Провадження № 1-кп/761/445/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0002699 від 01 листопада 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Острожани Уманського (колишня назва Жашківський) району Черкаської області, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, службова адреса: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ст.340; ч.1 ст.28, ч.2 ст.365; ч.1 ст.366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження №0002699 від 01.11.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ст.340; ч.1 ст.28, ч.2 ст.365; ч.1 ст.366 КК України за наступних обставин.

У період з 21.11.2013 по 30.11.2013 до Київської міської державної адміністрації від Народних депутатів України, громадських організацій та об`єднань, політичних партій та громадян, відповідно до ч.1 ст.39 Конституції України, надійшли численні письмові повідомлення та заяви на проведення мітингів та демонстрацій на вулицях центральної частини м. Києва.

Зокрема, 26.11.2013 Головою правління Всеукраїнської громадської організації «Коаліція Учасників Помаранчевої Революції» ОСОБА_6 на ім`я голови Київської міської державної адміністрації було направлено повідомлення про проведення з 00:00 години 27.11.2013 безстрокового мирного зібрання громадян на Майдані Незалежності в м. Києві, яке було зареєстровано в Київській міській державній адміністрації 27.11.2013 за №40248.

Починаючи з 21.11.2013 громадяни, зібравшись на Майдані Незалежності у м. Києві та прилеглій до нього території, реалізовували своє конституційне право на мирні зібрання.

Незважаючи на відсутність судового рішення про заборону щодо реалізації права на проведення мітингів, мирного зібрання на території Майдану Незалежності в м. Києві, 30.11.2013 у період часу з 04:11 години до 04:22 години, внаслідок злочинних дій, вчинених керівниками ГУМВС України в місті Києві та ПМОП (повна назва - полк міліції особливого призначення) «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в місті Києві (далі ПОМП «Беркут»), які організували та забезпечили незаконне перешкоджання проведенню зборів громадян, співробітниками ПМОП «Беркут» та військовослужбовцями ВВ МВС України, незаконно, з перевищенням службових повноважень, із застосуванням насильства, погроз його застосування, застосуванням спеціальних засобів, зокрема кийків «ПР» та «Томфа», а також шляхом застосування до присутніх осіб болісних і таких, що ображають особисту гідність дій, спричинено фізичний біль та заподіяно тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості 132 громадянам, та у результаті чого близько 300 учасників мирного зібрання були витіснені від ОСОБА_7 , пам`ятника засновникам Києва до проїжджої частини вулиці Хрещатик.

При цьому, 30.11.2013 у період з 04:11 години до 04:30 години, співробітники ПМОП «Беркут», перебуваючи на Майдані Незалежності в м. Києві, із застосуванням заходів фізичного впливу, затримали 35 учасників мирної акції протесту, з яких: 34 особи були доставлені до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, а 1 особа - до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві.

Відповідно до наказу ГУМВС України в м. Києві від 14.11.2012 №622о/с ОСОБА_3 був призначений на посаду міліціонера відділення №2 взводу №3 оперативної роти №3 полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві. Наказом ГУМВС України в м. Києві від 29.11.2013 №897о/с ОСОБА_3 присвоєно спеціальне звання - старший сержант міліції.

Таким чином, ОСОБА_3 , перебуваючи на вказані посаді,був працівником спеціального підрозділу міліції, представником державного органу виконавчої влади, а отже, службовою особою та, згідно вимог Закону «Про міліцію», ст.19 Конституції України, повинен був діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Статтею 13 Закону «Про міліцію» (далі Закон) передбачено, що працівники міліції мають право застосовувати заходи фізичного впливу, в тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції або інших осіб, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов`язків.

Згідно ст.14 Закону, працівники міліції мають право застосовувати наручники, гумові кийки, засоби зв`язування, сльозоточиві речовини, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, пристрої для відкриття приміщень і примусової зупинки транспорту, водомети, бронемашини та інші спеціальні і транспортні засоби, а також використовувати службових собак для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; припинення масових безпорядків і групових порушень громадського порядку.

Застосуванню сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї повинно передувати попередження про намір їх використання, якщо дозволяють обставини. Без попередження фізична сила, спеціальні засоби і зброя можуть застосовуватися, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю громадян чи працівників міліції.

Забороняється застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю до жінок з явними ознаками вагітності, осіб похилого віку або з вираженими ознаками інвалідності та малолітніх, крім випадків вчинення ними групового нападу, що загрожує життю і здоров`ю людей, працівників міліції, або збройного нападу чи збройного опору. У разі неможливості уникнути застосування сили вона не повинна перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на міліцію обов`язків, і має зводитись до мінімуму можливості завдання шкоди здоров`ю правопорушників та інших громадян. При завданні шкоди міліція забезпечує надання необхідної допомоги потерпілим в найкоротший строк. Перевищення повноважень щодо застосування сили, у тому числі спеціальних засобів і зброї, тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Разом із тим, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді міліціонера відділення №2 взводу №3 оперативної роти №3 ПОМП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, будучи службовою особою, використав своє службове становище і надані чинним законодавством владні повноваження для вчинення злочину.

Водночас, ОСОБА_3 , будучи службовою особою, вчинив дії, які виразилися у незаконному перешкоджанні проведенню зборів, мітингів.

Так, 30.11.2013 близько 04:30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи разом із міліціонером відділення №2 взводу №2 оперативної роти №3 ПМОП «Беркут», матеріали відносно якого виділено в окреме провадження № 0002862 від 15.11.2018, на тротуарі вулиці Інститутської з непарною нумерацією навпроти будинку №7/11 по вул. Хрещатик в м. Києві, помітивши як один з учасників мирної акції протесту - ОСОБА_8 йде у напрямку автомобіля «швидкої допомоги», котра стояла на проїжджій частині навпроти будинку №1 по вул. Інститутській, усвідомивши, що ОСОБА_8 є учасником мирного зібрання на Майдані Незалежності, а також усвідомлюючи, що він не вчинив і не міг вчинити будь-яких правопорушень та протидіяти законним вимогам працівників міліції, діючи з прямим умислом, перевищуючи владу та службові повноваження, усвідомлюючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою перешкоджання подальшій участі потерпілого у мирному зібранні, за відсутності правових підстав для застосування заходів фізичного впливу та спеціальних засобів, підбігли до ОСОБА_9 .

Надалі, ОСОБА_3 та вищевказаний міліціонер, перевищуючи владу та службові повноваження, діючи з метою примусити потерпілого слідувати за ними та подавлення його волі, нанесли ОСОБА_8 три удари гумовими кийками в область живота, чим спричинили потерпілому фізичний біль, після чого схопили потерпілого за куртку та нанесли ще декілька ударів гумовими кийками по тулубу ОСОБА_8 , спричинивши фізичний біль, та повалили його на тротуар, вчинивши дії, що ображають особисту гідність потерпілого.

Після чого, ОСОБА_3 та вищевказаний міліціонер, схопили ОСОБА_8 за руки та підняли його з тротуару, після чого разом з іншим невстановленим співробітником ПМОП «Беркут», який підбіг до них і припідняв потерпілого за ноги, потягнули ОСОБА_8 в напрямку спеціального автомобіля («автозаку»), який перебував на проїжджій частині вулиці Інститутської в м. Києві. Коли ОСОБА_3 , разом з вищевказаними міліціонерами, притягли потерпілого до спеціального автомобіля («автозаку»), то перед передніми відчиненими дверима транспортного засобу невстановлений співробітник МОП «Беркут» відпустив ноги потерпілого, а ОСОБА_3 та вищевказаний міліціонер, водночас, руками штовхнули ОСОБА_8 в спину, заштовхнувши потерпілого до «автозаку». Внаслідок дій ОСОБА_3 і ОСОБА_10 , які ображають особисту гідність потерпілого, ОСОБА_8 впав на підлогу зазначеного автомобіля, а через декілька хвилин інші невстановлені правоохоронці підняли його з підлоги «автозаку» та помістили у спеціально обладнану камеру.

У подальшому, 30.11.2013 близько 05:45 годині, ОСОБА_8 , разом із іншими затриманими учасниками мирної акції протесту був доставлений до приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 9, для складання протоколів про адміністративне затримання та про адміністративне правопорушення.

Таким чином, незаконними діями ОСОБА_3 , а також інших співробітників ПОМП «Беркут», вчиненими групою осіб, унеможливлено подальшу участь ОСОБА_8 у мирному зібранні на Майдані Незалежності та порушено його конституційне право збиратися мирно, без зброї і проводити збори та мітинги.

Крім того, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді міліціонера відділення №2 взводу №3 оперативної роти №3 ПОМП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, будучи службовою особою, склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи.

Так, 30.11.2013, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за усною вказівкою одного із невстановлених керівників ПМОП «Беркут», ОСОБА_3 прибув до приміщення Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, розташованого за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, де з метою створення обставин законності своїх протиправних дій щодо перешкоджання проведенню 30.11.2013 зборів, мітингів на Майдані Незалежності в м. Києві та безпідставного затримання ОСОБА_8 , а також для штучного створення доказів нібито вчинення останнім 30.11.2013 адміністративних правопорушень, власноручно склав, підписав і надав невстановленим співробітникам органів внутрішніх справ завідомо неправдиві офіційні документи - два рапорти, із зазначенням дати складання 30.11.2013, про затримання ОСОБА_8 за вчинення дрібного хуліганства та за злісну непокору законній вимозі працівника міліції, до яких вніс інформацію, яка не відповідала дійсності, а саме про нібито вчинення ОСОБА_8 30.11.2013 на Майдані Незалежності в м. Києві протиправних дій відносно працівників Київської міської державної адміністрації та невиконання ним законних вимог працівників міліції.

Після чого, 30.11.2013 у період з 06:00 години по 08:00 годину, уповноваженою посадовою особою Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, у приміщенні Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, відповідно до ст.255 КУпАП, на підставі, у тому числі вказаних рапортів ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_8 були складені наступні документи: протокол серії КИ №0155957 від 30.11.2013 про адміністративне затримання за ст.173 КУпАП, протокол серії КИ №0155957 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП, протокол серії КИ №0155958 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП. У подальшому, вказані протоколи разом із рапортами ОСОБА_3 про затримання ОСОБА_8 , іншими матеріалами надіслано для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

Так, за наслідками розгляду справи №761/6862/14-п про адміністративне правопорушення та дослідження наявних доказів, у тому числі, й відповідного рапорту ОСОБА_11 , із зазначення дати складання документа 30.11.2013, про затримання ОСОБА_8 за злісну непокору законній вимозі працівника міліції, постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.03.2014, було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Так, за наслідками розгляду справи №761/332168/13-п про адміністративне правопорушення, постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.12.2013, протокол серії КИ №0155957 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП та інші матеріали повернуто начальнику Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві для виконання вимог ст.256 КУпАП.

Надалі, ОСОБА_3 , з метою з метою створення обставин законності своїх протиправних дій щодо перешкоджання проведенню 30.11.2013 зборів, мітингів на Майдані Незалежності в м. Києві та безпідставного затримання ОСОБА_8 , а також для штучного створення доказів нібито вчинення ним 30.11.2013 протиправних дій, передбачених ст.173 КУпАП, на прохання невстановлених працівників органів внутрішніх справ, у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, власноручно склав, підписав і надав невстановленим співробітникам органів внутрішніх справ завідомо неправдивий офіційний документ - рапорт, із зазначенням дати складання 05.12.2013, про затримання ОСОБА_8 за вчинення дрібного хуліганства, до якого вніс інформацію, яка не відповідала дійсності, а саме, про нібито вчинення 30.11.2013 ОСОБА_9 на Майдані Незалежності в м. Києві хуліганських дій відносно працівників КМДА під час проведення робіт з монтажу новорічної ялинки.

Після чого, у невстановлений час та у невстановленому місці, уповноваженою особою Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві, на підставі, у тому числі рапорту ОСОБА_3 , із зазначенням дати складання 05.12.2013, відносно ОСОБА_8 складено протокол серії КИ №156089 від 06.12.2013 про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП. У подальшому, вказаний протокол разом із іншими матеріалами (у тому числі, протоколом серії КИ №0155957 від 30.11.2013 про адміністративне затримання ОСОБА_8 за ст.173 КУпАП, протоколом серії КИ №0155957 від 30.11.2013 про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП, а також вказаними рапортами ОСОБА_3 про затримання ОСОБА_8 за нібито вчинення ним дрібного хуліганства тощо) надіслано для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

За результатами розгляду справи №761/33257/13-п про адміністративне правопорушення та дослідження наявних доказів (у тому числі, відповідного рапорту ОСОБА_3 про затримання ОСОБА_8 , із зазначення дати складання документа 05.12.2013, за вчинення дрібного хуліганства), постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.12.2013, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.365 КК України (диспозиція статті в редакції Закону №3207-VI від 07.04.2011), а саме: перевищення влади та службових повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими діями, що ображають особисту гідність потерпілого, за відсутності ознак катування, вчиненому групою осіб без попередньої змови.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ст.340 КК України, а саме: незаконне перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вчинене службовою особою із застосуванням фізичного насильств, вчиненому групою осіб без попередньої змови.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, а саме: складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

У судовому засіданні захисником заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст.49 КК України, оскільки з дня вчинення ним кримінальних правопорушень сплив законодавчо передбачений строк притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, підтвердивши, що згоден з його змістом та усвідомлений про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. Зазначив, що йому зрозуміло зміст обвинувачення та правова кваліфікація.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, оскільки перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності потерпілої відповідно до ст.325 КПК України.

Прокурор заперечував проти клопотання, оскільки ОСОБА_3 не визнав вину у вчиненні інкримінованих правопорушень.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, зазначає.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч.1 ст.285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Водночас ч.4 ст.286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Шляхом з`ясування правової позиції обвинуваченого, судом встановлено, що він правильно розуміє формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ст.340, ст.365, ст.366 КК України,він розуміє свої права, передбачені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.49 КК України, що не є реабілітуючою.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст.49 КК України).

Згідно ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло:

ч.1 п.2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку за який передбачено покарання у виді обмеження волі;

ч.1 п.3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 (двох) до 5 (п`яти) років;

ч.1 п.4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Як встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні: 30.11.2013 - кримінальних правопорушень, передбачених ст.340, ч.2 ст.365 КК України, а також 30.11.2013 та 05.12.2013 - кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України.

Станом на 30.11.2013, відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості, злочин, передбачений ст.340 КК України, відносився до злочинів середньої тяжкості, а станом на 25.09.2025 - є нетяжким злочином, оскільки його санкція передбачала найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 (п`яти) років.

Станом на 30.11.2013, а також на 25.09.2025, відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості, злочин, передбачений ч.2 ст.365 КК України, відноситься до тяжких злочинів, оскільки його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 (трьох) до 8 (восьми) років з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 (трьох) років.

Станом на 05.12.2013, відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості, злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України, відносився до злочинів невеликої тяжкості, а станом на 25.09.2025 є кримінальним проступком, оскільки його санкція передбачає найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до 3 (трьох) років з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 (трьох) років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 до закінчення зазначених у ст.49 КК України строків нових кримінальних правопорушень не вчиняв, від досудового розслідування або суду не ухилявся, а тому, відповідно перебіг давності не переривався та не зупинявся.

Таким чином, з урахуванням визначених ст.49 КК України строків, на час розгляду клопотання закінчилися строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

За таких обставин суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення зазначених кримінальних правопорушень, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити відносно нього кримінальне провадження з вказаної підстави.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 статті 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є неприпустимим.

При цьому, у разі розгляду клопотання про застосування положень ст.49 КК України, без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння. Зазначені висновки містяться в постановах Верховного суду, у тому числі у справі №712/8174/23 (провадження №51-2807км24), які суд враховує відповідно до приписів ч.6 ст.368 КПК України.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 , огляду на те, що з моменту вчинення кримінальних правопорушень минуло більше десяти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України, з урахуванням закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, а саме: з ОСОБА_3 підлягають стягненню процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта у сумі 5199,60 гривень, а саме: відповідно акту здачі-приймання висновку судових експертів №3875/6659/17-26 від 22.11.2017 вартість проведення судово-почеркознавчої експертизи складає 5199,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись Кримінальним кодексом України, ст.ст. 124, 284-286, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28, ст.340; ч.1 ст.28, ч.2 ст.365, ч1 ст.366 КК України (в редакції Закону, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення) на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0002699 від 01.11.2018 відносно ОСОБА_3 - закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні: документи /т.6/: 2 (два) рапорти ОСОБА_3 від 30.11.2013 на 2 (двох) аркушах; 1 (один) рапорт ОСОБА_3 від 05.12.2013 на 1 (одному) аркуші; - зберігати у справі.

Речові докази: 1 (одна) картка пам`яті Verbatim Micro SD /т.3/, 8 (вісім) DVD-R дисків /т.4/, 1 (один) DVD-R диск /т.5/, з відеозаписами, - зберігати у справі.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта в розмірі 5199 (п`ять тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень 60 копійок.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1