Справа № 521/937/26
Номер провадження:1-кс/521/460/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 16.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернудась до слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , . у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000070 від 16.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , будучи особою судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, знов підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого за наступних обставин.

Так, у невстановленому на досудовому слідстві місці та часі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 придбав шляхом знахідки 4 запали типу УЗРГМ, одну саморобну запальну трубку 420мм, 4 вишибних заряди до ПГ-7ПМ, 2 імітаційних заряди, вибухову речовину тротил масою 1475г, 2 циліндричні шашки «динарії» 420г кожна, S корпусів гранат типу Ф-1, одну осколкову рубашку з вибуховою речовиною, конструктивно оформлений заряд вибухової речовини в металевій ємкості, два саморобних пристрої, які складались з ЗТП-50, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, у невстановленому на досудовому слідстві місці та часі, у ОСОБА_5 , який достовірно розуміючи, що знайдені ним предмети є бойовими припасами, вибуховою речовиною та вибуховим пристроєм, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, виник злочинний умисел, направлений на збут 4 запалів типу УЗРГМ, однієї саморобної запальної трубки 420мм, 4 вишибних зарядів до П-7ПМ, 2 імітаційних зарядів, вибухової речовини тротил масою 1475г, 2 циліндричних шашок «динарії» 420г кожна, 5 корпусів гранат типу Ф-1, однієї осколкової рубашки з вибуховою речовиною, конструктивно оформленого заряду вибухової речовини в металевій ємкості, двох саморобних пристроїв, які складались з ЗТП-50.

3 метою реалізації свого злочинного наміру, перебуваючи невстановленому в ході досудового розслідування місці, 16.01.2026 в телефонній розмові раніше не знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продати бойові припаси, вибухову речовину та вибухові пристрої за грошові кошти у сумі 2000 доларів США, на що останній погодився та обумовили дату зустрічі, а саме: 22.01.2026 року.

Так, 22.01.2026 року, приблизно о 12:00 годині в ході телефонної розмови, ОСОБА_5 з ОСОБА_7 обумовили місце зустрічі за адресою: м. Одеса, вулиця Балківська, 88 на паркові колишнього супермаркету «FOZZY».

Після чого, 22.01.2026 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 прибув на заздалегідь обумовлене місце, за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 88, де зустрівся з ОСОБА_7 та під час зустрічі збув останньому без дозволу передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N? 576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми якостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N? 622 від 21.08.1998, 4 запали типу УЗРГМ, одну саморобну запальну трубку 420мм, 4 вишибних заряди до ПГ-7ПМ, 2 імітаційні заряди, вибухову речовину тротил масою 1475г, 2 циліндричні шашки «динарії» 420г кожна, 5 корпусів гранат типу Ф-1, одну осколкову рубашки з вибуховою речовиною, конструктивно оформлений заряд вибухової речовини в металевій ємкості, два саморобни пристроїв, які складались з ЗТП-50, котрі перебували в чорному шкіряному рюкзаку, за що отримав грошові кошти у сумі 2000 доларів США, після чого був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

22.01.2026 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК Укрїни та повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та представника потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Відтак у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрювану у скоєні злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити та визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Захисник підозрюваного заперечував проти клопотання слідчого, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що підтримує захисника.

Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку суду прокурором та слідчим обґрунтовано наявність зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п. п. 1, 3, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч.1 ст.276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України . Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, що вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та представника потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчинені тяжкого злочину визначається у межах від 20 (двадцяти) до 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно визначити розмір застави виходячи з тяжкості інкримінованого йому злочину та обставин його вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, його особи та його матеріального становища, тому суд вважає, що розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень є достатнім.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту затримання, тобто з 22.01.2026 року та діє до 22.03.2026 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків підозрюваним, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 60 днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатися із м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1