Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2704/25
Провадження № 1-кп/572/420/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні №572/2704/25/кп-420/25 0000147) клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Сарненським районним судом Рівненської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні в межах даного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про продовження терміну дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

В обґрунтування заявленого клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих діянь. Сторона обвинувачення зазначає, що на даний час продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме : ризик можливості переховуватись від суду у разі перебування на волі (з огляду на суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих діянь), ризик незаконного впливу на свідків, а також ризик можливого вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження злочинної діяльності враховуючи відсутність у обвинуваченого стабільного доходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вважає, що наявні ризики, які були підставою для обрання щодо обвинуваченого вказаного запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечили.

В обґрунтування своєї позиції обвинувачений та адвокат послались на недоведеність вини за ч.2 ст.307 КК України, просили обрати більш м`який запобіжний захід, у зв`язку з необхідністю догляду за домогосподарством після смерті матері обвинуваченого, вважають, що ризикам, вказаним прокурором, можна запобігти шляхом застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту.

Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 01 квітня 2025 року, 27 травня 2025р., 03 липня 2025р. та 26 серпня 2025р. відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано та, відповідно, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При вирішенні вказаного питання судом встановлено наявність таких ризиків, як незаконний вплив на свідків у даному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та переховуватись від слідства та суду.

Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов"язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Частиною 1 статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке, в разі доведеності вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Вказані обставини, а саме : тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому в разі доведення його вини, можуть спонукати останнього переховуватись від суду.

Судом не приймається до уваги позиція сторони захисту стосовно недоведеності вини обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України, оскільки на даній стадії кримінального провадження питання доведеності вини обвинуваченого не вирішується.

Крім цього, на даній стадії процесу свідки сторони обвинувачення не допитані судом, через що не втратив актуальність такий ризик, як можливість незаконного впливу на свідків, крім того, щодо свідків постановлено ухвалу від 05 серпня 2025 р. про примусове супроводження до суду.

Суд вважає, що клопотання прокурора відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, оскільки судом не встановлено обставин, за яких припинили існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчим суддею. Таким чином, враховуючи наведені обставини - клопотання прокурора підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження терміну дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - задоволити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 тримання під вартою із визначеним альтернативним запобіжним заходом у виді застави у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,

Строк дії ухвали про тримання під вартою визначити до 19 грудня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Рівненській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, експертом та спеціалістом у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику обвинуваченого та направити Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» для вручення обвинуваченому .

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя