ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

19 грудня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000896, відомості про яке внесено до ЄРДР 19.06.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України,-

встановив:

На розгляд слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000896, відомості про яке внесено до ЄРДР 19.06.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України. Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який неодноразово продовжено по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, діють спеціальні обмеження виїзду за кордон чоловічого населення у віці від 18 до 60 років.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Окрім вказаного, п. 2-1 вище наведеною постановою КМУ визначено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи, зазначені у пунктах 2-1 та 2-2, а також інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому восьмому частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про встановлені на період воєнного стану обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних громадян України чоловічої статті за кордон, які з метою ухилення від призову за мобілізацією мають намір виїхати за кордон, переслідуючи корисливий мотив, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за грошову винагороду, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 04 березня 2025 року, вступили у попередню злочинну змову та почали реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Так, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 04 березня 2025 року, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , з прямим умислом направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи про те, що громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою призовного віку та військовозобов`язаним, цікавиться можливістю перетнути державний кордон України в незаконний спосіб, розділили між собою ролі вчинення кримінального правопорушення, згідно з якими ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 за грошову винагороду в сумі 7 000 євро, організувати незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, а ОСОБА_5 здійснював керівництво діями ОСОБА_7 , спрямовані на досягнення відповідного злочинного результату незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, у формі надання відповідних настанов, проведенні інструктажу та координації дій ОСОБА_7 через спілкування із ОСОБА_6 , та забезпеченні прикриття ОСОБА_7 безпосередньо перед початком зазначеного переправлення надаючи місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , останньому, таким чином ОСОБА_5 з корисливих мотивів здійснював керівництво незаконним переправленням ОСОБА_7 через державний кордон України сприянням ОСОБА_7 порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, за попередньою змовою з ОСОБА_6 .

В подальшому, 04.03.2025 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , в ході телефонної розмови із ОСОБА_7 , обговорив умови незаконного перетину державного кордону та повідомив план та порядок незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, зокрема шляхом безпосереднього переходу через державний кордон України поза межами пунктів митного контролю. Згідно плану, ОСОБА_6 виконуючи свою роль, за допомогою власного автомобіля марки «Daimler-Chrysler» моделі «316» р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, пристосувавши спеціальне місце для таємного перевезення ОСОБА_7 , мав здійснити доставку останнього до одного із прикордонних населених пунктів Чернівецької області, де в цей час ОСОБА_5 , виконуючи свою роль, повинен в подальшому незаконно переправити ОСОБА_7 через державний кордон України поза межами зони митного та рот кордонного контролю. Вартість таких дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визначили для ОСОБА_7 7000 євро.

Так, 22.04.2024 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 з метою реалізації спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу, направленого на організацію незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся із ОСОБА_7 , який перебував під контролем правоохоронних органів, та в подальшому ОСОБА_6 , знаходячись за вказаною адресою поряд із автомобілем марки «Daimler-Chrysler» моделі «316» р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, на якому останній прибув на зустріч, отримав від ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1 000 євро за доставку останнього до одного із прикордонних населених пунктів Чернівецької області для подальшого незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України поза межами зони митного та прикордонного контролю.

Після цього, ОСОБА_6 помістив ОСОБА_7 до спеціально обладнаного місця у вантажному відсіку свого автомобіля марки «Daimler-Chrysler» моделі «316» р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, 2004 року випуску, після чого, продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, почав рух із вказаного місця до Чернівецької області, однак спільний злочинний умисел ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не змогли довести до кінця, оскільки останні вчинили усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин які не залежали від їхньої волі, оскільки ОСОБА_6 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

12.06.2025 року слідчим складено та погоджено з прокурором повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

19.06.2025 року дані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

19.06.2025 року постановою слідчого оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , досудове розслідування зупинено.

На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, він зник та переховується від органів досудового розслідування.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17.03.2025; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 22.04.2025; протоколом обшуку від 22.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.04.2025; протоколом затримання особи ОСОБА_6 від 22.04.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 22.04.2025; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 184 КК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Згідно частини 1 статті 186 КК України клопотання про застосування запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 187 КК України слідчий суддя, суд після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик.

В судове засідання прокурор, слідчий, підозрюваний ОСОБА_5 не з`явилися, про день розгляду клопотання повідомлялися судом належним чином. Проте, участь підозрюваного при розгляді клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 дане клопотання теж вручене не було.

16.12.2025 органом досудового розслідування до суду було подане клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Станом на час розгляду даного клопотання, клопотання про надання дозволу на затримання, слідчим суддею розглянуто 16 грудня 2025 року, але слідчим не виконано, затримання та подальший привід підозрюваного для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу не здійснено.

Відповідно до ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 цієї ж статті, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Слідчий суддя зауважує, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває в розшуку, однак не у міжнародному, ухвала суду про дозвіл на затримання не виконана, а тому відсутні підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу за його відсутності.

Так як участь підозрюваного при розгляді клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою, тому суд вважає, що в задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 184,186,187 КПК України,-

Постановив:

В задоволенні клопотання начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000896, відомості про яке внесено до ЄРДР 19.06.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України- відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1