Провадження № 11-кп/4806/38/26
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

20.01.2026 м. Ужгород

Cуддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 січня 2026 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 січня 2026 року цивільний позов ОСОБА_2 , пред`явлений до ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду та повернуто ОСОБА_2 .

Роз`яснено ОСОБА_2 право звернутися з позовними вимогами до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди у порядку цивільного судочинства.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000166 від 03.02.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2025 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2025 призначено дане кримінальне провадження до судового розгляду. Цією ж ухвалою постановлено цивільний позов ОСОБА_2 , пред`явлений до ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду та повернуту ОСОБА_2 . Роз`яснено ОСОБА_2 право звернутися з позовними вимогами до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди у порядку цивільного судочинства.

Від ОСОБА_2 знову до суду першої інстанції надійшла заява-клопотання від 05.12.2025 у даному кримінальному провадженні, у якій зазначено, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області на стадії після підготовчого судового засідання призначено до розгляду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, по факту ДТП, що мала місце приблизно о 15 год. 30 хв. 02.02.2025, на перехресті вул. Івана Чендея та пров. Алішера Навої м. Ужгороді. Внаслідок цієї автопригоди, крім інших її негативних наслідків, через неправомірні дії вказаного обвинуваченого було значно пошкоджено його автомобіль «Мерседес-Бенц», НОМЕР_1 , чим заподіяно йому суттєво значну матеріальну шкоду. Вищенаведене стверджується змістом обвинувального акту щодо ОСОБА_3 та підтверджується висновком судового експерта-товарознавця Закарпатського НДЕКЦ від 17.07.2025 №СЕ- 107-25/8823-АВ, яким встановлено, що саме внаслідок цієї ДТП, йому заподіяно матеріальний збиток на суму, розмір якої складає 1973976 грн. Просив суд, оскільки розгляд справи №308/12425/25 про обвинувачення ОСОБА_3 по суті ще не розпочато, ухвалити додаткове рішення, яким призначити до розгляду його позовні вимоги у межах даного кримінального провадження; повідомити його про ухвалене у цій частині судове рішення та видати йому цей процесуальний документ.

Відмовляючи у задоволенні заяви-клопотання ОСОБА_2 , суд першої інстанції послався на те, що зазначена особа не є потерпілою від даного кримінального правопорушення та відповідно заявлений ним цивільний позов не випливає із пред`явленого обвинувачення, та відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду від 07.01.2026 року та ухвалити нову ухвалу, якою відновити його право цивільного позивача у межах розгляду кримінального провадження №308/12425/25.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам закону, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вона не підлягає апеляційному розгляду, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці регламентує наступне: положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований нормами КПК України.

Статтею 392 КПК України визначено які судові рішення, ухвалені судами першої інстанції, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Виключенням з цього правила є ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Зі змісту цієї норми вбачається, що законодавцем не передбачено можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали суду, якою цивільний позов ОСОБА_2 , пред`явлений до ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду та повернуто ОСОБА_2 .

Заперечення проти таких ухвал відповідно до положень ч. 2 ст. 392 КПК України можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

За вимогами ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, при цьому суд звертає увагу, що відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення суду, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Норми ст. 129 Конституції України гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Таким чином, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на зазначену ухвалу суду необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 392, 399 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 січня 2026 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, якою цивільний позов ОСОБА_2 , пред`явлений до ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду та повернуто ОСОБА_2 .

Копію даної ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1