ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 Справа №607/8984/25 Провадження №1-кп/607/1463/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000111 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козівка Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого водієм таксі, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.240, ч.1 ст.354 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , у невстановлений час, неподалік с. Товстолуг, Великогаївської ОТГ, Тернопільського району Тернопільської області, побачив земельну ділянку на якій здійснюється видобуток корисної копалини, а саме каменю пісковику, який би міг пригодиться йому в господарстві, а саме при проведенні ремонтно-будівельних робіт. В подальшому у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме каменю зі родовища пісковиків «Застінка», який знаходиться поблизу с. Товстолуг, Великогаївської ОТГ, Тернопільського району, Тернопільської області.

Так, в період часу з 03 квітня по 04 квітня 2025 року, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на території родовища пісковиків «Застінка», яке розташоване поблизу с. Товстолуг, Великогаївської ОТГ, Тернопільського району, Тернопільської області, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого незаконного збагачення в порушення правил охорони розробки надр, передбачених ст.16 Кодексу України про надра, яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності стосовно використання надр, всупереч ст.ст. 19, 20 Кодексу України про надра, ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок виникнення права використання земельної ділянки, а також порушивши вимоги ст.56 Кодексу України про надра, які стосуються основних правил охорони надр, не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин, використовуючи кирку та металевий лом здійснив незаконний видобуток каменю пісковику, загальним об`ємом 1,67 метрів кубічних, який відповідно до Постанови КМУ №827 від 12 грудня 1994 року (в редакції від 28 грудня 2011 року №1370) «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Внаслідок незаконного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення на території родовища пісковиків «Застінка» ОСОБА_4 спричинив Великогаївській об`єднані територіальній громаді матеріальну шкоду на загальну суму 1543,75 гривень.

Крім того, встановлено, що на підставі дозвільних документів розробку та видобування каменю зі родовища пісковиків «Застінка», який знаходиться поблизу с. Товстолуг, Великогаївської ОТГ, Тернопільського району, Тернопільської області, здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «КУБ-8» (далі - ТОВ «КУБ-8»), юридична адреса: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Баворів, вул. Східна, 25, .

04 квітня 2025 року, близько 22:10 години, ОСОБА_7 , який виконує обов`язки охоронника ТОВ «КУБ-8» та не є службовою особою, у зв`язку з виконанням своїх обов`язків по забезпеченню схоронності майна, перебував на території родовища пісковиків «Застінка», який знаходиться поблизу с. Товстолуг, Великогаївської ОТГ, Тернопільського району, Тернопільської області, де виявив незаконний видобуток ОСОБА_4 корисних копалин загальнодержавного значення, а саме каменю пісковику.

У ході спілкування зі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 повідомив, що є охоронником ТОВ «КУБ-8», та те, що він зобов`язаний повідомити безпосереднього керівника та правоохоронні органи про факт виявлення на робочому місці незаконного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення.

В цей час у ОСОБА_4 який, усвідомлюючи, що вказаний видобуток каменю останній вчинив незаконно, а також розуміючи негативні наслідки, які можуть настати у зв`язку зі вчиненим ним кримінально-протиправним діянням, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання неправомірної вигоди працівникові ТОВ «КУБ-8» ОСОБА_7 , який не є службовою особою, за не вчинення ним дій з використанням становища, яке він займає, а саме за не повідомлення керівництва ТОВ «КУБ-8» та правоохоронних органів про вчинення незаконного видобутку каменю в межах родовища «Застінка», що поблизу с. Товстолуг, Великогаївської ОТГ, Тернопільського району. Тернопільської області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 04 квітня 2025 року, близько 22:10 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на території родовища пісковику «Застінка», діючи з прямим умислом, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності за вчинення незаконного видобутку каменю на території родовища, в ході розмови з ОСОБА_7 , висловив пропозицію надати останньому неправомірну вигоду у розмірі 5000,00 гривень за не вчинення ним дій з використанням становища, яке він займає, а саме за неповідомлення безпосереднього керівника структурного підрозділу ТОВ «КУБ-8» та правоохоронні органи про вчинення ним незаконного видобутку каменю, в межах в межах родовища пісковику «Застінка», що поблизу с. Товстолуг, Великогаївської ОТГ, Тернопільського району, Тернопільської області.

Однак, ОСОБА_8 відмовився від прийняття пропозиції ОСОБА_4 щодо надання йому неправомірної вигоди та про вищезазначений факт повідомив своє керівництво та працівників поліції.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.240, ч.1 ст.354 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що перебуваючи поблизу с. Товстолуг, Великогаївської ОТГ, Тернопільського району Тернопільської області, він помітив земельну ділянку, на якій здійснювався видобуток каменю пісковику. Зважаючи на те, що такий камінь міг стати у нагоді йому для проведення господарських робіт, у нього виник умисел на самовільний видобуток корисних копалин. Так, у період часу з 3 по 4 квітня 2025 року, перебуваючи на території родовища пісковиків «Застінка», він, використовуючи кирку та металевий лом, самовільно видобув камінь пісковик у кількості 1,67 м?. Крім того, пояснив, що 04 квітня 2025 року, близько 22:10, під час перебування на родовищі, його виявив охоронник ТОВ «КУБ-8» ОСОБА_7 , який повідомив, що має обов`язок повідомити керівництво та правоохоронні органи про вчинене. Розуміючи можливі наслідки своїх дій, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 грошову винагороду в розмірі 5000,00 гривень за неповідомлення про факт незаконного видобутку каменю.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.240, ч.1 ст.354 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.2 ст.240 КК України - незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, та ч.1 ст.354 КК України, тобто, - пропозиція працівникові підприємства, який не є службовою особою, надати йому неправомірну вигоду, за вчинення працівником будь-яких дій з використанням становища, яке він займає, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу винного, раніше не судимого, щиро розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував завданий збиток, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, а тому покарання йому слід визначити в межах санкції статтей, за якою кваліфіковано кримінальні правопорушення, у виді штрафів.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню в користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз по справі.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.240, ч.1 ст.354 КК України, і призначити йому за цими статтями покарання:

- за ч.2 ст.240 КК України у виді штрафу в розмірі три тисячі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 52700,00 (п`ятдесят дві тисячі сімсот) гривень;

- за ч.1 ст.354 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в розмірі три тисячі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 52700,00 (п`ятдесят дві тисячі сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведені судові експертизи в розмірі 8022,00 гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/7418/25 від 11 квітня 2025 року скасувати.

Речові докази, а саме: чотири полімерні мішки заповнені каменем, кирку та металевий лом, два відібрані зразки каменю із родовища знищити, після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1