медичну допомогу, а ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, завдяки чому хуліганські дії були припинені.

Таким чином, ОСОБА_6 пред`явлено змінене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, з кваліфікацією його дій погодився, фактичні обставини,викладені у зміненому обвинувальному акті не оспорював.

Потерпілий ОСОБА_8 підтвердив показання обвинуваченого, з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.1 ст.296 КК України також погодився, вказав, що будь-яких претензій до ОСОБА_6 він не має.

Згідно ст. 44 КК України та ч.1 ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Ст. 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України є кримінальним проступком.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України було вчинено, тобто згідно обвинувального акту - 24.03.2018.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання сторони захисту, з часу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, пройшло більше 7 (семи) років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст.49 КК України.

З огляду на викладене, судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що останній ухилявся від суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_6 підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_6 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності до винесення остаточного рішення по справі буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частини 1 статті 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціалістів, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Згідно правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.09.2022 у справі №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст.124 КПК України витрати на проведення судових експертиз необхідно віднести на рахунок держави.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді згідно вимог ч. 4 ст. 174, п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно скасувати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки в подальшому застосуванні цього запобіжного заходу відпала потреба.

Керуючись п. 2 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст. 284, 288, 350, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756 від 25.03.2018 року - закрити.

Застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави - скасувати.

Повернути заставодавцеві - ОСОБА_10 заставу в сумі 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) грн., внесену ним 04.04.2018 на рахунок № 6674 в Державному казначействі України, МФО 820172, , отримувач ТУ ДСА України в Харківській області, в якості застави за ОСОБА_6 .

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2018, яке було вилучено 25.03.2018 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 190/4, а саме: сокиру з дерев`яною ручкою, сокиру чорного кольору у чохлі та знищити після набрання ухвалою законної сили.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у загальній сумі 1144 (тисячу сто сорок чотири) грн. 00 коп. - віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3