печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад доводів поданої скарги

10.11.2024 ОСОБА_3 , у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, а саме щодо зобов`язання внести, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі по тексту - ЄРДР) його заяву від 25.10.2024 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Явка сторін

ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, будучи належно повідомленим про день, час та місце розгляду скарги, надіслав до суду заяву про розгляд скарги без його участі. Вимоги скарги підтримав.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не прибув, будучи належно повідомленим про день, час та місце розгляду скарги.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК України).

За правилами п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України заявник має право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Обставини, встановлені слідчим суддею, та зміст спірних правовідносин

Процесуальні правовідносини регулюються главою 19 «Загальні положення досудового розслідування» та главою 26 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» розділу ІІІ «Досудове розслідування» КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що 01.11.2024 Офіс Генерального прокурора листом № 09/1/2-89331вих-24 повідомив ОСОБА_3 , що його звернення направлено для розгляду до Дніпровської обласної прокуратури.

10.11.2024, у строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою.

Мотиви, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов такого висновку.

Спрощена процедура внесення відомостей в ЄРДР, яка передбачена ч. 1 ст. 214 КПК України, не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

У постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 (п. 33-36) дійшла висновку, що в межах процедури оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі № 818/15/18.

З тексту повідомлення ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 25.10.2024 вбачається, що на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2022 до ЄРДР за № 0001067 внесені відомості за його заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України та на даний час кримінальне провадження за обвинувальним актом розглядається в Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області.

25.10.2024 ОСОБА_3 повторно звернувся до Офісу Генерального прокурора з повідомленням про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

ККС ВС в ухвалі від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к (провадження № 51-1512ск18) констатовано, що хоча у Кримінальному процесуальному кодексі України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

ККС ВС у постанові від 09.04.2019 у справі № 306/1602/16-к (провадження № 51-1925км18) зауважив, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання.

Повторне звернення до суду з тих же підстав, тими ж особами не передбачено КПК України.

Враховуючи, що повідомлення ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення стосується тих же обставин, що були предметом досудового розслідування кримінального провадження № 0001067 та є предметом судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , скарга задоволенню не підлягає.

Крім цього, наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 № 125 затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні правопорушення (далі - Інструкція).

Згідно з п. 3.7 Інструкції, за заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратур обласного рівня чи Генеральної прокуратури України керівники структурних підрозділів апаратів організовують роботу щодо скерування їх відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.

Пунктом 5 Глави 2 Розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, визначено, що облік кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, проводиться за територіальним принципом їх вчинення (юрисдикцією місця вчинення кримінального правопорушення) або за визначенням прокурора відповідного рівня згідно з вимогами статті 218 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 Розділу 2 Положення, облік кримінальних правопорушень за заявами, повідомленнями, які надійшли прокурору або органу досудового розслідування, органу дізнання або виявленими з інших джерел обставинами, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, здійснюється Реєстратором за дорученням керівника органу прокуратури або органу досудового розслідування, органу дізнання шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених частиною п`ятою статті 214 КПК України.

Отже, направлення службовими особами Офісу Генерального прокурора вказаної заяви про вчинене кримінальне правопорушення за територіальним принципом узгоджується з вищезазначеними вимогами закону та наказом Генерального прокурора № 125 від 03.12.2012 р. та свідчить про вчинення службовими особами дій, направлених на дотримання прав заявника щодо прийняття заяви про кримінальне правопорушення та подальшого внесення по ній відомостей до ЄРДР.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що оскільки заява про кримінальне правопорушення направлена до Дніпровської обласної прокуратури, то за будь-яких обставин, за відсутності заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, службові особи Офісу Генерального прокурора на час розгляду скарги позбавлені можливості внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відтак, відсутня бездіяльність, на яку посилається скаржник, оскільки Офіс Генерального прокурора діяв у межах чинного законодавства та наданих йому повноважень і на виконання вимог вищезазначених наказів Генеральної прокуратури України, а також з урахуванням положень ст. 216 КПК України (підслідність) та ст. 218 КПК України (місце проведення досудового розслідування).

Отже, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5