УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у кримінальному провадженні №0001442 від 15.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

У клопотанні вказано, що на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_4 12.04.2022 призвано по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 Північного Київського територіального управління НГУ. В свою чергу ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, берегти державне майно, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки. Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 Закону України «Про дисциплінарний статут Збройний сил України», військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів. На підставі вказаних вище нормативно правових актів на території України у зв`язку з введенням воєнного стану визначено умови та порядок тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, тимчасових обмежень прав та законних інтересів юридичних осіб, а також діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування. Однак, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 Північного Київського територіального управління НГУ, вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 у невстановлений день, час, місці, але не пізніше 24.11.2025, вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями у сфері незаконного обігу психотропних речовин. Так, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з невстановленою на даний час слідством особою, з метою незаконного збуту психотропних речовин, зокрема для збуту не менше 163 закладок із особливо небезпечною психотропною речовиною. В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, отримав у невстановленої на даний час слідством особи у невстановлений слідством час та місці пакунки із 163 окремими згортками із особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP» у розфасованому вигляді, замотаними за допомогою ізоленти з метою подальшого їх збуту, таким чином незаконно придбавши та розпочавши незаконне зберігання вказаної психотропної речовини з метою збуту. 24.11.2025 ОСОБА_4 будучи зупиненим працівниками поліції відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області на ділянці місцевості, що розташована в лісі за координатами 50.2995533, 28.6378598 поблизу Соколовського дачного масиву, розташованого на землях Іванівської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, вказав, що має при собі вилучені з обігу речовини, та в подальшому в період часу з 14 години 11 хвилини по 15 години 20 хвилин працівниками поліції відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області під час затримання в порядку ст. 208 КПК України та проведення особистого обшуку ОСОБА_4 на ґрунтовій дорозі за координатами 50.2995533, 28.6378598 поблизу Соколовського дачного масиву, що на землях Іванівської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, у останнього було виявлено та вилучено 163 згортки з кристалічною речовино білого кольору, у 10 з яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено «PVP» загальною масою 43,782 грама та яка згідно списку №2 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено та які останній незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту. 24.11.2025 о 11 год. 37 хв. на ділянці місцевості, що розташована в лісі за координатами 50.2995533, 28.6378598 поблизу Соколовського дачного масиву, розташованого на землях Іванівської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, затримано підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.11.2025 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

26.11.2025 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2026.

В подальшому ОСОБА_4 09.01.2026 повідомлено про зміну раніше врученого повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України.

Вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України сторона обвинувачення підтверджує зібраними доказами, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_4 у відповідності до ст. 208 КПК України від 24.11.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.11.2025; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду предметів від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.11.2025; протоколом огляду предметів від 24.11.2025; протоколом огляду предметів від 24.11.2025; висновками судової експертизи матеріалів речовин та виробів від 25.11.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

09.01.2026 на виконання постанови прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, про що повідомлено підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику, а також матеріали досудового розслідування надано стороні захисту для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Мотивуючи наявність ризиків слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, у зв`язку з чим є підстави вважати, що останній переховуватиметься від органів досудового розслідування або суду із врахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється, свідків досліджуються судом безпосередньо, вказані учасники кримінального провадження в судовому засіданні ще не допитувались, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу свідків, з метою зміни їх показань, побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій та в подальшому уникнення кримінальної відповідальності. Даний факт підтверджується тим, що свідки у провадженні є особи, які відомі підозрюваному, оскільки вони являються родичами підозрюваному, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з цим, інкримінований ОСОБА_4 злочин, а саме збут психотропних речовин, вчинений в умовах воєнного стану, є аморальним вчинком у суспільстві, та перебуваючи на волі може продовжувати вчинювати аналогічні кримінальні правопорушення, а тому у свідків у кримінальному провадженні існують реальні побоювання щодо перебування ОСОБА_4 на волі, так як останній може, шляхом висловлювання погроз, застосування фізичної сили, або ж інших предметів, впливати на свідків під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в судовому порядку. Разом з цим, ОСОБА_4 має викривлене уявлення про належну поведінку у суспільстві, а тому перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти злочини. Разом з цим, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаючи, що на території України введено та діє правовий режим воєнного стану 27.10.2023 не повернувся зі лікувального закладу у розташування військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та по сьогоднішній день проводить час на власний розсуд, що підтверджується матеріалами, наданими військовою частиною НОМЕР_1 Північного Київського територіального управління НГУ, у якій проходить службу підозрюваний ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати заставу.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати заставу.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому перебуває кримінальне провадження №0001442 від 15.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 24.11.2025 об 11:37 год., ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 25.11.2025 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

26.11.2025 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2026.

08.01.2026 прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування №0000708 від 24.11.2025 та №0001442 від 15.11.2023.

В подальшому ОСОБА_4 09.01.2026 повідомлено про зміну раніше врученого повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 407 КК України.

09.01.2026 на виконання постанови прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, про що повідомлено підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику, а також матеріали досудового розслідування надано стороні захисту для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, незаконно впливати на потерпілого, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Слідчий суддя зважає і на те, що при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховання від повторного вчинення злочинів.

Вимогами ст. ст. 176, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину та остаточної кваліфікації її дій, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявні у провадженні докази вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим в судововому засіданні доведені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід зазначити, що ризиком, у контексті кримінального провадження, є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Слідчий суддя припускає, що ОСОБА_4 під тяжкістю можливого покарання, яке загрожує останньому у разі доведеності його вини може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду ( п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків в даному провадженні обгрунтований тим, що вказані особи відомі підозрювавному та ще не допитані судом.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Крім того, КПК України закріплює принцип безпосередності дослідження доказів судом, за яким доказами є покази, які безпосередньо надали свідки в судовому засіданні.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09.02.2022 в справі № 991/8808/21.

Враховуючи, що показання свідків досліджуються судом безпосередньо, вказані учасники кримінального провадження в судовому засіданні ще не допитувались, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу свідків, з метою зміни їх показань, побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій та в подальшому уникнення кримінальної відповідальності. (п. п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , обгрунтований тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконим обігом психотропних речовин, вчиненого у в змові з невстановленою на час рослідства особою, а тому може й надалі займатися даною діяльністю у разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ( п.5. ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя враховує обставини статті 178 КПК України, що ОСОБА_4 не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, інвалідность відсутня, має статус учасника бойових дій, має постійне місце проживання, раніше не судимий, одружений, маючий малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до положень ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку визначеному КПК України.

За правилами ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

В постанові Верховного Суду від 24.10.2022 № 216/4805/20 розтлумачено, що день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не співпадати, але не свідчить про те, що строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування необхідно обраховувати з моменту фактичного надання доступу до таких матеріалів. Проміжок часу між цими днями не повинен включатися у строк досудового розслідування. При цьому строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

За таких обставин, у органу досудового розслідування на час відкриття матеріалів досудового розслідування залишається 16 днів строку досудового розслідування, оскільки час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включається до таких строків, а тому тримання під вартою могло бути продовжено лише в межах цього строку.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя частково задовольняє клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , зважаючи на те, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не закінчено, тому продовжує строк тримання під вартою в межах існуючих строків досудового розслідування, які складають 16 днів, а саме до 31.01.2026 року.

Розмір застави не визначається слідчим суддею в силу ч. 5 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 11 год 37 хв. 31.01.2026 року.

Встановити строк дії ухвали до 31.01.2026 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 12-00 год. 20.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1