УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 08.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 08.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 191 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на мобільний телефон iPhone 13 Pro Max, IMEI: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 - 1шт. та на системний блок s/n: BN1004EG90553 - 1 шт., які було вилучено 11.12.2025 під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні N?0000458 від 08.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що організованою групою осіб у змові з невстановленими службовими особами банківських установ, а також зі службовими особами Державної митної служби України та ДПС України створено протиправний фінансовий механізм мінімізації податкового навантаження, формування штучного податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки з подальшим переведенням безготівкових коштів у готівку. В подальшому, шляхом здійснення незаконних фінансових оборудок, грошові кошти переводяться у готівку та розподіляються між усіма учасниками протиправної оборудки.

Встановлено, що 04.06.2024 року за результатами проведення тендерних процедур між замовником послуг КП по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» () та виконавцем TOB «Мостобудівельний загін N? 112» () укладено договір щодо надання «Послуг з протиаварійних заходів для забезпечення безпечної експлуатації конструкцій шляхопроводу по вул. Камишинській через залізничні колії станції «Заводська» в м. Києві та консервації його технічного стану» на загальну суму бюджетних коштів 65 625 000 грн. строком дії протягом військового стану в Україні.

У той же час, службові особи ТОВ «Мостобудівельний загін N? 112», протягом 27.12.2024-22.01.2025, користуючись протиправними послугами організаторів злочинної схеми, на підставі удаваних та фіктивних угод, перерахували частину грошових коштів у розмірі 17,4 млн грн. за придбання товарів «запасні частини для транспортних засобів» на рахунки ТОВ «Фроузен Хард», (), яке є т.зв. фіктивним підприємством та/або карго-операторами (умовно легальний сегмент в якості надійного прикриття контрабандної діяльності).

Водночас, встановлено, що з метою привласнення державних коштів організаторами протиправного механізму запроваджено схему, яка полягає у перерахуванні з рахунків підприємств реального сектору економіки коштів на рахунки так званих «транзитних підприємств» (буферів), з метою мінімізації податкового навантаження, штучного формування податкового кредиту з ПДВ, за виконання робіт, надання послуг та постачання товарів (здійснення псевдооперацій). Фактично відповідні роботи не проводяться, послуги не надаються, постачання товарів не здійснюється, а кошти обготівковуються шляхом проведення «транзитних» операцій з т.зв. «податковими ямами», які задіяні в схемі з подальшим їх переведенням у готівку. В подальшому товар фактично реалізується кінцевому споживачу за готівку без сплати ПДВ, а сформований ліміт ПДВ (документи) використовується для надання незаконної податкової вигоди підприємствам реального сектору економіки.

Встановлено, що організаторами протиправної схеми, які керують протиправною діяльністю інших членів угрупування в частині поточного контролю за обсягами та результатами діяльності підконтрольних підприємств, відповідальні за пошук, ведення перемовин та підтримання зв?язку із клієнтами, координують діяльність бухгалтерів та менеджерів, взаємодіють з посадовими особами різних банківських установ, нотаріусів та митних органів, можливості яких використовуються угрупованням, з метою вчинення протиправних фінансових операцій, є зокрема ОСОБА_4 .

У подальшому, організаторами протиправного механізму, діючи за попередньо узгодженою схемою з представниками митних та податкових органів, створено низку фіктивних підприємств на території Одеської області, а саме: ТОВ «Фроузен Хард» (), ТОВ «Протея-К» (код 45777212), ТОВ «Імпорт-маркет» (код 45527550), ТОВ «Світ вантажу» (код 45706707), ТОВ «Сухар імпорт» (код 45828518), ТОВ «Буд компані Сервіс» (код 45631380), ТОВ «Логівей» (код 45668300), ТОВ «Астільба трейд» (код 45682346), ТОВ «Фасткомпані» (код 45618202), ТОВ «Травелл» (код 45492539), ТОВ «Іріс Імпорт» (код 45323966), ТОВ «Едельвейс-логістика» (код 45634444), ТОВ «Буд-строй А» (попередня назва ТОВ «Аттертрейд») (код 45258693), ТОВ «Пром-буд-строй» (попередня назва ТОВ «Бета імпорт») (код 45376929), ТОВ «Будувальни» (попередня назва ТОВ «Анагруп») (код 45364955), ТОВ «Білдінг-Буд» (попередня назва ТОВ «Імпортед») (код 45239602), ТОВ «Трелл» (попередня назва «Оптотрел») (код 44943825), ТОВ «Сервіспром-К» (попередня назва «Брок Лайн Сервіс») (код 45114441), ТОВ «Сандесонія» (код 45753228), ТОВ «Каліго Опт» (код 45755052), ТОВ «Хаусхолд» (код 45199570), ТОВ «Фрідом Вілс» (код 45845439), ТОВ «Алліум» (код 45792749), ТОВ «Скайленс Стронг» (нова назва ТОВ «ТОР Скайлер 2025») (код 45217877).

У той же час, вищевказані підприємства з ознаками ризиковості не знаходяться за місцем реєстрації, у них відсутні трудові ресурси та виробничі потужності, директором, засновником та бухгалтером являється, як правило одна особа, яка фактично не усвідомлює, що являється керівником або засновником юридичної особи, податкова звітність підприємств подається з однієї ІР-адреси, що в свою чергу свідчить про фіктивність та удаваність угод.

Відповідно до отриманих даних, посадові особи зазначених підприємств, діючи за вказівками представників протиправної безпідставно оформлюють імпортовані на територію України товари, як залишки на «умовному складі», фактично продаючи їх за готівку. У подальшому, документи за товари реалізуються клієнтам протиправного механізму, з метою мінімізації ними податкового навантаження та ухилення від сплати податків.

Окрім того, встановлено, що зазначені господарської діяльності по ланцюгу від імпортера до розпорядників бюджетних коштів реалізували податковий кредит кінцевим вигодонабувачам - учасникам бюджетних програм та тендерних закупівель.

Встановлено, що завдяки впливовим зв`язкам на митницях та пунктах пропуску, імпортований товар (карго) розмитнюється на пільгових умовах, або ж за заниженою вартістю чи під іншою номенклатурою (сіра схема) або ж взагалі без документального оформлення. Надалі товар оформлюється на фіктивні підприємства по заниженим цінам, а накопичений податковий кредит реалізовується іншим підприємствам-вигодонабувачам.

Так, організаторами схеми встановлено зв?язки із посадовими особами податкових органів Одеського регіону, а саме - з начальником Управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ВТП ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким здійснюються заходи щодо непершкоджання та сприяння за матеріальну винагороду протиправній діяльності організаторів протиправного механізму.

Окрім того, відповідно до вказівок НБУ щодо критеріїв для виявлення суб?єктів, фінансові операції яких містять ознаки фіктивності встановлено, що місцезнаходження більшості суб?єктів господарювання є місцями реєстрації значної кількості юридичних осіб та такі суб?єкти не знаходяться за місцем державної реєстрації, мають однакові ІР-адреси. В більшості випадків одна особа є керівником та/або засновником певної кількості підприємств. Переважна частина схемних підприємств мають відкриті рахунки в одних і тих самих банківських установах.

Разом з цим, організаторами протиправної схеми здійснюється проведення фінансових операцій поза банківською системою України, без належної реєстрації та відповідних ліцензій, а саме: обготівковування грошових коштів, одержаних з тіньового сектору економіки шляхом отримання/відправлення грошових переказів в Україну/за кордон, конвертація валютних коштів (долари США, Євро), купівля/продаж електронних цифрових активів, т.зв. «перестановою» грошових коштів в межах України та за кордон через розгалужену мережу партнерських обмінних пунктів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2025 (справа N? 761/48433/25) надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4

11.12.2025 на підставі вищевказаної ухвали слідчого Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон та системний блок, питання про арешт яких порушено у клопотанні.

12.12.2025 вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

3 метою забезпечення схоронності вищевказаних речових доказів, враховуючи, що з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно, питання про арешт якого порушено у клопотанні, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки було знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди його вчинення, а також має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, прокурор просить суд накласти на нього арешт.

У судове засідання прокурор не прибув, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, та долучив копію листа яким було направлено, зокрема мобільний телефон, питання про арешт якого порушується у клопотанні, для проведення огляду.

Представник власника майна у судове засідання не прибула, направила письмові заперечення на клопотання, у якому просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, з мотивів його необґрунтованості, недоведеності причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, невідповідності вилученого майна критеріям речових доказів, а також з мотивів порушення строків звернення прокурора з даним клопотанням до суду.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, враховуючи клопотання та заперечення сторін, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов?язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, при цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред?явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в данному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обтяження, з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, яке може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак прокурор обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тобто доводити ті чи інші обставини, які підлягають доказуванню щодо та в межах кримінального правопорушення, який є предметом досудового розслідування.

Суд звертає увагу, що слідчі (розшукові) дії можуть бути проведені, а заходи забезпечення кримінального провадження можуть бути застосовані, лише в межах кримінального провадження, що розслідується.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду або отримання довідки, висновку спеціаліста).

Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження №0000458 від 08.04.2025 убачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000458 від 08.04.2025, доданого до клопотання, досудове розслідування здійснюється за наступною фабулою: «Службові особи Підприємство «КИ» за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «МО» та службовими особами ТОВ «ПР», ТОВ «ІМ», ТОВ «СВ», ТОВ «СІ», ТОВ «БК», ТОВ «ЛО», ТОВ «АТ», ТОВ «ФА», ТОВ «ТР», ТОВ «ll», ТОВ «ЕЛ», ТОВ «БС», ТОВ «ПБ», ТОВ «БУ», ТОВ «ББ», ТОВ «ТР», ТОВ «СК», ТОВ «СА», ТОВ «КО», ТОВ «ХА», які підконтрольні Д в період 2024-2025 під час виконання договору про надання «Послуг з протиаварійних заходів для забезпечення безпечної експлуатації конструкцій шляхопроводу по вул. К через залізничні колії станції «3» в м. Києві та консервації його технічного стану», заволоділи державними грошовими коштами в сумі понад 17,5 млн. грн., що є особливо великим розміром.»

Разом з тим, відомості стосовно викладених у клопотанні обставин, щодо протиправної схеми яка полягає у перерахуванні з рахунків підприємств реального сектору економіки коштів на рахунки так званих «транзитних підприємств» (буферів), з метою мінімізації податкового навантаження, штучного формування податкового кредиту з ПДВ, за виконання робіт, надання послуг та постачання товарів (здійснення псевдооперацій), та які згідно описаних обставин у клопотанні стосуються, зокрема, ОСОБА_4 , не дістали в межах кримінального провадження №0000458 від 08.04.2025 відображення у фабулі фактичних обставин, які встановлюються, а також самостійної кримінально-правової кваліфікації.

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, убачається, що мотивами для вилучення майна у ОСОБА_4 та накладення арешту на це майно, стороною обвинувачення вказано обставини, які не є предметом розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та відомості про ці обставини не внесені до кримінального провадження в межах якого подано клопотання, у зв`язку і чим, вилучений мобільний телефон не є речовим доказом, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та не може бути використаним як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, доводи представника власника майна, щодо порушення строків звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, не спростовані матеріалами клопотання.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000458 від 08.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 191 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на мобільний телефон iPhone 13 Pro Max, IMEI: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 - 1шт. та на системний блок s/n: BN1004EG90553 - 1 шт., які було вилучено 11.12.2025 під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя