Справа № 629/7922/25
Провадження № 1-кс/629/1739/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м.Лозова

Слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001150 від 06.11.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого 1 неповнолітню дитину(з його слів), не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням (за погодженням з прокурором) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання зазначила, що 06.11.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи особу ОСОБА_4 .

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування заперечень зазначили про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Пояснили, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, шкодує про вчинене, співпрацює з досудовим слідством. Має постійне місце мешкання, раніше не судимий, знаходиться на замісній терапії у лікаря-нарколога у м. Харків, та потребує постійного вживання відповідних препаратів. У випадку, якщо слідчим суддею буде прийнято рішення про застосування запобіжного заходу, просили застосовувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме- домашній арешт.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що Лозівським РВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001150 від 06.11.2025.

06.11.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 розлучений(з його слів), має малолітню дитину(з його слів), мешкає за місцем реєстрації, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, підтверджується даними: копіями протоколу огляду місця події; протоколів допитів свідків; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколів проведення слідчих експериментів; повідомлення про підозру.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Зокрема, згідно п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі визначені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

З урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177, п. п. 1-3 ч. 1 ст.194 вказаного Кодексу є дійсними.

Слідчий суддя приходить до висновку, що вказані ризики, на цей час є реальними, враховуючи зміст пред`явленої підозри, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправних дій, в яких ОСОБА_4 підозрюється.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Слідчий суддя оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Вказані обставини слідчим суддею враховані при розгляді клопотання слідчого. А відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, існують.

Щодо доводів захисника та підозрюваного про необґрунтованість клопотання слідчого, слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та/або суду та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, спростовують доводи захисника та підозрюваного про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушеня, його тяжкості та особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Згідно протоколу № 94/86 затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 фактично затримано 06.11.2025 о 13 год. 15 хв.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст.182 КПК України слідчий суддя встановлює ОСОБА_4 заставу 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" строком на 60 днів, а саме з 06.11.2025 року по 04.01.2026 року, включно.

Визначити суму застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), які необхідно внести на розрахунковий рахунок UA0006674, , банк отримувача ДКС України м.Київ, отримувач ТУ ДСА України у Харківській області, до сплину терміну тримання під вартою, призначення платежу обов`язково зазначати інформацію про ухвалу суду, який обрав заставу, міру запобіжного заходу, прізвище, ім`я, по-батькові підозрюваного.

У разі внесення застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, на нього покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого або суду;

-повідомляти слідчого чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати на виклики слідчого та суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання вказаних обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1