Справа № 159/4932/25 Провадження №11-кп/802/164/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисників обвинувачених - ОСОБА_9 ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.04.2003 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування вказаного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Звільнення: 28.04.2005, відбуття строку покарання;

- 30.12.2009 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 та ч.3ст. 185 КК України, згідно зі ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування вказаного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 04.06.2010 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.12.2009 та засуджений до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнення: 13.11.2013, Долинський ВЦ Івано-Франківської області (№118) Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.11.2013 за ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково, невідбутий строк: 1 рік 8 місяців 15 днів, відбув по місцю проживання;

- 17.07.2015 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 3 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, згідно ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.06.2010 та засуджений до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців;

- 24.12.2020 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;

- 26.05.2021 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2020 засуджений до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 08.12.2022 звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 3 місяці 6 днів, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, засуджено за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

- за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 період його попереднього ув`язнення з 19.05.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено ОСОБА_8 без змін до набрання вироком законної сили.

Цим же вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ковель Ковельського району Волинської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2 , неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.12.2013 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст 187, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 роки;

- 26.03.2020 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 с 186, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;

- 11.08.2020 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлені волі на строк 3 роки та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.03.2020 до відбуття покарання строком 4 роки 5 місяців,

- 26.05.2021 Червоноградським міськрайонним судом Львівської області за З ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців, покарання відбув 27.06.2024, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, засуджено: за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

- за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 період його попереднього ув`язнення з 19.05.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув `язнення відповідає одному дню покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено ОСОБА_7 без змін до набрання вироком законної сили.

Вироком також вирішено питання про речові докази, процесуальні витрати за проведення експертиз та арешт майна.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим 26.05.2021 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2020 засуджений до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 08.12.2022 звільнений 16.12.2022 умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 3 місяці 6 днів, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 12 січня 2025 року близько 02 години 17 хвилини, ОСОБА_8 , повторно в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у м. Ковель, по вул. Варшавській на автодорозі Е373 скориставшись тим, що його дії є таємними та непомітними для сторонніх осіб, підійшов до вантажного автомобіля марки «Schmitz» д.н.з. НОМЕР_3 , який був припаркований неподалік від закладу «ІНФОРМАЦІЯ_7» по АДРЕСА_2, власником якого являється ФОП « ОСОБА_11 », маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення дизельного палива з автомобіля, усвідомлюючи свої суспільно небезпечні дії та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом відкриття баку, використовуючи резиновий шланг, злив 58 літрів дизельного палива, належного ФОП « ОСОБА_11 », загальною вартістю 3886 гривень, наповнивши ним 2 (дві) каністри ємністю по 30 літрів кожна, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Цими умисними діями ОСОБА_8 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи раніше судимим 11.08.2020 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності.

Так, він, перебуваючи на території стоянки для транспортних засобів у м. Ковель Волинської області, що по вулиці Володимирська, 150, поблизу митного поста, 31 березня 2025 року близько 02 години 00 хвилин, діючи повторно, і умисно, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що його дії є таємними та непомітними для сторонніх осіб, відкрив скриню напівпричепу «Schmitz SКО 27» д.н.з. НОМЕР_4 , який був прикріплений до припаркованого на вказаній території вантажного автомобіля марки «Scania R420», д.н.з. НОМЕР_5 , звідки таємно викрав газовий балон з пальником вартістю 1374,67 грн, металевий чайник марки «STENSON», вартістю 274,20 грн, сковорідку марки «ВІОL» з скляною кришкою, вартістю 589,86 грн, каструлю марки «ВІОL» з скляною кришкою, вартістю 1110,00 грн, що належні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим повторно, незаконно заволодів вказаним майном та завдав майнової шкоди вказаній особі на загальну суму 3348 гривень 73 копійки, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, він, 22 квітня 2025 року в період з 14:33 по 14:35 годин, з 21:48 по 21:48 годин, з 22:33 по 22:35 годин та з 22:44 по 22:46 годин, керуючись єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів перебуваючи у магазині «Сім-23», по вулиці Володимирській, 101, в місті Ковелі Волинської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президенти України «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, взявши із стелажів торгового залу магазину «Сім-23», повторно таємно викрав наступні товари: одну пляшку напою «Кока-Кола» 1,25л вартістю 39,30 грн, одну пляшку напою «Кока-Кола» 0.5л вартістю 23,86 грн, чотири шоколадки «Мілка» мол. вишнею нач 90г/Монделіс/ загальною вартістю 293,32 грн., дві шоколадки «Мілка» з малиновою нач 90г /Монделіс/ загальною вартістю 128,32 грн, дві шоколадки «мілка Баблз» з кокосом 97г /Монделіс/ загальною вартістю 176,66 грн, одну шоколадку «Мілка Баблз» 80г /Монделіс/ вартістю 53,63 грн, три шоколадки «Мілка» полуниця 90г /Монделіс/ загальною вартістю 188,79 грн, три шоколадки «Мілка» зі шмат. печива ОРЕО 300г /Монделіс/ загальною вартістю 498,30 грн., дві упаковки печива «Мілка» з вівсяними пластівцями 126г /Монделіс/ загальною вартістю 154,66 грн, чотири шоколадки «Millennium Very Peri» мол з начинкою, печивом та арахісом 100г /Малбі/ загальною вартістю 235,20 грн, три шоколадки «Kinder Chocolade» Т4 50 г /Ферреро/ загальною вартістю 121,98 грн, три упаковки цукерок «Raffaello» Серце Т14 142 г /Ферреро/ загальною вартістю 1037,01 грн, п`ять упаковок цукерок «Cherry Queen» серце 122г /Рошен/ загальною вартістю 933,30 грн, один шампунь «Syoss» проти лупи 440мл /Shcwarzopf/ вартістю 154,67 грн, один шампунь «Clear» д/жін захист в/випад 225мл /Юнілевер/ вартістю 129,33 грн, один шампунь «Schauma» для чол Спорт 400мл/Schwarzkorf/ вартістю 111,00 грн., дві упаковки прокладок «Аlways Ultra Niqht» 7шт/Р&G/ загальною вартістю 102,00 грн, одна упаковка прокладок «Аlways Ultra Secure Niqht» аромат 6шт. /Р&G/ вартістю 54,67 грн, десять господарських свічок 17 см /Рудько/ загальною вартістю 133,30 грн, чим завдав ТОВ «Клевер Сторс», майнової шкоди на загальну суму 4569 грн 24 коп.

Зазначеними умисними діями ОСОБА_7 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 22 квітня 2025 року в період часу з 11:39 по 11:41 години та з 11:47 по 11:48 години, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у магазині «Сім-23», по вулиці Незалежності 101, в місті Ковелі Волинської області, діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, повторно, взявши із стелажів торгового залу магазину «Сім-23», продукти харчування, косметичні продукти а саме: ковбасу «Махан» по-татарськи в/с вагою 0.702 кг., вартістю 406, 13 грн., ковбасу «Салямі Карпатська» вагою 0.266 кг., вартістю 110, 20 грн., ковбасу «Салямі Золотиста» вагою 0.540 кг., вартістю 282,40 грн., дві горіхові пасти з какао «Nutella/ 350г., вартістю 394,96 грн., дві упаковоки кормів «Whiskas» з куркою 800г., вартістю 389,20 грн., три упаковоки кормів «Sheba» домашня птиця в соусі 85 г., вартістю 79,59 грн., три упаковоки кормів «Kitekat» пауч Лосось в соусі 85г., вартістю 48,60 грн., дві упаковоки кави «Монарх інтенс» мелена 200г /Якобз/ вартістю 461,34 грн., один дезодоранта-спрей «Fa» Invisible Sensitive троянди 150г., /Shcwarzkorf/ варістю 114,40 грн., шість Шоколадок «Kinder Chocolade» Т8 100г /Ферреро/ вартістю 445,80 грн., чотири шоколадки «Рошен» пористий біл карамел 80г /Рошен/ вартістю 260,80 грн., один йогурт «Дольче» полуниця 3,2% стакан 280г /Лакталіс/ вартістю 45,26 грн., один йогурт «Дольче» персик-маракуя 3,2% 280г /Лакталіс/ вартістю 44,00 грн., один йогурта «Персик-Маракуя» ст. 350г /Mlekovita/ вартістю 34,63 грн., два батончики «АХА» ліс ягоди 23г /Лантм/ вартістю 22,92 грн., одну упаковку крем-мила «Dove» Краса та догляд 90г /Юнілевер/ вартістю 47,33 грн., два дезодоранти-антиперспіранти «Кехопа» яскравий букет 150мл /Юнілевер/ вартістю 242,80 грн., одна упаковка Молока згущеного 8,5% д/п 440г /МПКК/ вартістю 87,53 грн., цукерки «Королівський шарм» верш.начинка ваг. /АБК/ вагою 0.242кг., вартістю 93,41 грн., банани вагою 0.932 кг., вартістю 66,97 грн., апельсини вагою 0.552 кг., вартістю 36,44 грн., таємно їх викрали, чим завдали ТОВ «Клевер Сторс», майнової шкоди на загальну суму 3751 грн 32 коп.

Також, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, 23 квітня 2025 року в період з 13:07 по 13:09 годин та з 13:13 по 13:14 годин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у магазині «Сім-23», по вулиці Заводська 13, в місті Ковелі Волинської області, де діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, повторно, взявши із стелажів торгового залу магазину «Сім-23», продукти харчування, косметичні продукти а саме: ковбасу «Махан» по-татарськи масою 0,678 кг вартістю 408,56 грн., ковбасу «Салямі Карпатська» /Глобино/ масою 0.766 кг вартістю 317,48 грн., ковбасу «Ужгородська» /Закарпатські ковбаси/ масою 1,722 кг вартістю 794,41 грн., ковбасу «Президентська /ЖМК/ масою 0,704 вартістю 404,31 грн., ковбасу «Сушена з яловичиною» Ранчо (білкова) масою 2,130кг вартістю 1631,00 грн., одну упаковку ковбаски «Хмизок пікантний» масою 200г /М`ясний хутір/ вартістю 96,00 грн., одну упаковку ковбаски «Хмизок пікантний» масою 200г /М`ясний хутір/ вартістю 96,00 грн., два шампуні «Н&S»т проти лупи Основний догляд 250мл/Р&G/ вартістю 252,00 грн., один шампунь «Раntene» Інтенсивне відновлення 400мл /Р&G/ вартістю 196,97 грн., два шампуні «Schauma»7 трав 400мл, /Shcwarzkorf/ вартістю 229,34 грн., один засіб концентрований для миття посуду Galax/лимон 480г/Galax/вартістю 68,67грн.,одна пляшка напою «Пепсі-кола» скло 0.3л вартістю 28,47 грн один енергетичний напій «Нон-Стоп» Буст ж/б 0.5л /НП/ вартістю 95.88 грн., три енергетичні напої «Нон-Стоп» ж/б 0.5л/НП/вартістю 95,88 грн., таємно їх викрали, чим завдали ТОВ «Клевер Сторс» майнової шкоди на загальну суму 4652 грн 96 коп.

У подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, 24 квітня 2025 року в період з 11:20 по 11:22 годин, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у магазині «Сім-23», по вулиці Незалежності 101, в місті Ковелі Волинської області, де діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, повторно, взявши із стелажів торгового залу магазину «Сім-23», продукти харчування, косметичні продукти а саме: ковбасу «Мілано» масою 1,102 кг вартістю 595,05 грн., ковбасу «Салямі Карпатська» /Глобино/ масою 0.260 кг вартістю 107,76 грн., ковбасу «Салямі Італійська» /Глобино/ масою 0.494 кг вартістю 349,16 грн., ковбасу «Президентська /ЖМК/ масою 1,450 вартістю 674,25 грн., ковбасу «Сушена з яловичиною» Ранчо (білкова) масою 0,356 кг вартістю 179,01 грн., ковбасу «Салямі Класична» /М`ясний хутір/ масою 1.772 кг вартістю 318,07 грн., ковбасу «Салямі Софіївська» /М`ясний хутір/ масою 1.338 кг вартістю 345,74 грн., ковбасу «Салямі Фірмова» /Бащинський/ масою 0.254 кг вартістю 116,37 грн., дві упаковки кави «Монарх» еспресо мелена 230г /Якобз/ вартістю 396,60 грн., дві упаковки кави «Якобз Монарх» розч економ пак 100г /Якобз/ вартістю 384,66 грн., одна упаковка кави «Нескафе Голд» розчинна м/у 30г /Нескафе/ вартістю 100,50 грн., один йогурт «Ваніль» 350г /Mlekovita/ вартістю 38,33 грн.,один йогурт «Персик-Маракуя» 350г /Mlekovita/ вартістю 38,33 грн., таємно їх викрали, чим завдали ТОВ «Клевер Сторс», майнової шкоди на загальну суму 3643 грн 83 коп.

Цими умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скоїли таємне викраденнях чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, 29 квітня 2025 року в період з 09:45 по 09:46 годин, з 12:18 по 12:19 годин та з 12:30 по 12:31 годин, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у магазині «Сім-23», по вулиці Незалежності 101, в місті Ковелі Волинської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, взявши зі стелажів торгового залу магазину «Сім-23», повторно намагалися таємно викрасти наступні товари: чотири шоколадки «Мілка» з карам-арах. начинкою і повітр рисом 276г /Монделіс/ загальною вартістю 727,72 грн, цукерки «Зоряне сяйво» /Нестле/ вагою 0.474 кг, вартістю 196,06 грн, цукерки «Королівський шарм» з горіхом ваг. /АБК/ вагою 0.286 кг, вартістю 107,52 грн, дві упаковки сиру «Данаблу» 50% 100г /Grandor/ загальною вартістю 182,80 грн, три упаковки сиру «Філадельфія» з зеленню 175г /Philadelphia/ загальною вартістю 336,99 грн, дві упаковки сир-крему «Laciate» з оливками 135г /MLEKPOL/ загальною вартістю 107,34 грн, плавлений сир «Гурман» /Наш Молочник/ вагою 0.682 кг, вартістю 253,18 грн, п`ять упаковок сиру «Сокол» 150г /MLEKOVITA/ загальною вартістю 379,75 грн, одна буханка хліба «Панський» пш в/г різ 350г /Теремно/ вартістю 29,76 грн, два круасани «7 Days» ваніль 110г /Чіпіта/ загальною вартістю 91,32 грн., ковбасу «Вершкова» /Забіяка/ вагою 0.620 кг, вартістю 173,54 грн, дві упаковки ковбаси «Мортадельки» 400г /Глобино/ загальною вартістю 246,20 грн, ковбасу «Салямі Золотиста» /Бащинський/ вагою 0.272 кг, вартістю 145,25 грн., ковбасу «Салямі Фірмова» /Бащинський/ вагою 0.268 кг, вартістю 136,28 грн, ковбасу «Салямі Карпатська» /Глобино/ вагою 0.266 кг вартістю 110,20 грн, ковбасу «Салямі Італійська» /Глобино/ вагою 0.214 кг вартістю 158,07 грн., балик традиційний ПОРІД /ЖМК/ вагою 0.350 кг, вартістю 151,54 грн, грудинка «Пряна» /ЖМК/ вагою 0.441 кг, вартістю 247,78 грн, три упаковки десерту «Бонжур» вишня 232г /Конті/ загальною вартістю 243,60 грн, одна упаковка бісквіту «Тоо СооІ» Міік Раггу 270 г /Рошен/ вартістю 73,80 грн, одна упаковка бісквіту «Тоо СооІ» Сhoco Fest 270г /Рошен/ вартістю 81,63 грн, одна упаковка ківі кошик вартістю 121,30 грн., загальною вартістю 4298 грн 60 коп. Однак свій злочинний умисел до кінця не довели з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки ОСОБА_7 був викритий працівником ТОВ «Клевер Сторс», в наслідок чого частина викраденого майна не вибуло з володіння законного власника.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скоїли закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, 19 травня 2025 року близько 02 години 45 хвилин (більш точної години досудовим розслідуванням не встановлено), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій з метою таємного викрадення чужого майна, обійшовши шлагбаум митного поста «Ковель» Волинської митниці, що по вулиці Володимирська, 150. м. Ковель Волинської області, проникли на територію стоянки, де діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, відкрили скриню напівпричепу марки «KOEGEL SVKT 24» д.н.з. НОМЕР_6 , який був прикріплений до припаркованого на вказаній території вантажного автомобіля марки «RENAULT MAGNUM», д.н.з. НОМЕР_7 , чим незаконно проникли до сховища, звідки таємно викрали газовий балон з пальником вартістю 850 грн, паяльник для пайки пластикових труб вартістю 1300 грн, діодний ліхтарик вартістю 327,60 грн та набір інструментів для ремонту автомобілів вартістю 2244,09 грн, що належні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим повторно, незаконно заволоділи вказаним майном та завдали майнової шкоди потерпілому на загальну суму 4721,69 гривень, після чого розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Також, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, 19 травня 2025 року близько 03 години 00 хвилин (точної години досудовим розслідуванням не встановлено), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій з метою таємного викрадення чужого майна, обійшовши шлагбаум митного поста «Ковель» Волинської митниці, що по вулиці Володимирська, 150, м. Ковель Волинської області, проникли на територію стоянки, де діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, відкрили скриню напівпричепу марки «SCMITZ SKО 24» д.н.з. НОМЕР_8 , який був прикріплений до припаркованого на вказаній території вантажного автомобіля марки «VOLVO FН 400», д.н.з. НОМЕР_9 , чим незаконно проникли до сховища, звідки таємно викрали газовий балон з пальником вартістю 850 грн, дванадцять бокалів марки «RCR cristalleria italiana» Alkemist об`ємом 530 мл., загальною вартістю 3629,40 грн, дві банки лазурі для деревини марки «Аltax» РRОFІ-LASUR protctor, загальною вартістю 8972,80 грн, що належні ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим повторно, незаконно заволоділи вказаним майном та завдали майнової шкоди потерпілому на загальну суму 12544,85 гривень, після чого розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись із таким вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій обвинувачених, оскаржує його через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених, внаслідок м`якості. Зазначає, що оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано винуватими, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, а саме, вчиненні ними повторно, за попередньою змовою групою осіб, 29.04.2025 року закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна - продуктів харчування з магазину « Сім -23», що у м. Ковель. Санкція ч.4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку із чим на думку сторони обвинувачення місцевий суд мав призначити їм покарання за вказаним законом не більше ніж 5 років 4 місяці позбавлення волі.

Окрім того, вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та необґрунтовано, в порушення ст. 67 КК України, відніс до обтяжуючої їх покарання обставину - рецидив злочинів, оскільки дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України кваліфіковано за ознакою повторності.

Водночас звертає увагу і на те, що призначаючи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст. 185 КК України наближене до мінімального, передбаченого санкцією даної статті, місцевий суд не врахував, що обвинувачені, будучи раніше неодноразово судимими за умисні корисливі тяжкі злочини, після відбуття реальних покарань у виді позбавлення волі, продовжили займатись злочинною діяльністю та вчинили по 7 та 8 епізодів тяжких злочинів відповідно, не відшкодували потерпілим завданої ними майнової шкоди, що свідчить про їх підвищену суспільну небезпечність та нездатність до об`єктивної самокерованої право слухняної поведінки, а також необхідність призначення покарання наближеного до максимального, передбаченого даною статтею, з метою забезпечення досягнення мети, зазначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засуджених та попередження вчинення ними інших кримінальних правопорушень.

Більше того, зазначає і про те, що ОСОБА_7 також є судимим: вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2008 за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, із звільненням від покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2008 за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Проте, місцевий суд при розгляді кримінального провадження та призначенні покарання ОСОБА_7 не врахував наявність вказаних непогашених і незнятих у встановленому законом порядку судимостей, що свідчить про необхідність доповнення вступної і мотивувальної частин вироку вказівкою про їх врахування при призначенні покарання.

З огляду на вищевикладене просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий, яким:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців;

- за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців;

- за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

З мотивувальної частини вироку виключити вказівку щодо врахування обтяжуючої покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обставини - рецидиву злочинів.

Вступну та мотивувальну частину вироку доповнити посиланням на врахування незнятих і непогашених судимостей ОСОБА_7 відповідно до вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2008 за ч.2 ст. 186 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, із звільненням від покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2008 за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289, ст. 71 КК України із призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також представника ТОВ «Клевер Сторс» ОСОБА_15 , з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає їх розгляду. При цьому береться до уваги те, що вказані особи повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи у відповідності до положень КПК України й будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомості про поважність причин їх неявки від них не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала з підстав викладених у ній, думку обвинувачених та їх захисників, які скаргу в частині зменшення покарання обвинуваченим за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України підтримали, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та їх кваліфікація за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України є правильною.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.

Діям ОСОБА_8 та ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України колегія суддів вважає їх слушними з огляду на таке.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Згідно до санкції ч.4 ст. 185 КК України максимальне покарання передбачено у виді 8 років позбавлення волі.

Таким чином, покарання за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України не може перевищувати 5 (п`яти ) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Натомість, місцевий суд вищевказаних вимог закону при призначенні покарання за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України не дотримав та призначив покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кожному зокрема за вказаною статтею - 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Враховуючи наведене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно призначив обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кожному зокрема за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, що свідчить про неправильне застосування кримінального закону, що підлягає зменшенню судом апеляційної інстанції.

Разом з тим, судом остаточне покарання призначається за ч.1 ст. 70 КК України за принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Окрім того, колегія суддів вважає підставними доводи сторони обвинувачення з приводу необґрунтованого визнання місцевим судом обставиною, яка обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - рецидив злочинів, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 67 КК України, визначено вичерпний перелік обставин які за своєю правовою природою є чинниками об`єктивного або суб`єктивного характеру, що не утворюють ознак конкретного злочину та не впливають на його кваліфікацію, однак підвищують ступінь суспільної небезпечності особи винного або вчиненого ним діяння.

Згідно п.1 ч.1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визначається, зокрема, рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визначається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. А на підставі ст. 35 цього ж Кодексу рецидив враховується, зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому.

Однак, згідно ч.4 ст. 67 КК України, якщо будь - яка із обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Така ж правова позиція визначена в пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 №7, відповідно до якої, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз врахувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Проте, місцевий суд при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та необґрунтовано, в порушення ст. 67 КК України, відніс до обтяжуючої їх покарання обставину - рецидив злочинів, оскільки дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України кваліфіковано за ознакою повторності.

Враховуючи вищевикладене, із мотивувальної частини оскаржуваного вироку слід виключити посилання про наявність обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а саме: «рецидив злочинів».

Щодо міри призначеного обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст. 185 КК України апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зі змісту апеляційної скарги убачається, що сторона обвинувачення фактично порушує питання про недотримання судом першої інстанції визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання, які пов`язані з суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення про м`якість призначеного обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання зокрема за ч.4 ст. 185 КК України, на переконання апеляційного суду, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, поведінку обвинуваченого після його вчинення, особу винного, який раніше судимий, має постійне місце проживання, одружений.

Більше того, місцевим судом було враховано, що ОСОБА_8 негативно характеризується Ковельським РУП ГУНП у Волинській області за період перебування під адміністративним наглядом, отримав письмову згоду від військової частини НОМЕР_10 на проходження військової служби за контрактом, на наркологічному обліку не перебуває, перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Ковельського міжрайонного територіального медичного об`єднання з діагнозом «Легка розумова відсталість» з приводу чого отримував амбулаторне лікування з 2009 року. Згідно з висновком судово - психіатричного експерта «№172 від 29.05.2025 року, в ОСОБА_8 виявляються в даний час ознаки легкої розумової відсталості з поведінковими розладами. Застосування примусових заходів медичного характеру він в даний час не потребує, тобто дотримався вимог статей 65-67 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , за ч.4 ст. 185 КК України місцевий суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Водночас, обставин, які обтяжують покарання за ч.4 ст. 185 КК України апеляційним судом не встановлено.

Окрім того, колегією суддів враховується і те, що під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_8 не оспорював фактичні обставини справи, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, а тому розгляд справи було проведено в порядку ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та його міри суд першої інстанції дотримався вимог закону та в повній мірі врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного і інші обставини кримінального провадження. При цьому, місцевий суд у своєму вироку навів переконливі доводи про необхідність призначення саме такого покарання, яке обрано оскаржуваним рішенням.

Разом з тим, як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, поведінку обвинуваченого після його вчинення, особу винного, який раніше судимий, має постійне місце проживання, неодружений, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває тобто дотримався вимог статей 65-67 КК України

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч.4 ст. 185 КК України місцевий суд відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Водночас, обставин, які обтяжують покарання за ч.4 ст. 185 КК України апеляційним судом не встановлено.

Окрім того, колегією суддів враховується і те, що під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_7 не оспорював фактичні обставини справи, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, а тому розгляд справи було проведено в порядку ст. 349 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та його міри суд першої інстанції дотримався вимог закону та в повній мірі врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного і інші обставини кримінального провадження. При цьому, місцевий суд у своєму вироку навів переконливі доводи про необхідність призначення саме такого покарання, яке обрано оскаржуваним рішенням.

Призначене обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, підстав визнати його надмірно м`яким, як про це зазначено в апеляційній скарзі сторони обвинувачення, апеляційний суд не знаходить.

Водночас, заслуговують на увагу доводи прокурора, щодо доповнення вступної частини вироку посиланням на врахування не знятих і не погашених судимостей ОСОБА_7 .

Так, однією із загальних засад кримінального провадження є верховенство права (ч.1 ст. 8 КПК України). Відповідно до цієї засади людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Саме на реалізацію цієї засади спрямовані встановлені спеціальними нормами КПК України винятки, які дають можливість судам усіх інстанцій без обмеження процесуальними позиціями сторін, навіть з власної ініціативи, приймати рішення щодо покращення правового становища обвинуваченого, засудженого.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає )з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_7 також є судимим: вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2008 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, із звільненням від покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2008 року за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Однак, місцевий суд при розгляді кримінального провадження та призначенні покарання ОСОБА_7 не врахував наявності вказаних непогашених і незнятих у встановленому законом порядку судимостей, що свідчить про необхідність доповнення вступної частини вироку посиланням про їх врахування при призначенні покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Положеннями закріпленими в ч. 1 ст. 409 КПК України регламентовано підстави для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, зокрема є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що в даному випадку мало місце неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке унеможливило постановлення законного та обґрунтованого вироку, та призвело до неправильного призначення покарання за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, та неправильного визнання обтяжуючої покарання обставини внаслідок чого, апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, з урахуванням вимог закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 413 КПК України, Волинський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2025 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

Залишити ОСОБА_8 призначене йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Залишити ОСОБА_7 призначене йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання щодо врахування обтяжуючої покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обставини - рецидив злочинів.

Доповнити вступну частину вироку посиланням на врахування незнятих і непогашених судимостей ОСОБА_7 відповідно до вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.01.2008 року за ч.2 ст. 186 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, із звільненням від покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2008 року за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 289, ст. 71 КК України із призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

В іншій частині вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2025 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а обвинуваченими, які тримається під вартою, - у той же строк з моменту вручення їм копії судового рішення.

Головуючий

Судді