Справа № 175/8363/24
Провадження № 1-кп/175/512/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не маючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 приблизно о 18:00 год. 23.04.2024, прибувши до будинку АДРЕСА_3 , помітив відсутність господаря домоволодіння за вищевказаною адресою та у останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що не вправі проникати на територію домоволодіння та господарського приміщення, доступу до якого він не має, діючи умисно, без згоди власника, упевнившись, що його дії залишаються непомітним для сторонніх осіб, перебуваючи у тому ж місці та у той же час, через відсутність частини огородження на ділянці, проник на територію домоволодіння, після чого шляхом зламу навісного замку проник у господарське приміщення, що розташоване на території домоволодіння за вищевказаною адресою, тим самим порушив право гарантоване статтею 30 Конституції України, статтею 12 «Загальної декларації прав людини», статтею 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод», незаконно проник до іншого володіння, яким користується ОСОБА_5 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 23.04.2024 у с. Волоське Дніпровського району зайшов на територію будинку на АДРЕСА_3 та скориставшись відсутністю господаря проник до господарської будівлі. Розуміє протиправність своїх дій, в скоєному щиро кається.

Надані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

Від потерпілої ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій вона просила розглянути обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України без її участі та не заперечувала проти розгляду справи у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та стосуються вирішення питання процесуальних витрат.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як незаконне проникнення до житла, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який судимості не має, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, неодружений, має інвалідність ІІІ групи, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.1 ст.162 КК України в мінімальних межах санкції частині статті у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, саме таке покарання повністю відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та принципу індивідуалізації покарання з урахуванням особи обвинуваченого, буде достатнім для його виправлення і сприятиме попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, заходи забезпечення кримінального провадженні не застосовувалися, речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_6 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 340,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1