СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/8030/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0003602 від 15.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2025 року на розгляд слідчого судді передано клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0003602 від 15.12.2025 на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку нежитлової будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні, яке на праві власності належить: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , а саме: монітори у кількості - 9 шт; системні блоки у кількості - 8 шт;

клавіатури у кількості - 9 шт; комп`ютерні мишки у кількості - 9 шт;

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що слідчими СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003602 від 15.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Так, 15.12.2025 на спец-лінію «102» надійшло повідомлення з приводу здійснення незаконної діяльності з організації та проведення азартних ігор за адресою: місто Київ, пр. Берестейський 114/2.

Виїздом співробітників Святошинського УП ГУНП у м. Києві вказана інформація підтвердилась.

Слід зазначити, що на момент прибуття працівників Святошинського УП ГУНП у м. Києві, за адресою проведення незаконної діяльності у сфері азартних ігор, а саме: місто Київ, пр. Берестейський 114/2, доступ до таких приміщень не обмежувався.

Так, 15.12.2025 у період часу 15:24 год. до 15:32 год. у відповідності

до положень ч. 3 ст. 233 КПК України з метою врятування майна, а саме: речей, які є доказами вчинення кримінального правопорушення, проведено обшук у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено: монітори у кількості -9 шт;системні блоки у кількості - 8 шт;клавіатури у кількості - 9 шт;комп`ютерні мишки у кількості - 9 шт.

Відповідно до постанови слідчого від 15.12.2025 вилучені в ході обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засіадння не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність, вимоги заявлені в матеріалах клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, псування, знищення, втрати, відчуження та використання цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0003602 від 15.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0003602 від 15.12.2025 на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку нежитлової будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні, яке на праві власності належить: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , а саме: монітори у кількості - 9 шт; системні блоки у кількості - 8 шт; клавіатури у кількості - 9 шт; комп`ютерні мишки у кількості - 9 шт;

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1