Справа № 344/781/26
Провадження № 1-кс/344/568/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 26.09.2025, відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И ЛА :

16.01.2026 слідчий ОСОБА_4 , за погодженням прокурора ОСОБА_3 , звернулася із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 26.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 304 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування на 60 днів, без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Клопотання обґрунтовано тим, що у невстановлений на даний час досудовим розслідування період, але не пізніше 24.09.2025 у ОСОБА_5 , у зв`язку з наявними борговими зобов`язаннями, виник злочинний умисел на вбивство ОСОБА_7 з корисливих мотивів з метою заволодіння наявними у останньої грошовими коштами.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 вирішила залучити до вчинення умисного вбивства свого малолітнього сина ОСОБА_8 розуміючи що останній внаслідок свого малолітнього віку та залежності від останньої, не здатен у повній мірі усвідомлювати суспільну небезпечність вчиненого та наслідків, що можуть настати.

Так, 24.09.2025 ОСОБА_5 перебуваючи по місцю свого проживання в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_1 , в ході розмови повідомила своєму малолітньому сину ОСОБА_8 , 2012 р.н. про свої наміри позбавляючи життя потерпілу ОСОБА_7 .

Під час розмови ОСОБА_5 детально розподілила їх дії, а саме наказала малолітньому сину ОСОБА_9 , що він повинен за допомогою шнурка вчинити удушення потерпілої ОСОБА_7 . У цей час ОСОБА_5 мала намір заволодіти грошима потерпілої для погашення своїх боргових зобов`язань.

25.09.2025 близько 14 год 30 хв ОСОБА_5 , попередньо зателефонувавши до потерпілої ОСОБА_7 , та з`ясувавши, що остання перебуває по місцю проживання, спільно із сином ОСОБА_8 , прийшли до помешкання потерпілої ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 під приводом забрати попраний одяг, який того ж дня у ранковий час ОСОБА_5 залишила у потерпілої.

Знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , користуючись довірливими відносинами з потерпілою ОСОБА_7 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_5 передала заздалегідь підготовлений шнурок, який принесла з собою, своєму малолітньому сину ОСОБА_8 та наказала останньому за допомогою шнурка задушити ОСОБА_7 .

Після чого в момент, коли ОСОБА_7 стояла спиною до ОСОБА_8 , останній накинув шнурок на шию потерпілої та почав її душити. Внаслідок чого, потерпіла впала на підлогу.

Не даючи можливості ОСОБА_7 підвестися на ноги, ОСОБА_8 продовжував душити потерпілу. У цей час, ОСОБА_5 принесла із кухні ніж та наказала ОСОБА_9 нанести удари в область рук та голови ОСОБА_7 . На виконання вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 наніс серію ударів в область рук та голови потерпілої.

У цей же час, ОСОБА_5 відшукала у кімнаті квартири грошові кошти в сумі 2000 доларів США та 12 000 гривень, та в коридорі з гаманця викрала ще 1000 гривень, які належали потерпілій, які в подальшому забрала із собою та розпорядилась на власний розсуд.

Після вчиненого, ОСОБА_5 , переконавшись що потерпіла ОСОБА_7 не подає ознак життя, разом із сином ОСОБА_8 покинули місце вчинення злочину, зачинивши за собою двері ключем.

Смерть потерпілої ОСОБА_7 настала у результаті механічної асфіксії, яка розвинулась внаслідок стиснення шиї мотузкою.

27 вересня 2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Зеленодольськ, Дніпропетровської області, проживаючій АДРЕСА_1 , українці, громадянці України, одруженій, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 п. 6, ст. 115 КК України.

29 вересня 2025 року Івано-Франківським міським судом ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25.11.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

24.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 304 КК України, та 24.11.2025 ОСОБА_5 Івано-Франківським міським судом продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.01.2026.

24.11.2025 Івано-Франківським міським судом продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до 28.03.2026 року.

21 січня 2025 закінчується строк запобіжного заходу, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк не представляється можливим, оскільки необхідно завершити проведення призначених експертиз, а саме: судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , медико-криміналістичної експертизи та ряду молекулярно-генетичних експертиз. Після завершення експертиз, необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів, які матимуть важливе значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, а виконання вказаних слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу.

Проведення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження вcix обставин вчинення кримінального правопорушення й об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Обставинами, які перешкоджали провести зазначені судові експертизи раніше є те, що речові докази та матеріали кримінального провадження у даному кримінальному провадженні надсилаються на проведення різного роду судових експертиз почергово, що унеможливлює їх проведення у двохмісячний термін досудового розслідування.

Обгрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даний час підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою немає, встановлені ризики не зменшились та продовжують існувати.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від десяти то п`ятнадцяти років або ж довічного позбавлення та вона усвідомлює про можливість призначення судом саме такого виду покарання в разі доведення вини в суді;

- п. 2- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії

- п. 3 - незаконно впливати на ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, так як вони є родичами, шляхом погроз, змушувати його змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

- п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_10 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 с особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі.

На думку сторони обвинувачення, враховуючи викладене вважаю, що підстав для зміни чи скасування даного запобіжного заходу немає, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам та будуть недостатніми для виконання завдань кримінального провадження в цілому.

Прокурор просив клопотання задоволити з викладених мотивів в клопотанні.

Слідчий підтримала клопотання прокурора.

Захисник у судовому засіданні не заперечив щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана підтримала думку свого захисника.

Відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000620 від 26.09.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 304 КК України.

27 вересня 2025 року ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

28 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у тому, що вона підозрюється в організації вчинення, тобто керуванні та підготовці до вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.

29 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.11.2025 включно, в межах строку досудового розслідування. В подальшому, 24.11.2025 строк тримання під вартою продовжено до 21 січня 2026 включно.

24 листопада 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у тому, що вона підозрюється в умисному вбивстві умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів; ч. 2 ст. 304 КК України, тобто у втягненні неповнолітніх у протиправну діяльність вчиненому щодо малолітньої особи матір`ю.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 24.11.2025 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 6-ти місяців, тобто до 28.03.2026.

Положеннями ч.3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 304 КК України, яка, зокрема, підтверджується долученими до клопотання доказами: протоколом огляду місця події від 27.09.2025, протоколом допиту свідка від 27.09.2025, протоколу огляду місця події від 26.09.2025, протоколу проведення слідчого експерименту від 27.09.2025.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені слідчим суддею при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваної у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваного, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності припущень слідчого на вказаній стадії кримінального процесу.

Разом з тим, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , її вік, те, що має середню спеціальну освіту, розлучена, працювала у ДТЕК Бурштинська ТЕС, раніше не судима.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть схилити підозрюваного також і до втечі.

Слідчий суддя враховує, що продовжує існувати ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від десяти то п`ятнадцяти років або ж довічного позбавлення та вона усвідомлює про можливість призначення судом саме такого виду покарання в разі доведення вини в суді.

Слідчий суддя також не виключає ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії.

Також слідчий суддя не виключає ризик незаконно впливати на ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, так як вони є родичами, шляхом погроз, змушувати його змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя також враховує, що існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Однак, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема : завершити проведення призначених експертиз, а саме: судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , медико-криміналістичної експертизи та ряду молекулярно-генетичних експертиз. Після завершення експертиз, необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів, які матимуть важливе значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, а виконання вказаних

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , фактичні обставини, які викладені у підозрі, зумовлює наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу.

Слід зазначити, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Беручи до уваги відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останньої під вартою закінчується 21.01.2026, відсутні обставини на зміну ризиків у бік їх зменшення, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання її під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.03.2026, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

Відповідно до п. 5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Вирішуючи дане питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12)».

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1