н/п 1-кс/953/7264/25
"07" листопада 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
07.11.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання першого заступника керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , в якому вона просить накласти арешт на автомобіль: «Фольксваген Гольф», р.н. НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_4 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігати автомобіль на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: Харківська обл., Берестинський район, с. Сахновщина, вул. Аеродромна, 2.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 05.11.2025, близько 10:15, на автодорозі "Сахновщина-Нагорне" поблизу с. Лебедівка Саховщинської селищної ради Берестинського району Харківській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 ), керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф», р.н. НОМЕР_1 , не обрав безпечну швидкість руху та прийоми керування, внаслідок чого допустив наїзд на Мотоблок «Кентавр», з причепом, без реєстраційних номерів, який рухався попереду в попутному з ним напрямку, під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким в причепі перебувала дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Внаслідок ДТП, мотоблок перекинувся, водій мотоблока від отриманих травм у вигляді сукупної травми тіла загинув на місці події, а його дружина госпіталізована каретою швидкої медичної допомоги до медичного закладу з діагнозом перелом ребер, пневмоторакс.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України слідчим ОСОБА_8 , 06.11.2025, винесено постанову про визнання речовим доказом автомобілю: «Фольксваген Гольф», р.н. НОМЕР_1 , який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Метою накладення арешту на транспортний засіб, автомобіль: «Фольксваген Гольф», р.н. НОМЕР_1 , є забезпечення збереження речового доказу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль: «Фольксваген Гольф», р.н. НОМЕР_1 , належить громадянину ОСОБА_4 .
За таких обставин на даний час виникла необхідність в арешті автомобілю: «Фольксваген Гольф», р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майдані зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Харкові відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012 року. А також з метою виключити можливість розпоряджатись вказаним транспортним засобом, тобто продавати, відчужувати, переміщувати або змінювати без відома органів суду, прокуратури та слідства місце його збереження, змінювати його зовнішній вигляд зі слідами, отриманими внаслідок ДТП.
На підставі викладеного зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судово-автотехнічної експертизи, транспортнотрасологічної та інших авто-технічних експертиз.
Сторона обвинувачення зазначає, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку його власника чи фактичного користувача.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
До канцелярії суду надійшла заява захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , в якій він просить провести судове засідання без його участі, проти задоволення заяви не заперечує (а.с. 23).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
05.11.2025 з 16.15 год. до 17.30 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на автодорозі "Сахновщина-Нагорне" поблизу с. Лебедівка Саховщинської селищної ради Берестинського району Харківській області, проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.11.2025, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 4-13).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на спеціальному майданчику зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів, який розташований за адресою: Харківська обл., Берестинський район, с. Сахновщина, вул. Аеродромна, 2.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт «Фольксваген Гольф», р.н. НОМЕР_1 , який належить громадянину Польщі ОСОБА_10 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: Харківська обл., Берестинський район, с. Сахновщина, вул. Аеродромна, 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1