Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6638/25
Провадження № 1-кс/644/1410/25
21.11.2025
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2025 року Індустріального районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

захисника адвоката ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Харкова в режимі відеоконференцзв`язку заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в :

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 заявив про відвід судді Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_5 головуючому у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України.

Заява вмотивована тим, що на думку заявника суддя виявляє упередженість до обвинуваченої, демонструє прихильність до сторони обвинувачення та зневагу до сторони захисту. Так не викликавши обвинувачену у судове засідання суддя провів судове засідання 11.11.2025 без захисника та обвинуваченої, не звертаючи увагу на клопотання про відкладення судового розгляду з поважних причин, ініціював та постановив ухвалу про примусовий привід обвинуваченої та накладення грошового стягнення.

Крім того, суддя неодноразово спілкувався з ним з телефону обвинуваченої, що ним розцінюється, як створення умов для вимагання неправомірної вигоди, або задоволення своїх мерзенних збочень статевого характеру. Також 17.11.2025 близько 21 години за місцем проживання обвинуваченої намагалися проникнути до житла та затримати її співробітники поліції, з їх слів було зрозуміло, що вони виконують розпорядження судді, що змушує його думати, що здійснення таких дій направлено на затримання та вчинення тиску на обвинувачену, яка повинна з`явитися до суду наступного дня на 13 годину.

З наведеного у захисника склалися обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності, неупередженості та безсторонності судді, а отже вважав, що це є обставини передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Прокурор про час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином та своєчасно, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомила.

Обвинувачена ОСОБА_4 її захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші учасники провадження про час розгляду заяви повідомлялись своєчасно, у судове засідання не прибули.

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, письмових пояснень з приводу заяви про відвід не надав.

Неявка належно повідомлених учасників судового провадження не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді. Крім того, суд звертає увагу на те, що обов`язком суду є розгляд даної заяви якнайшвидше, оскільки розгляд кримінального провадження по суті не може бути продовжено, поки існують сумніви в упередженості суду.

При судовому розгляді ОСОБА_3 зазначив, що він ніколи не зловживав правом на відвід, його заявка про відвід не ґрунтується на непогодженні з процесуальними рішеннями судді, у своїй заяві він наводить факти які в сукупності свідчать про його сумніви у неупередженості судді, що і є причиною для відводу.

Так суддя призначає розгляд справи практично на кожен тиждень, що не є процесуальним порушенням однак не притаманно практиці інших судів, суддя не звернув уваги на клопотання сторони захисту про відкладення розгляду справи та постановив ухвалу про примусовий привід обвинуваченої з покладанням на неї грошового стягнення.

Крім того зазначив, що після чергового судового засідання йому телефонувала ОСОБА_4 і суддя з її телефону погоджував дату наступного засідання і оскільки в його практиці таких випадків раніше не було то це викликало сумніви і наштовхнуло його на думки про, які він зазначив у заяві. Щодо посилань співробітників поліції на виконання розпоряджень судді при здійсненні приводу обвинуваченої то він не може стверджувати, що таке розпорядження вони отримали саме від судді, а не від прокурора. Посилання на намір отримання неправомірної вигоди це його враження від всієї ситуації що склалася, жодних фактів пропозиції чи вимагання не було.

Вивчивши викладені захисником в заяві про самовідвід обставини, щодо підстав заявленого самовідводу, суд приходить до наступного висновку.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України та їх перелік є вичерпним.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. Статтею 2 цього закону передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч. 1 ст. 7 вказаного вище закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з Кодексом суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до усталеної практики Євпропейського суду з прав людини існує презумпція неупередженості судді. Будь-які сумніви щодо цього мають бути підтверджені відповідними доказами, яким надається об`єктивна оцінка. Безпідставні твердження про неупередженість судді не повинні перешкоджати належному та ефективному розгляду справи по суті у розумні строки.

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Аналізуючи заявлені захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_3 доводи, суд виходить з того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді ОСОБА_5 , позиція учасника, який заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Сумнів в неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

На переконання суду, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, підтвердженої належними і допустимими доказами, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості судді ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Оцінюючи зазначені доводи з точки зору наявності підстав для відводу судді ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне зазначити, що хоча захисник і заперечує цю обставину його доводи фактично зводяться до незгоди з прийнятими процесуальним рішеннями головуючого судді, щодо строків призначення розгляду справи та обставин постановленням ухвали про привід обвинуваченої, що не доводить наявності обставин, які могли б за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями викликати сумнів в заінтересованості, об`єктивності або неупередженості судді при розгляді цієї справи як підстави для відводу. Інші доводи заявника щодо позапроцесуального спілкування судді ОСОБА_5 з захисником жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені, факт погодження дати судового засідання з захисником на переконання суду не є фактом позапроцесуального спілкування. Крім того, захисник при судовому розгляді зазначив, що фактів вимагання неправомірної вигоди чи інших подібних дій з боку судді не виявлялось, а це лише його сумніви виходячи з сукупності дій судді.

Відповідно до положень КПК України оцінка відповідності процесуальних дій судді вимогам КПК України під час розгляду кримінального провадження може бути надана лише судом вищої інстанції під час перегляду судового провадження в апеляційному або касаційному порядку.

Перевіривши доводи, викладені заявником, суд приходить до висновку, що викладені в заяві про відвід судді обставини не є підставою для відводу судді з огляду на положення статей 75, 76 КПК України, а є гарантованим правом заявника для оскарження дій судді в порядку, визначеному нормами чинного кримінального процесуального кодексу України в разі незгоди з винесеним рішенням або наявності процесуальних порушень, допущених під час розгляду кримінального провадження.

З огляду на те, що заявлений відвід судді ОСОБА_5 не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, та обґрунтованих доводів про його заінтересованість чи упередженість, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 345 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1