Справа № 372/5876/25
Провадження 1-кс-1315/25
ухвала

Іменем України

22 жовтня 2025 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001847, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 -1 КК України та розпочато розслідування.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 11.10.2025р. 19:10 в м. Обухів вул. Каштанова 9 водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем «ЗАЗ 1100557-44» номерний знак НОМЕР_1 рухаючись з напрямку зупинка Лікарня до зупинки Школа допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 що переходив проїзну частину з ліва на право на пішохідному переході в наслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої гомілки ЗЧМТ та був доставлений до Обухівської БЛІЛ, в подальшому водій був освідуваний на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі Обухівської БЛІЛ результат тесту 0.69 проміле.

11.09.2025 автомобіль марки «ЗАЗ 1100557-44» номерний знак НОМЕР_1 , було вилучено та доставлено на майданчик тимчасового зберігання за адресою: Київська обл.. Фастівський р-н. с. Борисів, пров. Боженка 23.

Автомобіль марки «ЗАЗ 1100557-44» номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , яка зареєстроване за адресою: Київська обл. Обухівський р-н. с. Верем`я вул. Садова 16 (т.м. 098-004-1603).

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України «при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

11.10.2025 року автомобіль марки «ЗАЗ 1100557-44» номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного автомобіля, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, інженерно-технічної експертизи за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження».

Повернення вказаного автомобіля, та його зберігання за межами спеціального майданчику для утримання транспортних засобів може призвести до їх видозмінення, ремонту та відновлювальних робіт, штучної зміни конструктивних властивостей, механічних слідів утворених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди або відчуження на користь третіх осіб та як наслідок, це може призвести до втрати технічних властивостей автомобіля та знищення або спотворення доказової інформації, яка має суттєве значення для кримінального провадження та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Пошкодження на транспортному засобі, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є унікальними по своїй суті та мають індивідуальні ознаки характерні лише для дорожньо-транспортної пригоди яка відбулася, мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обґрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученим може бути майно у вигляді речей, документів. грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме майно з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, а відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт також накладається на рухоме майно з метою забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 64-2 КПК України, третьою особою, що до майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення належного проведення судових експертиз, які перебувають на виконанні, збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти на нього арешт, оскільки без накладення арешту на автомобіль «ЗАЗ 1100557-44» номерний знак НОМЕР_1 , це зробити не можливо, тому прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Власник майна в судове засідання не з`явився, представник власника майна подав до суду клопотання про передачу на зберігання, на час досудового слідства, транспортного засобу «ЗАЗ», який належить ОСОБА_7 .

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту, слід задовольнити.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до положення частини 9 ст. 100 КПК України питання щодо долі речових доказів, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази зберігаються до набранням рішенням законної сили.

При цьому, відповідно до частини 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через їх громіздкість або з інших причин, тощо, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливе без шкоди для кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено у судовому засіданні обставин, які б свідчили про те, що передача на відповідальне зберігання автомобіля марки «ЗАЗ 1100557-44» його власнику неможлива у конкретному випадку, оскільки накладення арешту на майно необхідне для забезпечення належного проведення судових експертиз, які перебувають на виконанні, збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного прокурором клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ 1100557-44» номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , яка зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 та визначити місце їх зберігання за адресою: Київська обл.. Фастівський р-н. с. Борисів, пров. Боженка 23.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1