Справа № 182/7223/25
Провадження № 1-кс/0182/1/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2026 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2025 за № 0000093 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської

області, громадянки України, із середньою освітою, не працює, не

одружена, на утримані має двох неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована у

АДРЕСА_1 , фактично

мешкає у

АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8 (в режимі ВКЗ з власного пристрою),

в с т а н о в и в :

30 грудня 2025 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2025 за № 0000093 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2025 за № 0000093 за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 в кінці серпня 2025 року, у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин з метою подальшого збуту незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, яку почала зберігати при собі.

21.08.2025 близько 10:37 год. працівники поліції, у відповідності зі ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» для документування та доказу злочинної діяльності ОСОБА_5 , пов`язаної із незаконним обігом психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, в приміщені Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Педагогічна, 1, передали для придбання у неї психотропної речовини, обіг якої обмежено «метамфетамін», громадянину під вигаданими анкетними даними ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в сумі 500 гривень, а саме: купюра номіналом 100 грн. серії ЕВ № 2801970 - Національного банку України, купюра номіналом 100 грн. серії АМ № 5948586 - Національного банку України, купюра номіналом 100 грн. серії ЄБ № 0273404 - Національного банку України, купюра номіналом 100 грн. серії ЄИ № 8329912 - Національного банку України, купюра номіналом 100 грн. серії ЕЄ № 7770231 - Національного банку України.

21.08.2025 об 11:31 год. ОСОБА_9 направився до умовного місця, а саме узбіччя траси Н-23 поруч із селом Придніпровське, Нікопольського району Дніпропетровської області (47.6219198, 34.4526841), де ОСОБА_9 об 11:35 год. передав ОСОБА_5 надані йому працівниками поліції грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень. Після чого, ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, незаконно збула ОСОБА_9 сліп-пакет з кристалічною речовиною. Після чого, ОСОБА_9 добровільно видав, придбаний ним у ОСОБА_5 , у ході оперативної закупки сліп-пакет з кристалічною речовиною, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-25/40816-НЗПРАП від 21.10.2025 масою 0,1239 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну в речовині складає 0,0990 г.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено, з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено.

29.12.2025 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Оскільки ОСОБА_5 вчинила умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 4-х до 8-ми років, вона повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати її переховуватись від слідства та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто є ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам. У оточенні підозрюваної немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання нею покладених процесуальних обов`язків. Враховуючи всі обставини, слідчий просить обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, а також є ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підозрювана ОСОБА_5 проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала. При цьому пояснила, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, по яким їй висунуто підозру, вона не визнає. Наркотики вона нікому не збувала. Просила застосувати їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 в квартирі, яка належить її бабусі і де вона фактично мешкає. Вона проживає з малолітньою дочкою, а менший син мешкає з батьком; бабуся мешкає в цьому ж під`їзді. Матеріальну допомогу їй надає хресний, який присилає гроші з Польщі, батько ОСОБА_6 і бабуся також допомагає. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, ухилятися або ж переховуватись від слідства та суду також не буде.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 проти клопотання слідчого також заперечував. Посилався на те, що ОСОБА_5 не є суспільно-небезпечною, має постійне місце проживання, обіцяє не переховуватись від суду, всіляко співпрацювати зі слідством. Тому просить застосувати до його підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, підозрювану, захисника, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194 КК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я; 4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію; 7) майновий стан; 8) наявність судимостей; 9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинені кримінальні правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, внесені до ЄРДР 09.07.2025 за № 0000093.

29.12.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколами допитів свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками; протоколом огляду предмету; висновком експерта; іншими матеріалами кримінального провадження. При визначенні обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрювана, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім того, на обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчим у клопотанні зазначено, що на момент реєстрації кримінального провадження, тобто на 09.07.2025 вже існувала обґрунтована інформація про збут ОСОБА_5 психотропних речовин, а оперативна закупка проведена 21.08.2025, тобто через деякий час після реєстрації кримінального провадження ОСОБА_5 продовжила збувати психотропні речовини, тобто є очевидні ознаки систематичності та повторності вчинення злочину. Крім того, ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність у підозрюваної будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів, а тому, залишаючись на свободі, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваної - наявність у неї постійного місця проживання, перебування на утримані у неї двох неповнолітніх дітей, є раніше не судимою.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слідчий суддя також враховує й усталену практику Європейського Суду з прав людини, де у рішенні у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

За таких обставин доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановленого судом щодо останньої ризику лише у такий спосіб, оскільки не доведено стороною обвинувачення в судовому засіданні наявності щодо підозрюваної ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, крім переховування від органів досудового розслідування та/або суду, і, на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаного ризику є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Твердження прокурора про виключну вагомість встановлених щодо ОСОБА_5 ризиків і можливість їх усунення виключно шляхом тримання її під вартою слідчий суддя вважає непереконливими. Так, слідчим суддею в достатній мірі було враховано як тяжкість вчинених злочинів, так і суворість покарання, яке загрожує підозрюваній, а висновок про те, що вказані обставини не можуть бути підставою для істотного обмеження прав та свобод, є ґрунтовним та узгоджується із практикою ЄСПЛ, відповідно до якої міркування суворості ймовірного покарання самі по собі не є достатньою підставою для тримання підозрюваного під вартою. Слідчий суддя зауважує й на те, що оперативна закупка з ОСОБА_5 була проведена ще 21.08.2025, про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень їй було повідомлено лише 29.12.2025 і за цей час доказів нових фактів збуту ОСОБА_5 психотропних речовин слідчому судді не надано. Підозрювана самостійно з`явилась до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування щодо неї запобіжного заходу, чим довела свою належну процесуальну поведінку та відсутність намірів ухилення або переховування від слідства та суду.

Отже, сам по собі факт вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), та ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення підозрюваної від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду ризику, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваної можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на неї відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Також слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання цілодобово.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2025 за № 0000093 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом, окрім часу, коли по Нікопольській територіальній громаді оголошено загрозу артобстрілу та/або Дніпропетровській області оголошено повітряну тривогу, коли особі дозволяється прямувати та перебувати в укритті.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- не відлучатися із м. Нікополь, Дніпропетровської області, в якому вона проживає, без дозволу прокурора під час досудового розслідування або суду, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора під час досудового розслідування або суд, коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом, про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2026 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваній та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1