УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544 від 18.10.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказане кримінальне провадження.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду із клопотанням про скасуванню арешту майна у кримінальному провадженню № 0000544 від 18.10.2023, що був накладений слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира від 16.07.2024р., а саме на:

- розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , та відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» код банку (МФО) 305299 код за , Юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна, ;

- розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , та відкритий в АТ «Райффайзен Банк» (), головний офіс: м. Київ, вул. Генерала Алмазова 4-А.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що накладений арешт на вказані розрахункові рахунки позбавляють ОСОБА_5 можливості отримувати заробітну плату та пенсійні виплати, а відтак порушують його конституційні права.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 вказане клопотання підтримали.

Прокурор просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що арешт на розрахункові рахунки обвинуваченого ОСОБА_5 накладений законно з метою забезпечення конфіскації майна, яка передбачена як вид покарання за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Заслухавши дане клопотання, з`ясувавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до другого абзацу ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 липня 2024,справа №296/6425/24 у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000544 від 18.10.2023 було накладеного арешт на майно ОСОБА_5 , зокрема на: розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 та відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» код банку (МФО) 305299 код за , Юридична адреса: вул. Грушевського, 1д, м. Київ 01001, Україна; розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 та відкритий в АТ «Райффайзен Банк» (), головний офіс: м. Київ, вул. Генерала Алмазова 4-А, з забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Метою накладення арешту на вказане майно відповідно до вищевказаної ухвали є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України, яка інкримінована ОСОБА_5 , передбачає обов`язкове застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, тому накладення арешту на майно обвинуваченого є необхідним під час судового розгляду для забезпечення можливої конфіскації майна останнього у випадку винесення обвинувального вироку.

Водночас посилання захисту в якості підстави для скасування арешту на необхідність забезпечення обвинуваченому права на працю чи отримання соціальних виплат відхиляються судом, оскільки може бути реалізовано шляхом відкриття нового рахунку в банку чи зміні розрахункового рахунку, на який отримуються такі виплати.

Таким чином суд дійшов висновку, що обвинуваченим на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін, не доведено, що у застосуванні арешту майна відпала потреба, з огляду на що накладений арешт не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 174, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544 від 18.10.2023, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1