Справа № 569/3972/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Рівненським міським судом Рівненської області та ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" подання начальника ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" ОСОБА_6 про призначення остаточного покарання за наявності двох вироків, що набрали законної сили,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" ОСОБА_7 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з поданням про призначення остаточного покарання за наявності двох вироків, що набрали законної сили.

В обґрунтування клопотання зазначила, що в державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Засуджений 10.07.2025 Рівненським міським судом Рівненської області за ст. 309 ч.3, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили - 11.08.2025. Разом з тим, ОСОБА_5 засуджений 22.05.2022 Рівненським районним судом Рівненської області за ст. 307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з 22.05.2025. Зараховано у строк покарання період затримання з 26.03.2024 по 27.03.2024 включно з розрахунку день за день, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. Зараховано у строк покарання період цілодобового домашнього арешту з 27.03.2024 по 25.05.2024 включно з розрахунку: три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 09.10.2025 вирок Рівненського районного суду Рівненської області змінено. Зменшено призначене основне покарання, із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. Таким чином, у ОСОБА_5 наявні два вироки, що набрали законної сили.

У судовому засіданні представника ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" ОСОБА_4 подання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що вироки необхідно виконувати самостійно.

Засуджений підтримав позицію прокурора.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, вказане питання вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 року, суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого.

Як слідує з роз`яснень, що викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Також в порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Об`єднаної палати від 15.02.2021 у справі №760/26543/17, якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

За юридичною силою та за правовим значенням ухвалені вироки є рівними та такими, що підлягають обов`язковому та безумовному виконанню (ч. 2 ст. 21 КПК).

На думку суду, застосувати ст. ст. 70, 71 КК у даному випадку не можливо, оскільки внаслідок цього суд повинен погіршити становище засудженого. Будь-яка зміна правового становище особи, на погіршення такого стану, може відбутись лише шляхом ухвалення юридично найважливішого судового акту - вироку. Постановлення ухвали, яка змінить правове становище засудженого, погіршивши його, буде порушенням принципів кримінального процесуального права, в тому числі призведе до зміни змісту обох вироків, що за кримінальним процесуальним законом може мати місце лише під час ухвалення вироку та/або під час перегляду судового рішення вищою інстанцією. Самостійна зміна вироку, судом першої інстанції, кримінальним процесуальним законом не передбачена.

Як встановлено судом, 10.07.2025 року вироком Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Вказаний вирок набрав законної сили 11.08.2025.

Крім того, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 22.05.2025 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацію всього його майна. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 09.10.2025 року вирок змінено в частині призначеного основного покарання. Зменшено призначене основне покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, до 3 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Враховуючи те, що під час постановлення Рівненським міським судом Рівненської областівироку від 10.07.2025 року, вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 22.05.2025 року законної сили не набрав, а тому не міг бути врахований під час призначення покарання ОСОБА_5 за вироком від 10.07.2025 року, суд приходить до висновку, що вказані вироки підлягають окремому виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10.07.2025 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання, із випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 22.05.2025 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацію всього його майна, який ухвалою Волинського апеляційного суду від 09.10.2025 року змінено в частині призначеного основного покарання, зменшено призначене основне покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, до 3 років позбавлення волі, в решті вирок залишено без змін виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1