Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/483/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 398/6381/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2025 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Кам`янка, Олександрійського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 03.10.2025 до 02.12.2025 включно, без визначення розміру застави.

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001707 від 03 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2025 року клопотання слідчої задоволено та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя вказав на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу не повязаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обовязків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину стосовно здоров`я та життя людини, суттєва суспільна небезпечність якого підтверджена законодавцем через визначення покарання за його вчинення, що в свою чергу стає переконливими важелями для оцінки порушень цінностей суспільства. Враховуючи фактичні обставини інкримінованого підозрюваному умисного злочину, які свідчать про його суспільну небезпеку і відношення до особливої категорії правопорушень, а також даними про особу підозрюваного, вказують на обґрунтованість ризику вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, на даний час перебуває в самовільному залишенні військової частини, знайомий із свідками та потерпілим, у зв`язку з чим може впливати на них для зміни ними показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник - адвокат ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , із покладенням відповідних обов`язків.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що в матеріалах, які було надано слідчим разом з клопотанням про обрання запобіжного заходу, відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_7 вчиняв спроби, перелічені у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчим та прокурором зроблено лише припущення про те, що такі спроби можуть потенційно виникнути.

В матеріалах справи також відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якіший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. Отже, запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 обрано судом безпідставно.

Крім того, захисник вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на її думку, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається слідча та прокурор у клопотанні.

Також, захисник просить врахувати, що її підзахисний раніше не судимий, проживає разом зі своїми батьками та самостійно виховує малолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги захисника та просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як убачається з матеріалів клопотання слідчого, слідчим відділенням Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001707 від 03 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В межах даного кримінального провадження 04.10.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР за №0001707 від 03.10.2025; протоколом огляду місця події від 03.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.10.2025; протоколом обшуку від 03.10.2025; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_7 від 03.10.2025; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України від 04.10.2025.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Зазначаючи про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст.177 КПК України, що були встановлені слідчим суддею під час судового розгляду даного клопотання.

На переконання колегії суддів, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України, та у разі застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст.176 КПК України, не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Стороною захисту під час розгляду в суді першої інстанції не спростовані доводи клопотання слідчого. Не надані докази в обґрунтування апеляційної скарги стороною захисту і до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, так у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014, вказано, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Колегія суддів також ураховує те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я іншої людини, що спричинило смерть потерпілого, за який передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, що само по собі може стимулювати підозрюваного до переховування від суду, на даний час перебуває в самовільному залишенні військової частини, знайомий із свідками та потерпілим, у зв`язку з чим може впливати на них для зміни ними показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, виходячи з встановлених обставин по справі та оцінюючи особу підозрюваного, обставин вчинення протиправних дій, існує достатньо підстав вважати, що у разі незастосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме змогу переховуватись від органу досудового розслідування, суду, впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що перешкодить повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини у кримінальному провадженні, вчинити інший злочин.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею правильно оцінені наявні ризики та обґрунтовано задоволено клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів враховуючи всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу, вважає, що у конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Застосований відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Крім того, колегія суддів враховує, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому, про що слідчим суддею наведено відповідні мотиви в оскаржуваному рішенні.

Наявність у підозрюваного постійного місця проживання та родини, на що посилається в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , також не може бути беззаперечними стримуючими факторами його подальшої належної процесуальної поведінки та мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2025 року, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4