Справа № 502/1952/25
УХВАЛА

18 листопада 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою та

клопотання захисника про зменшення розміру застави

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0001076 від 29.07.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнюс Литовської Республіки, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення:

- за ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями сприяння їх вчиненню вказівками, вчинені щодо кількох осіб, з корисливих мотивів;

-за ч. 1 ст. 369 КК України за кваліфікуючими ознаками - пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та третій особі будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

В ході судового розгляду у відповідному кримінальному провадженні, 18.11.2025 прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн з покладенням, у разів внесення застави, на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а саме ч. 3 ст. 332 КК України за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, обвинуваченому відомі місця та схеми перетину державного кордону України, у зв`язку із чим, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може вдатись до спроб переховування від суду. Крім того, обвинуваченому відомі анкетні дані та місця мешкання основних свідків, які допитані лише під час досудового розслідування, що дає прокурору підстави вважати, що обвинувачений може вдатися до спроб незаконного впливу на них. Також, на думку прокурора, обвинувачений може штучно затягувати судовий розгляд та вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, продовжити реалізацію свого корисливого умислу, спрямованого на отримання грошових коштів від незаконної діяльності з організації незаконного перетину державного кордону України та вчинити інші злочини.

Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим прокурор просив суд задовольнити клопотання.

Стосовно обов`язків, яких буде достатньо для покладення на обвинуваченого у разі внесення ним застави, прокурор зазначив обов`язок обвинуваченого з`являтися за викликом до прокурора та суду, повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання роботи та навчання, а також утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та вказав, що ризики, на які посилається у своєму клопотанні прокурор, є абстрактними, а прокурором не додано доказів, що вказані ризики продовжують існувати на даний час і що для запобігання вказаним ризикам недостатнім буде застосування більш м`яких запобіжних заходів. Зі свого боку захисник клопотав про зменшення обвинуваченому розміру застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки в обґрунтування розміру застави, який прокурор вказує у своєму клопотанні, сторона обвинувачення посилається на припущення, а саме - ймовірність неодноразового зайняття обвинуваченим діяльністю у вчиненні якої він обвинувачуєтеся, з корисливих мотивів та отримання доходу від такої діяльності. На думку захисника, саме визначений ним у клопотанні розмір застави, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, буде достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши заявлені клопотання, проаналізувавши відповідні положення законодавства, судом встановлено наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Статтею 177 КПК України передбачено, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з цим ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 , серед іншого, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, оскільки санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає безальтернативне основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

В ході розгляду клопотання судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді, до обвинуваченого 15.08.2025 р. було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого було в подальшому продовжено в ході підготовчого провадження в суді та який спливає 04.12.2025 та до вказаного строку неможливо завершити судове провадження у зв`язку з відкладенням судового розгляду на 08.12.2025.

Обґрунтованість повідомленої обвинуваченому підозри з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України була встановлена слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання до нього відповідного запобіжного заходу і не може бути перевірена судом до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду відповідного кримінального провадження.

Враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим, на переконання суду, вказана обставина з урахуванням множинності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , свідчить про існування ризику вчинення ним нового кримінального правопорушення, а також існування можливості переховуватися від суду.

Крім того, у кримінальному провадженні не допитані свідки сторони обвинувачення, у зв`язку із чим існує можливість впливу на них обвинуваченого у разі його перебування на волі, оскільки вони йому знайомі. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора в частині продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище обвинуваченого, який є багатодітним батьком та офіційної роботи чи джерел доходів не має, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, та з урахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2025 року становить 3028 грн, а також тієї обставини, що сторона обвинувачення, висловлюючи у клопотанні прохання щодо визначення розміру застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб обґрунтовує відповідний розмір припущеннями, а не конкретними фактами, вважає за необхідне визначити заставу у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Таким чином клопотання прокурора і захисника щодо визначення розміру застави підлягають частковому задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України з урахуванням їх переліку згідно позиції прокурора з цього питання в судовому засіданні, а також відповідних встановлених судом ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Клопотання захисника задовольнити частково.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України, продовжити на 60 днів, до 16.01.2026 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою припиняє свою дію після 16.01.2026 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 151 400 грн, що становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, анкетні дані яких зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акта, складеного у даному кримінальному проваджені з приводу обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 та повідомити про це уповноваженого прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та суддю Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити до відповідної установи місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В цій частині ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, в цій частині набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1