Справа № 199/946/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суд міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 02.01.2026 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сумгаїт Азербайджан, громадянина України, із повною середньою освітою, не працевлаштованого, утриманців не маючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яким встановлено, що ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин на території м. Білозерське Донецької області за наступних обставин.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, у тому числі станом на жовтень 2025 року.

Так, в середині жовтня 2025 року, в ранковий час доби, більш точної дати та часу слідством не встановлено ОСОБА_5 перебував на вул. Будівельна у м. Білозерське Донецької області, де побачив багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 , у якому був відчинений другий під`їзд. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на проникнення у одну з покинутих квартир вказаного будинку з метою подальшого викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 зайшов до зазначеного під`їзду, де на третьому поверсі незаконно проник до квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , двері якої на той час були відчиненні. Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири та розуміючи, що в ній відсутні мешканці, ОСОБА_5 у зальній кімнаті в середині шафи побачив коробку білого кольору в середині якої знаходився ноутбук торгової марки «TOSHIBA», який вирішив викрасти. В цей же час ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливою метою та в період воєнного стану, викрав ноутбук торгової марки «TOSHIBA», моделі «SATELLITE PRO L650-15P» вартістю 5323 гривень 00 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 завдана матеріальна шкода на суму 5323 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 03.12.2025, у денний час доби, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , проходячи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , на лавочці побачив полімерний пакет, в якому знаходились корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та запал до нього типу УЗРГМ-2.

Усвідомлюючи, що вказані предмети у своєму поєднанні утворюють оборонну осколкову ручну гранату, яка відноситься до категорії бойових припасів, ОСОБА_5 в порушення вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї та боєприпасів, не маючи на те передбаченого законом дозволу, діючи умисно, підняв вказаний пакет, в якому знаходились корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та запал до нього типу УЗРГМ-2, які у конструкційному поєднанні являються оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1, тим самим без передбаченого законом дозволу придбав бойовий припас.

Того ж дня, у денний час доби, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вказані корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та запал до нього типу УЗРГМ-2, де почав їх незаконно зберігати.

Після чого, 03.01.2026, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 поклав вказані корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та запал до нього типу УЗРГМ-2, які у конструкційному поєднанні являються оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1 у ліву кишеню одягненої на ньому куртки та пішки пішов по місту Білозерське Покровського району Донецької області у своїх особистих справах.

Того ж дня, приблизно о 10:55 годині, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 проходив поблизу будинку № 32 вул. Олександра Єрмакова у м. Білозерське Донецької області, де був зупинений працівниками ВКП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області з метою перевірки документів та встановлення особи на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» № 1456 від 29.12.2021, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, введеного згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ст. 15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст. ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію». На запитання працівників поліції останній повідомив, що має при собі оборонну осколкову ручну гранату, у зв`язку з чим на місце події було викликано слідчо-оперативну групу.

У період часу з 12 год. 19 хв. по 12 год. 29 хв. 03.01.2026, під час проведення огляду місця події у ОСОБА_5 виявлено та вилучено: корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 (1 од.), виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною; засіб підриву (засіб детонування) уніфікований запал ручної гранати модернізований дистанційної дії типу УЗРГМ-2 (1 од.) виготовлений промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною, які у конструкційному поєднанні являються оборонною осколковою ручною гранатою типу Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, легального джерела доходу, що дає всі обґрунтовані підстави вважати, що ризик за п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховуватися від органу досудового розслідування та (або) суду буде розцінений ним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання, яке йому загрожує.

На наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, вказує те, що потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є місцевими мешканцями і їх анкетні дані вже відомі або будуть відомі підозрюваному, у тому числі при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження та отриманні додатків до цього клопотання, а тому ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно на них вплинути шляхом підкупу, погроз, вмовляння або іншим чином, з метою зміни або перекручування їх показів на свою користь або безпідставної відмови від дачі показів.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить те, що у підозрюваного ОСОБА_5 відсутнє будь-яке постійне офіційне джерело доходів та раніше він вже притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, а отже все ж схильний до вчинення злочинів та з метою швидкого особистого збагачення може продовжити свою злочинну діяльність.

За таких обставин, слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним в матеріалах кримінального провадження ризикам та не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 в ході досудового розслідування і в процесі розгляду кримінального провадження в суді.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував. Пояснив, що має постійне місце проживання в м.Білозерське, мешкає в квартирі свої батьків, які померли, спадкові права не оформляв. Зазначив, що він є інвалідом ІІІ групи, отримує соціальну допомогу, однак відповідні документи згоріли.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 , враховуючи позицію обвинуваченого, у вирішенні клопотання прокурора покладалася на розсуд суду. При цьому, посилалася на недоведеність прокурором ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

В силу ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Тримання під вартою за нормами ч.1 ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що 29.01.2026 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 02.01.2026 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується:

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 від 02.01.2026;;

- протоколом ОМП від 02.01.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 02.01.2026;

- протоколом ОМП від 03.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.01.2026;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.01.2026 за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого впізнано ОСОБА_5 як особу, у якої він придбав викрадене майно (ноутбук);

- протоколом огляду речей від 07.01.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.01.2026;

- висновком судової товарознавчої експертизи СЕ-19/105-26/311-ТВ від 13.01.2026.

- рапортом реєстрації ІПНП Покровського РУП №109 від 03.01.2026 про виявлене правопорушення;

- заявою від ОСОБА_5 від 03.01.2026;

- протоколом ОМП від 03.01.2026 за участю ОСОБА_5 та відеозаписом до нього;

- висновком судової вибухо-технічної експертизи СЕ-19/105-26/96-ВТХ від 12.01.2026

- протоколом допиту свідків ОСОБА_9 від 03.01.2026, ОСОБА_10 від 04.01.2026, ОСОБА_11 від 07.01.2026;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.01.2026.

В судовому засіданні стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджується таким.

ОСОБА_5 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. ОСОБА_5 не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, доказів щодо отримання соціальної допомоги по інвалідності на даний час судом не встановлено, проживає в житловому приміщенні, яке розташоване в зоні активних бойових дій, тобто є всі підстави вважати що з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі встановлення його винуватості, він може вчинити спроби переховування на тимчасово окупованих територіях України або умисно скористатися численною евакуацією населення України з зони бойових дій або наближеної до неї.

Крім того, підозрюваному відомі анкетні дані та адреси допитаних у кримінальному провадженні потерпілого та свідків, тому ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно вплинути на цих осіб з метою зміни або перекручування їх показів на свою користь або безпідставної відмови від дачі показів.

Крім того, ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних, в тому числі тяжких та особливо тяжких злочинів, знову вчинив два умисні кримінальні правопорушення в період невідбутого покарання за попереднім вироком, що вказує на схильність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, на підставі ст.ст.177, 178, 194 КПК України, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, наявність реальних та дійсних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким на теперішній час не зможе будь-який інший запобіжний захід, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, є обґрунтованим та виправданим з точки зору суспільного запиту, що полягає в забезпеченні швидкого, повного і неупередженого судового розгляду, належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконанні ним процесуальних рішень у справі.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Так, за тяжкі злочини розмір застави становить від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який на 2026 рік складає 3328 грн.

Враховуючи всі обставини справи, майновий стан та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 66 560 грн. 00 коп., яка буде достатньою мірою гарантувати виконання, покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, на підозрюваного необхідно відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілим за даним кримінальним провадженням.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 30 березня 2026 включно.

Визначити підозрюваному заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 66 560 грн. 00 коп. (шістедят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він постійно проживає, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками та потерпілим за даним кримінальним провадженням.

Строк дії покладених обов`язків - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1