Провадження №1-кп/523/923/26
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

09.01.2026 м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 15 січня 2025 року та за №0000883 від 09 травня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, на момент вчинення злочину проходив військову службу за мобілізацією на посаді номера обслуги першого кулеметного відділення кулеметного взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11.08.2022 вироком Овдіопольского районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-19.09.2022 вироком Суворовського районного суду міста Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 07.06.2024 на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси на підставі ст. 81-1 КК України умовно-достроково для проходження військової служби;

-03.09.2025 вироком Пересипського районного суду міста Одеси за ч. 3 ст. 357, ч. 1, 4 ст.358, ст. 71, 72, 81-1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців 29 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2025 року близько 05 год 00 хв ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ст. 185 КК України, достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, установлений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому продовжено, маючи протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у 4-му травматологічному відділенні КНП «МКЛ № 11» ОМР за адресою: вул. Віталія Нестеренка, 5, м. Одеса, зайшов до палати № 1, де на одному з ліжок побачив мобільний телефон марки «iPhоne 12», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , належний ОСОБА_6 . Надалі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, під час дії на території України воєнного стану, таємно викрав вказаний мобільний телефон, вартістю 10718,25 грн, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на зазначену суму.

Крім того, 19 лютого 2025 року близько 04 год 30 хв ОСОБА_5 , маючи протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в урологічному відділенні КНП «ООДКЛ» ООР за адресою: вул. Віталія Нестеренка, 3, м. Одеса, зайшов до палати № 4, де на одній з тумбочок побачив мобільний телефон «Samsung A55», ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , та мобільний телефон «Samsung A52», належний ОСОБА_7 . Надалі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, під час дії на території України воєнного стану, таємно викрав вказані мобільні телефони, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 13623,33 грн.

Крім того, 08 травня 2025 року в період часу з 06 год 35 хв по 07 год 30 хв ОСОБА_5 , маючи протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» по вул. Академіка Заболотного, 26/32, в м. Одеса, пройшов до будівлі «Обласний пологовий будинок» та знаходився на другому поверсі. Побачивши в палаті №12 через відкриті двері сумку чорного кольору, належну ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов у приміщення палати та, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, під час дії на території України воєнного стану, таємно викрав вказану сумку, в якій знаходився мобільний телефон «Samsung A32» в корпусі графітового кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , вартістю 3645,00 грн, а також навушники «TWS Proowe Charm» чорного кольору, вартістю 900,00 грн. Після чого ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 4445,00 грн.

Крім того, 18 травня 2025 року в період часу з 06 год 35 хв по 07 год 30 хв ОСОБА_5 , маючи протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» по вул. Академіка Заболотного, 26/32, в м. Одеса, пройшов до будівлі лікарні та знаходився на другому поверсі у відділенні гемодіалізу. Побачивши через відкриті двері в палаті № 511 сплячу жінку ОСОБА_9 та поруч з нею її речі, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов у приміщення палати та, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, під час дії на території України воєнного стану, таємно викрав мобільний телефон «Redmi Note 125S» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 , вартістю 3935,00 грн, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 3935,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та пояснив, що за обставин, зазначених в обвинувальних актах, вчинив крадіжки мобільних телефонів, а також сумки, в якій також був мобільний телефон і навушники, на території різних медичних установ у м. Одеса. У вчиненому розкаювався, просив призначити мінімальне покарання.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Захисник, адвокат ОСОБА_4 , просила суд врахувати обставиною, що пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надіслали суду клопотання про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавленні волі на строк 6 років.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів і витрат на їх проведення.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши інформацію, що характеризує його особу, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав повністю, розкаявся), особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за кримінальні правопорушення проти власності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, проходив військову службу в лавах Збройних Сил України.

Згідно зі ст. 66, КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наслідків, що настали, враховуючи позицію сторін кримінального провадження, висловлену в дебатах, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Оскільки кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив до постановлення попереднього вироку, тому остаточне покарання йому слід визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Потерпілим ОСОБА_6 у межах кримінального провадження пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого, в якому позивач просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь заподіяну кримінальним правопорушенням майнову шкоду в розмірі 10 718,25 грн.

Обвинувачений позовні вимоги потерпілої визнав в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно зі ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Під час судового розгляду підтверджено наявність безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями обвинуваченого і майновою шкодою, заподіяною потерпілому, в розмірі 10 718,25 грн, яка підтверджується матеріалами провадження та не оспорюється обвинуваченим, тому позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають задоволенню.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 24.09.2025 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який надалі продовжувався. До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Судом установлено, що на стадії досудового розслідування застосовувався захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 09 червня 2025 року у справі №523/10485/25, який підлягає скасуванню.

У порядку ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 124, 127, 128, 368-371, 373, 374 КПК України, ст.1166 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (місяців).

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Пересипського районного суду міста Одеси від 03 вересня 2025 року, більш суворим, призначеним цим вироком , призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початком строку відбування покарання ОСОБА_5 за цим вироком вважати момент набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 10 718,25 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави:

-1591 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 копійок у рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи № СЕ-19/116-25/8220-ТВ від 09.04.2025;

-1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок у рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи № СЕ-19/116-25/8778-ТВ від 18.04.2025;

-1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок у рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи № СЕ-19/116-25/16322-ТВ від 10.07.2025;

-1782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок у рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи № СЕ-19/116-25/16320-ТВ від 10.07.2025.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 09 червня 2025 року у справі № 523/10485/25.

Речові докази:

-телефон марки «Samsung» білого кольору, телефон марки «SONY EXPERIA» зеленого кольору, телефон марки «НТС» чорного кольору, телефон марки «НТС» чорного кольору, телефон марки «Samsung» чорного кольору, телефон марки «Lenovo» білого кольору, телефон марки «Nokia» білого кольору, телефон марки «Alkotel» чорного кольору, sim-карта МТС, які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ № RIC 2010573, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1, повернути обвинуваченому;

-мобільний телефон марки «Samsung» А55, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , залишити потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьоїстатті 349 КПК України, може бути подана до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1