Провадження № 11-кп/824/5952/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

засудженого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Не погоджуючись з вказаними вироком, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуваний вирок скасувати, перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 296 КК України на ст. 173 КУпАП та закрити кримінальне провадження. Також ОСОБА_6 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду від 21.09.2021 року, посилаючись на те, що вирок ухвалено за його відсутності, про судовий розгляд його належним чином не повідомили, копію вироку він не отримував, а про його існування дізнався лише восени 2022 року та лише нещодавно ознайомився з матеріалами справи.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого, який підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити; вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, вирок Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 було ухвалено за результатами спрощеного провадження в порядку ст. 382 КПКУкраїни за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня вручення їй копії судового рішення.

Матеріали кримінального провадження всупереч положенням ч. 8 ст. 376 КПК України не містять відомостей про направлення копії вироку негайно після його проголошення ОСОБА_6 , який не був присутній в судовому засіданні, як і не містять жодних даних про отримання ним оскаржуваного вироку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком суду законної сили та його направлення до уповноваженого органу з питань пробації для виконання в частині сплати штрафу, старший інспектор Солом`янського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про вирішення питання щодо заміни несплаченої суми штрафу на покарання у виді громадських робіт щодо ОСОБА_6 .

Вказане подання обґрунтоване тим, що 21.12.2022 року засуджений прибув до уповноваженого органу з питань пробації, де був ознайомлений зі змістом вироку та повідомив, що штраф не сплатив і не має змоги сплатити (том 1 а.с. 86-87).

В судовому засіданні в суді першої інстанції під час розгляду подання старшого інспектора Солом`янського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області засуджений ОСОБА_6 вказав, що штраф не сплатив і не має змоги сплатити, на заміну покарання на громадські роботи не погодився, натомість просив відтермінувати сплату штрафу до закінчення воєнного стану.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2023 року подання старшого інспектора Солом`янського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задоволено та замінено засудженому ОСОБА_6 несплачену суму штрафу, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року, на 240 годин громадських робіт (том 1 а.с. 94-96).

Крім того, в матеріалах справи наявна власноруч виконана заява ОСОБА_6 про те, що він в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження, яка датована 27.11.2024р.

Апеляційну скаргу на вирок суду засуджений ОСОБА_6 подав 23.09.2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (том 1 а.с. 115).

Частиною 1 ст. 117 КПК Українипередбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

При цьому, причини пропуску строку оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27 березня 2019 року (справа № 127/17092/18), особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), й інші доречні обставини.

Вирішуючи питання щодо поважності наведених засудженим причин для пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_6 не містить об`єктивних та обґрунтованих доводів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року.

Так, дійсно, хоч оскаржуваний вирок, який ухвалено за відсутності учасників судового провадження, ОСОБА_6 не направлявся після його оголошення та ним не отримувався, однак як встановлено судом апеляційної інстанції, зі змістом вироку він ознайомився 21.12.2022 року, після прибуття до уповноваженого органу з питань пробації, додатково з матеріалами кримінального провадження, у тому числі, і зі змістом вироку ОСОБА_6 ознайомився 27.11.2024р., а отже з цього моменту був обізнаний з його змістом, обґрунтуванням та призначеним покаранням, однак апеляційну скаргу подав лише в 2025 році, не навівши при цьому жодних обставин, які об`єктивноперешкодили апелянту в розумні строки (а не після спливу 3 років) звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Крім того, колегія суддів враховує, що під час розгляду подання уповноваженого органу з питань пробації про заміну ОСОБА_6 призначеного вироком суду покарання, в судовому засіданні ОСОБА_6 не зазначав про свою незгоду з прийнятим судовим рішенням, а лише стверджував про неможливість відбування ним будь-якого покарання до закінчення воєнного стану, а тому подання апеляційної скарги тільки в 2025 році, після того, як він ознайомився з вироком в 2022та в 2024 роках, однак апеляційну скаргу в розумні строки не подав, а також лише після того, як суд замінив призначене йому покарання у виді штрафу на громадські роботи, сприймається колегією суддів виключно як бажання засудженого уникнути будь-якого покарання, а не намір довести перед судом незаконність прийнятого вироку.

Твердження ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що він не знав про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів також не вважає обґрунтованим, оскільки юридична необізнаність засудженого щодо можливості апеляційного оскарження вироку не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та підставою для поновлення такого строку, оскільки вона не є непереборною обставиною, враховуючи також те, що у резолютивній частині вироку, з яким він ознайомився, зазначено про можливість його оскарження до Київського апеляційного суду.

Враховуючи викладене, наведені ОСОБА_6 підстави колегія суддів не вважає поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження вироку, інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційна скарга та клопотання засудженого не містять, не наведено таких причин ОСОБА_6 і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами. При цьому, необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи відсутність підстав для поновлення засудженому ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження вироку суду, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 395, 399, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4