ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000401 від 04.07.2018 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Мирна Долина, Олександрівського району, Донецької області, громадянина України, не судимого, одруженого, маючого на утримані малолітню доньку, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений сержант поліції ОСОБА_6 , призначений на посаду поліцейського роти № 3 батальйону патрульної поліції у містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України наказом Департаменту патрульної поліції № 579 о/с від 19.06.2018.

Відповідно до ст. ст. 1, 13, 17, 62 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 1 примітки ст. 364 КК України ОСОБА_6 , перебуваючи на займаній посаді, є службовою особою та постійно виконує функції офіційного представника державного органу виконавчої влади.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки діяти лише відповідно до положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

Так, 12.06.2018 року, в приблизний період часу з 14.10 по 15.00, ОСОБА_6 , перебуваючи на службі, під час виїзду за повідомленням до служби «102» прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де, побачив біля будинку три кущі рослини, схожої на коноплю. В цей час, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, у ОСОБА_6 виник умисел на отримання неправомірної вигоди, поєднаної з вимаганням, від ОСОБА_9 , за невжиття заходів до притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку із незаконним вирощуванням коноплі. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 , який мешкає у зазначеному будинку, про те, що ним скоєно адміністративне правопорушення, та зловживаючи своїм службовим становищем, висунув вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 100 доларів США, за невжиття заходів щодо притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності.

На вказану вимогу ОСОБА_9 вимушено погодився, оскільки не бажав бути притягнутим до адміністративної відповідальності, а вирішити це питання в іншій, законний спосіб, як йому повідомив ОСОБА_6 , у заявника не буде іншої можливості.

З метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_6 , ОСОБА_9 03.07.2018 року звернувся з відповідною заявою до Донецького управління ДВБ НП України.

В подальшому, в період часу з 25.06.2018 по 24.07.2018 ОСОБА_6 у ході неодноразових телефонних розмов із ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного умислу, повторно неодноразово висував останньому вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі, еквівалентній 100 доларам СІЛА, за невжиття заходів щодо притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності, та домовився з ним про зустріч 24.07.2018 з метою передачі грошових коштів.

24 липня 2018 року, приблизно о 07 год. 50 хв., перебуваючи на території біля домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, отримав від ОСОБА_9 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 2700 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 виразилися в одержані службовою особою неправомірної вигоди за не вчинення такою службою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаної з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

У судовому засіданні при допиті обвинуваченого, ОСОБА_6 свою провину у пред`явленому обвинуваченні не визнав. Повідомив суду, що на початку 2018 року знайомий надав йому номер телефону ОСОБА_9 , який займається ремонтуванням дахів у приватних будинках. У квітні 2018 року він зв`язався з ОСОБА_9 та домовився про виконання робіт у будинку батьків, за які дав завдаток кошти у розмірі 2 700 гривень. 12.06.2018 перебуваючи на службі, коли надійшло повідомлення про сімейну сварку, а саме що син не пускає матір в дім та перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Приїхавши на місце події з`ясувалося, що сином заявниці є ОСОБА_10 , який повинен був виконувати роботу з ремонту даху у будинку його батьків. З ОСОБА_11 було проведено профілактичну бесіду під час якої велась відео фіксація з боді камери. Мати кривдника, яка викликала поліцію, відмовилась від написання заяви, тому протокол про адміністративне правопорушення не складався. Щодо проведення огляду території зазначив, що ним огляд не здійснювався. В подальшому для виконання домовленостей стосовно ремонтних робіт даху, ОСОБА_9 повинен був закупити будівельні матеріали та в липні розпочати ремонтні роботи, що він не зробив. У зв`язку з цим ОСОБА_9 24 липня 2018 року повернув кошти в сумі 2 700 гривень. Зазначив, що вважає дії ОСОБА_9 і його звернення до працівників поліції щодо вимагання грошових коштів за не притягнення до адміністративної відповідальності з боку ОСОБА_6 , є провокаційними.

Незважаючи на невизнання своєї провини у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, винність обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені судом.

Так, свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що в червні 2018 року надійшов виклик щодо конфлікту сина з матір`ю, яку син не впускав у будинок, у зв`язку з чим екіпаж з трьох поліцейських до якого також входив ОСОБА_6 поїхали на даний виклик. Прибувши за викликом, будинок був зачинений, під час обходу прилеглої території домоволодіння помітили рослини схожі на коноплю. В подальшому з будинку вийшов ОСОБА_9 та впустив матір до будинку. ОСОБА_6 як старший екіпажу почав спілкуватися з ОСОБА_9 та повідомив йому, що буде викликано слідчо-оперативну групу з приводу рослин схожих на коноплю. Потім ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відійшли в лісосмугу, де спілкувалися приблизно 10 хвилин. Коли ОСОБА_6 , повернувся, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_6 поїхали в райвідділ. Коли ОСОБА_12 запитав чому так і не була викликана слідчо-оперативна група, ОСОБА_6 повідомив, що дані рослини не є наркотичними тому не має сенсу їх викликати. Також свідок зазначив, що на той час він працював поліцейським біля 2-3 місяців. При обході прилеглої території будинку, за вказівкою ОСОБА_6 він зробив фото рослин конопель на свій мобільний телефон. У подальшому, при допиті його в якості свідка, він дізнався, що на прохання ОСОБА_6 зателефонувати своїй дружині, надавав останньому свій мобільний телефон, але ОСОБА_6 телефонував с його телефону ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_12 стверджував у суді, що окрім ОСОБА_6 та своєї дружини власний телефон нікому не давав.

Свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що у червні 2018 року за місцем його проживання на території домоволодіння АДРЕСА_3 , за викликом його матері прибув екіпаж поліції. Поліцейські провели огляд території його домоволодіння, де виявили декілька кущів коноплі і зафіксували виявлено на відео в телефоні. Коли він вийшов з будинку до працівників поліції, до нього підійшов один із поліцейських - ОСОБА_6 та почав з ним спілкуватись щодо даних рослин та в подальшому почав вимагати 100 (сто) доларів США, щоб ОСОБА_9 не притягали до будь якого виду відповідальності. Відповівши, що у нього немає таких грошей, ОСОБА_6 запропонував віддати гроші через місяць та погрожував відвезти до міського відділу поліції та розмовляти «по іншому». ОСОБА_6 телефонував йому два рази та вимагав віддати гроші, а тому він вимушений був звернутися до прокуратури, оскільки працівник поліції збивав з нього гроші. Звернувшись с заявою до прокуратури про вимагання у нього з боку працівників поліції грошей, працівники прокуратури вручили йому гроші у розмірі 2 700 гривень, переписали номери вручених купюр за участю понятих, надали засоби відео контролю - камеру. Коли він отримав грошові кошти для передачі їх ОСОБА_6 , одразу зателефонував ОСОБА_6 і домовився з ним про зустріч. Під час зустрічі ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2700 гривень, що було знято ним на камеру. Свідок стверджував у суді, що ОСОБА_6 вимагав з нього гроші, неодноразово телефонував йому, погрожував розмовою «по іншому», притягненням до відповідальності і він був вимушений звернутися до прокуратури внаслідок вимагань з боку поліцейського ОСОБА_6 .

Окрім того, свідок стверджував у суді, що раніше з обвинуваченим ОСОБА_6 не був знайомий, ніяких відносин з ним немає, у тому числі і цивільно - правових угод.

Окрім показів свідків провина ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України також підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому розгляді та дослідженими безпосередньо судом:

- супровідним листом Донецького управління ДВБ НП України із заявою ОСОБА_9 про притягнення до кримінальної відповідальності інспекторів УПП патрульної поліції за вимагання неправомірної вигоди у розмірі 100 доларів США за не притягнення до адміністративної відповідальності;

- протоколом огляду речей та документів від 07.07.2018 року з фото таблицею до нього, згідно якого був оглянутий мобільний телефон «Nokia» з серійним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 з додатками, в якому зафіксовано комунікацію з номерами мобільних телефонів ОСОБА_6 та ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 23.07.2018 року з фото таблицею до нього, згідно якого були оглянуті грошові кошти у сумі 2 700 (дві тисячі сімсот) гривень, які складають купюри номіналом 100 (сто) гривень у кількості 12 (дванадцять) штук кожна з серійними номерами: МА3311750, КЛ4036625, ГГ8846452, КП0484376, СВ4743002, МП2927088, ГЦ0477108, КФ6190015, ЕЄ3637774, ЗВ5327105, СЕ4490106, КК5302334, а також 3 (три) купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень з серійними номерами: АА6730791, УЗ0424924, УЗ0424922, для подальшого їх використання в документуванні протиправної діяльності;

- протоколом обшуку від 24.07.2018 року з флеш-носієм Micro SD, згідно якого в ході проведеного обшуку транспортного засобу Skoda Fabia, червоного кольору з д.н НОМЕР_2 були виявлені та вилучені: грошові кошти у сумі 2 700 (дві тисячі сімсот) гривень, які складають 3 (три) купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень з серійними номерами: АА6730791, УЗ0424924, УЗ042492 та купюри номіналом 100 (сто) гривень у кількості 12 (дванадцять) штук кожна з серійними номерами: МА3311750, КЛ4036625, ГГ8846452, КП0484376, СВ4743002, МП2927088, ГЦ0477108, КФ6190015, ЕЄ3637774, ЗВ5327105, СЕ4490106, КК5302334; чорне чоловіче портмоне зі шкіри, в якому окрім вищевказаних грошових коштів, наявні грошові кошти на загальну суму 645 гривень (купюра номіналом 200 грн. - 1шт., купюри номіналом 100 грн. - 3 шт., купюри номіналом 50 грн. - 2 шт., купюра номіналом 20 грн. - 1 шт., купюра номіналом 10 грн. - 1 шт., купюри номіналом 5 грн. - 2 шт., купюри номіналом 2 грн. - 2 шт., купюра номіналом 1 грн. - 1 шт.) та мобільний телефон Meizu M3 Note;

- витягом з наказу від 19.06.2018 року та копією посадової інструкції ОСОБА_6 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 24.07.2018 року, згідно якого було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом огляду речей та документів від 24.07.2018 року з ілюстративною таблицею та CD-R диском до нього, згідно якого був оглянутий мобільний телефон Meizu M3 Note з IMEI: IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 який належить ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду речей та документів від 27.07.2018 року з DVD-R диском та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого були оглянуті речі та документи які були вилучені під час обшуку транспортного засобу Skoda Fabia, червоного кольору з д.н НОМЕР_2 , а саме: грошові кошти сумі 3 000 (три тисячі) гривень, які складають 15 (п`ятнадцять) купюр номіналом 100 (сто) гривень кожна з серійними номерами: МА3311750, КЛ4036625, ГГ8846452, КП0484376, СВ4743002, МП2927088, ГЦ0477108, КФ6190015, ЕЄ3637774, ЗВ5327105, СЕ4490106, КК5302334 ЕШ5667109, СЗ 6044003, МВ6851673 та 3 (три) купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень з серійними номерами: АА6730791, УЗ0424924, УЗ042492; мобільний телефон Meizu M3 Note з IMEI: IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 ; чорне чоловіче портмоне зі шкіри, в якому окрім вищевказаних грошових коштів, наявні грошові кошти на загальну суму 345 гривень (купюра номіналом 200 грн. - 1шт., купюри номіналом 50 грн. - 2 шт., купюра номіналом 20 грн. - 1 шт., купюра номіналом 10 грн. - 1 шт., купюри номіналом 5 грн. - 2 шт., купюри номіналом 2 грн. - 2 шт., купюра номіналом 1 грн. - 1 шт.);

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 28.08.2018 року з додатками до нього, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 16.08.2018 року у уповноважених осіб АТ КБ «ПриватБанк» були виявлені та вилучені документи, що посвідчують особу володільця банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ;

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи від 14.09.2018 року, згідно якого були зафіксовані події які відбувались 24.07.2018 року з 07 год. 51 хв. по 07 год. 53 хв.;

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи від 08.08.2018 року, згідно якого були зафіксовані події які відбувались 24.07.2018 року з 07 год. 45 хв. по 07 год. 55 хв.;

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04.10.2018 року, згідно якого були знята інформація з транспортних телекомунікаційних мереж, текстових повідомлень ОСОБА_6 , з мобільного телефону оператора мобільного зв`язку «VODAFONE» № НОМЕР_6 з якого здійснювались телефонні виклики ОСОБА_9 ;

- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 04.10.2018 року, згідно якого були знята інформація з транспортних телекомунікаційних мереж, текстових повідомлень ОСОБА_9 , з його мобільного телефону оператора мобільного зв`язку «VODAFONE» № НОМЕР_7 ;

- речовими доказами визнаними по кримінальному провадженню.

Щодо тверджень сторони захисту про провокацію у вчиненні злочину суд виходить з наступного.

ЄСПЛ неодноразово формулював у своїх рішеннях визначення провокації, розкривав її зміст та форми (справи «Раманаускас проти Литви», № 55146/14, 20 лютого 2018 року, «Баннікова проти Росії», № 18757/06, 04 листопада 2010 року, «Матановіч проти Хорватії», № 2742/12, 04 квітня 2017 року). Із правових позицій цього суду вбачається, що провокація вчинення злочину наявна, якщо: були активні дії правоохоронних органів; з їх боку мало місце спонукання особи до вчинення злочину (наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування); злочин не був би скоєний без втручання правоохоронних органів.

Вплив правоохоронного органу на хід подій з використанням НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину, коли цей орган лише приєднується до протиправної діяльності, а не ініціює її, повинен розцінюватися не як провокація, а як таємна робота, що не містить ознак зловживань з огляду на обов`язок правоохоронних органів протидіяти злочинам.

За відсутності ознак послідовного цілеспрямованого схиляння до кримінального правопорушення та наявності інформації про самостійну попередню підготовку винного до його вчинення сам по собі факт відповідної пропозиції не дає достатніх підстав для висновку, що звернення конкретної особи мало вирішальний вплив на формування злочинного наміру та що в іншому випадку злочин не було би вчинено.

Загалом у провадженнях, в яких йдеться про можливу провокацію злочину, необхідно враховувати чи існували відносини між надавачем і одержувачем неправомірної вигоди безвідносно до правоохоронних органів, чи існували питання, у вирішенні яких був зацікавлений надавач неправомірної вигоди і які міг або обіцяв вирішити одержувач неправомірної вигоди до того, як правоохоронним органам стало відомо про ці факти. Така інформація дозволить зробити висновок про вплив правоохоронних органів на хід подій і, як наслідок, про наявність або відсутність ознак провокації злочину.

У даному кримінальному провадженні відсутні докази, які б вказували на штучне створення правоохоронними органами ситуації з метою спонукати ОСОБА_9 до вчинення злочину. Те, що правоохоронні органи лише долучилися до фіксації і розслідування на певному етапі розвитку подій, зокрема після подання ОСОБА_9 заяви про вчинення злочину, свідчить про їх пасивну роль, яка проявилася лише у належній фіксації вчинюваного кримінального правопорушення. Окрім того, досліджені судом протоколи НСРД (аудіо -, відео контроль особи, контроль за вчиненням злочину, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) містять факт ініціативного спілкування обвинуваченого ОСОБА_6 з ОСОБА_9 з приводу неправомірної вигоди та факт передачі грошових коштів обвинуваченому ОСОБА_6 .

Таким чином твердження сторони захисту про наявність провокації є безпідставними.

Слід критично оцінює показання обвинуваченого щодо наявності цивільно - правових відносин зі свідком ОСОБА_9 з приводу ремонту даху у будинку його батьків, вважаючи їх неспроможними, наданими з метою уникнення відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки вони нічим об`єктивно не підтверджені у судовому засіданні, є голослівними та повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні, дослідженими судом письмовими доказами, які є послідовними, узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать іншим доказам, наявним у матеріалах провадження й дослідженим в судовому засіданні.

Така версія захисту, є способом уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання наявності вимагання як кваліфікуючої ознаки в даному кримінальному провадженні суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 5 примітки до ст. 354 КК України у статтях 354, 368, 368-3 і 368-4 цього Кодексу під вимаганням неправомірної вигоди слід розуміти вимогу щодо надання неправомірної вигоди з погрозою вчинення дій або бездіяльності з використанням свого становища, наданих повноважень, влади службового становища стосовно особи, яка надає неправомірну вигоду, або умисне створення умов, за яких особа вимушена надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Разом з тим, вимагання неправомірної вигоди, як кваліфікуюча ознака кримінального провадження, виключається, якщо особа, яка її надає, зацікавлена в незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів, одержати незаконні пільги, переваги, уникнути відповідальності. Отже, під інтересами особи, яка надає неправомірну вигоду, треба розуміти законні інтереси особи, у якої така вигода вимагається.

Під час судового розгляду встановлено, що ініціатива надання неправомірної вигоди надходила саме від ОСОБА_6 , а у разі відмови ОСОБА_9 виконати його вимоги ОСОБА_6 погрожував розмовою «по іншому», притягненням до відповідальності, внаслідок чого ОСОБА_9 був вимушений звернутися до прокуратури з приводу вимагання грошей з боку поліцейського ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене суд вважає, що в даному кримінальному провадженні наявне вимагання як кваліфікуюча ознака.

Щодо суб`єкта злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 як встановлено судом, на час вчинення злочину призначений на посаду поліцейського роти № 3 батальйону патрульної поліції у містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України наказом Департаменту патрульної поліції № 579 о/с від 19.06.2018.

Відповідно до ст. ст. 1, 13, 17, 62 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 1 примітки ст. 364 КК України ОСОБА_6 , перебуваючи на займаній посаді, є службовою особою та постійно виконує функції офіційного представника державного органу виконавчої влади.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки діяти лише відповідно до положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

У зв`язку із цим відповідно до примітки 2 до статті 368 КК України, ОСОБА_6 є службовою особою.

Щодо суб`єктивної сторони злочину.

ОСОБА_6 діяв з корисливих мотивів, адже бажав особисто протиправно збагатитись (незаконно одержати вигоду матеріального характеру) за рахунок іншої особи і його дії були спрямовані на безпідставне одержання для себе майнової винагороди у формі грошових коштів за вчинення ним дій з використанням свого службового становища, що свідчить про наявність у нього корисливої мети.

Щодо об`єктивної сторони злочину.

Така передбачена у статті 368 КК України дія, одержання полягає у прийнятті (отриманні, набутті) неправомірної вигоди в будь-який спосіб (прямо чи у завуальованій формі - під виглядом заробітної плати, виграшу в азартні ігри, оплати за цивільно-правовим договором тощо) службовою особою особисто або через посередника.

Кримінальна відповідальність за одержання неправомірної вигоди настає лише за умови, що службова особа одержала її за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких дій, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу (Постанова ККС ВС від 25.10.2022 у справі № 695/2947/19).

Отже, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про наявність допустимих, належних, достовірних і достатніх доказів, які поза межами розумного сумніву підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вирішуючи питання щодо виду та розмір покарання, суд приходить до таких висновків.

Частиною 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченим суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 КК України враховує: 1) межі, установлені в санкції ч. 3 ст. 368 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; 2) положення Загальної частини КК України; 3) ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, згідно з ч. 6 ст. 12 КК України, є тяжким злочином та відповідно до примітки ст. 45 КК України цей склад віднесений до корупційних кримінальних правопорушень.

З огляду на суб`єктний склад вказане кримінальне правопорушення належить до службових злочинів. Його вчинення порушує принципи верховенства права, формує в суспільстві уявлення корумпованості правоохоронних органів, чим підриває авторитет влади на місцях та держави в цілому.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, не працює, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, розлучений.

Передбачених статтями 66, 67 КК України обставин, які пом`якшують або які обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, а саме: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити передбачене санкцією ч. 3 ст. 368 КК України покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, з конфіскацією всього належного йому майна.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років з конфіскацією усього майна, що є власністю засудженого з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_6 після набранням вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 24.07.2018 року по 27.07.2018 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не застосовано.

Застава у розмірі 70 480 (сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) гривень була повернута заставодавцю ОСОБА_13 відповідно до ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 20 березня 2019 року.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 25.12.2025 року - скасувати.

Речові докази - грошові кошти в сумі 645 гривень, мобільний телефон Meizu M3 Note - конфіскувати в дохід держави.

Речові докази - чорне чоловіче портмоне зі шкіри, повернути власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1