Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/725/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонено ОСОБА_6 , залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 у певний період доби, а саме з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.,

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.1,2,3,4,ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя, вважав, що під час розгляду клопотання, прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.11.2025 включно.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки відмовляючи в задоволенні клопотання, суд не врахував обставини, які встановлені під час досудового розслідування, що потягло за собою винесення рішення (ухвали) на підставі невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує на наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 ККПК України

Зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні трьох епізодів кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років.

Крім того, під час проведено обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 також виявлено та вилучено предмети схожі на набої до стрілецької зброї калібру 5,45 мм. в кількості 489 штук та калібру 7,62 в кількості 7 шт..

Прокурор вважає, що слідчим суддею не взято до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, підозрюваний ОСОБА_6 будучи правоохоронцем - військовослужбовцем Державної прикордонної служби України в умовах воєнного стану, коли держава потребує будь яких засобів для відсічі збройній агресії рф здійснює зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею на думку колегії суддів було обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на час розгляду відповідного клопотання, враховуючи і серйозність пред`явленої підозри за ч.1 ст. 263 КК України, суворість передбаченого покарання, яке може загрожувати, в разі визнання його винним.

Слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений має двоє дітей, проходить військову службу, є учасником бойових дій, неодноразово нагороджений, в тому числі відзнакою Президента України.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує застосування запобіжного заходу, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною та наголошує, що запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження і не може слугувати покаранням за дії, вину у вчинені, яких не доведено вироком суду.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту апеляційний суд також враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, перебуваючи під домашнім арештом, підозрюваний умови його не порушував, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_6 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим та законним.

Прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03 жовтня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: