Справа № 145/1389/25
Провадження № 1-кс/145/620/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2025 р. селище Тиврів

Слідчий суддя Тиврівського районного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 1, 5 ч.2 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000237 від 29.09.2025,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП в Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Обгрунтовуючи подане клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням установлено, що близько 23:00 години 28.09.2025 року ОСОБА_5 прийшов до будинку АДРЕСА_1 , де знаходились раніше йому знайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Через певний час у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ґрунті давніх неприязних відносин, який в подальшому переріс в бійку із ОСОБА_8 , внаслідок якої ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження та залишив територію даного домоволодіння. Будучи ображеним, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . З цією метою, ОСОБА_5 у невстановленому слідством місці, взяв бойовий припас типу ручної осколкової гранати, яку за невстановлених слідством обставин незаконно придбав та незаконно зберігав, після чого повернувся до будинку, де знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи 29.09.2025 року приблизно о 00:30 год. у коридорі зазначеного будинку, побачивши, що в приміщенні однієї з кімнат перебувають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, способом небезпечним для життя багатьох осіб, так як усвідомлював небезпеку своїх дій, тримаючи у руці ручну осколкову гранату, основним призначенням якої, відповідно до тактико-технічних характеристик, є ураження живої цілі уламками корпусу, а можливими наслідками від чого є заподіяння смерті людей, висмикнув із гранати запобіжну чеку, привівши таким чином її у бойову готовність.

Таким чином, ОСОБА_5 , розуміючи наслідки від застосування вказаної вище гранати, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя двох осіб, кинув її у бік ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в цей час знаходились в приміщенні однієї з кімнат вищезазначеного будинку. В результаті вибуху, ОСОБА_7 отримав множинні вогнепально осколкові поверхневі сліпі поранення правої верхньої кінцівки, живота, тулуба, обох нижніх кінцівок, правої сідниці та госпіталізований до травматологічного відділення КНП «Багатопрофільна лікарня Тиврівської селищної ради», а ОСОБА_8 у вигляді рваної рани нижньої повіки, численних осколкових ран, нижніх кінцівок, тулуба, правої сідниці, та госпіталізований до травматологічного відділення «Вінницької обласної клінічної лікарні імені М.І. Пирогова».

Своїми умисними діями ОСОБА_5 довести свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя двох осіб, до кінця не вдалось з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілим своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п.1,5 ч. 2 ст. 115 КК України - закінченому замаху на умисне вбивство двох осіб, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Слідчим суддею Тиврівського районного суду Вінницької області 01.10.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29.11.2025 року.

Керівником Вінницької окружної прокуратури Вінницької області 24.11.2025 строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжений до 3-х місяців, тобто до 29.12.2025.

У вказаному кримінальному провадженні проведено необхідні слідчі дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, однак закінчити досудове розслідування в передбачений двохмісячний строк, не представляється можливим, оскільки необхідно отримати ще ряд доказів, які можуть бути використані у подальшому під час судового розгляду, та перевірити вже отримані докази.

Проведення вищевказаних процесуальних та слідчих дій має важливе значення для повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження, отримання належних та допустимих доказів, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Підставою продовження вказаного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: може переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, так як підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків та фактичного місця проживання; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення подібного характеру.

З урахуванням наведеного просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування - до 29.12.2025 року.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, мотивуючи тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та просила задовольнити подане клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, зокрема, у виді домашнього арешту, вказавши, що він має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , де проживає разом зі своєю співмешканкою вже протягом тривалого часу, він працює, хоча і не офіційно, займається волонтерською діяльністю, допомагає ЗСУ.

Захисник ОСОБА_6 проти клопотання заперечувала, посилаючись на необгрунтованість клопотання слідчого та сумніви у законності при проведенні певних слідчих дій. Звернула увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв"язки, проживає разом зі співмешканкою вже тривалий час. Також ОСОБА_5 має на утриманні матір ОСОБА_9 , яка є особою з інвалідністю. Тому просила змінити підозрюваному запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його фактичного і постійного проживання.

Допитана судом в якості свідка за клопотанням захисника - ОСОБА_10 пояснила суду, що вона є співмешканкою підозрюваного ОСОБА_5 . Вже 15 років вони постійно проживають разом в АДРЕСА_2 . Однак фактично за вказаною адресою він не зареєстрований, так як вона відповідно до законодавства не здійснила оформлення права на будинок після смерті своїх батьків. Він працює, займається ремонтом автомобілів для ЗСУ. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не міг вчинити.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового розгляду, вважає обґрунтованою наявну підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п.1,5 ч.2 ст.115 КК України та доведеність ризиків наведених прокурором у клопотанні, оскільки ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, тому він перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин; може впливати на свідків та потерпілих кримінального правопорушення, які на даний час судом не допитані, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки хоча в силу ст.89 КК України є раніше несудимий, однак вчинив кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким.

Вказані обставини в сукупності свідчать про неможливість забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України іншим шляхом та застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі.

Наявність постійного місця проживання разом зі співмешканою в АДРЕСА_2 не спростовує ризиків визнаних слідчим суддею доведеними та не підтверджує можливості запобігання таким ризикам шляхом застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Факт перебування матері, яка є особою з інвалідністю безпосередньо на утриманні підозрюваного не підтверджується наданими захисником доказами.

Врахувавши наведене слідчий суддя дійшо висновку про відмову у клопотанні про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт.

Строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено до 29.12.2025 року, а згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя враховуючи ступінь суспільної небезпеки не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 вчинене із погрозою застосування насильства.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Канава Тиврівського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України раніше несудимого, в межах строку досудового розслідування, а саме - до 29 грудня 2025 року включно, без визначення альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави.

У задоволенні клопотання підозрюваного та захисника про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів ОСОБА_5 - з дня отримання її копії, рештою учасників - з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28 листопада 2025 року о 12 год.00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1