ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/9314/25
№ провадження 1-в/646/386/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового засідання:

прокурор Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3

засуджений ОСОБА_4 ,

представник Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова в режимі відеоконференції матеріали заяви

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нова Олександрівка Великобурлуцького району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Харківського апеляційного суду від 02 травня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Основ`янського районного суду міста Харкова від засудженого ОСОБА_4 надійшла заява про приведення вироку Харківського апеляційного суду від 02 травня 2024 року стосовно нього у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 24 вересня 2025 року відкладено судове засідання з розгляду вказаної заяви на 02 жовтня 2025 року.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12) просив суд вирішити дане питання на власний розсуд.

Прокурор Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у судовому засіданні 02 жовтня 2025 року просив відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку стосовно нього у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ.

Суд, дослідивши заяву засуженого, матеріали особової справи, заслухавши думки учасників судового засідання дійшов таких висновків.

Як убачається з матеріалів особової справи, вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 23 листопада 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Вироком Харківського апеляційного суду від 02 травня 2024 року скасовано вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 23 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_4 покарання за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 5 років. У решті вирок залишено без змін.

Як убачається із змісту вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 23 листопада 2023 року, в період часу з 05 травня 2022 року до 10 травня 2022 року, ОСОБА_4 маючи вільний доступ до житлового домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виявив в гаражному приміщенні, яке розташоване на території вищевказаного подвір`я, косу бензомоторну, марки «FORTE» моделі «БКМ-2800 Power line», яка належить ОСОБА_6 . ОСОБА_4 діючи навмисно із корисливих мотивів, здійснив крадіжку коси бензомоторної, марки «FORTE» моделі «БКМ-2800 Power line», вартістю 2846,70 грн. відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 21130 від 17.07.2023, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріального збитку ОСОБА_6 на суму 2 846,70 гривень.

Окрім того, в період часу з 15 червня 2022 року до 16 червня 2022 року, ОСОБА_4 маючи вільний доступ до житлового домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виявив в гаражному приміщенні, яке розташоване на території вищевказаного подвір`я, автомобільний двигун з маркуванням «ВАЗ 21083», « НОМЕР_1 », «20», «Сделано в России», «АЛЗ» та «1», «2 13 42», «З»,«4». ОСОБА_4 діючи навмисно, повторно, здійснив крадіжку автомобільного двигуна з маркуванням «ВАЗ 21083», «1003015», «20», «Сделано в России», «АЛЗ» та «1», «2 13 42», «З», «4», вартістю 5000,00 гривень, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №20832 від 17.07.2023, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріального збитку ОСОБА_6 на суму 5 000,00 гривень.

Окрім того, в період часу з 05 липня 2022 року по 07 липня 2022 року, ОСОБА_4 маючи вільний доступ до житлового домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виявив в гаражному приміщенні, яке розташоване на території вищевказаного подвір`я, велосипед сірого кольору з маркуванням на рамі «Reebok», «Brooklyn», «contorms with BS6102» та з маркуванням на амортизаційній вилці «ZOOM», розміром колеса 26x2.35, розміром рами 14. ОСОБА_4 діючи навмисно, повторно, здійснив крадіжку велосипеду сірого кольору з маркуванням на рамі «Reebok», «Brooklyn», «contorms with BS6102» та з маркуванням на амортизаційній вилці «ZOOM», розміром колеса 26x2.35, розміром рами 14, вартістю 3 502,70 гривень, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 21130 від 17.07.2023, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріального збитку ОСОБА_6 на суму 3 502,70 гривень.

Окрім того, 05 вересня 2022 року ОСОБА_4 маючи вільний доступ до житлового домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виявив в приміщенні кухні житлового будинку холодильник сірого кольору марки «LG», моделі «GА-В45SLCM». ОСОБА_4 діючи навмисно, повторно, здійснив крадіжку холодильнику сірого кольору марки «LG», моделі «GА-В45SLCM», вартістю 4 666,00 гривень, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 21130 від 17.07.2023, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріального збитку ОСОБА_6 на суму 4 666,00 гривень.

Отже, за вироком Харківського апеляційного суду від 02 травня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, що складається з чотирьох епізодів, які він вчинив: 05 травня 2022 року (вартість викраденого майна становить 2 846,70 гривень), з 15 червня 2022 року по 16 червня 2022 року (вартість викраденого майна становить 5 000,00 гривень), з 05 липня 2022 року по 07 липня 2022 року (вартість викраденого майна становить 3 502,70 гривень), 05 вересня 2022 року (вартість викраденого майна становить 4 666,00 гривень).

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною першою статті 5 Кримінального кодексу України встановлено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до положень частини другої статті 74 Кримінального кодексу України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Звільнення від відбування покарання на підставі частини другої статті 74 Кримінального кодексу України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні, наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України чи виконання вироку відстрочене статтею 536 Кримінального процесуального кодексу України. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання.

Суд зазначає, що дана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за частиною другою статті 74 Кримінального кодексу України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за статтею 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2 481,00 гривня.

Таким чином, відповідно до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із змінами, крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення у 2022 році - не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2 481,00 гривню.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 306/7567/12, де зазначено, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 Кримінального кодексу України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у Кримінальному кодексі раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Пункт 13) частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Таким чином, ураховуючи, що ОСОБА_4 згідно із вироком Харківського апеляційного суду від 02 травня 2024 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, що перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян станом на дату скоєння крадіжок майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІX є кримінально-караними на теперішній час, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для приведення вказаного вище вироку у відповідність до вимог Закону № 3886-ІХ.

За таких обставин, заява ОСОБА_4 про приведення вироку Харківського апеляційного суду від 02 травня 2024 року стосовно нього у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ задоволенню не підлягає.

Керуючись частиною другою статті 74 Кримінального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нова Олександрівка Великобурлуцького району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про приведення вироку Харківського апеляційного суду від 02 травня 2024 року стосовно нього у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ відмовити.

Матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 повернути Державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)».

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Основ`янський районний суд міста Харкова, а засудженим протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1