Справа № 539/5944/25
Провадження № 1-кп/539/407/2025
У Х В А Л А
04 грудня 2025 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
За наслідками досудового розслідування не було встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. За відсутності достатніх доказів жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у цьому провадженні не повідомлено.
У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав.
Перевіривши матеріали додані до клопотання, суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 01.06.2017 близько 12 год. 48 хв. невстановлена особа, керуючись корисливими мотивами, з метою наживи, шляхом обману, під приводом продажу паливо мастильних матеріалів, а саме дизельного пального, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 101 000 грн., які останній перерахував через термінал «Ощадбанку» на банківську карту № НОМЕР_1 , чим останньому спричинено матеріального збитку на вищевказану суму.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, в тому числі, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті.
В п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно з наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Судом встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення та до моменту звернення прокурора з даним клопотанням про закриття кримінального провадження минуло більше 8 років.
Згідно ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 (чинна до 01.07.2020) КК України віднесено до нетяжких злочинів.
Керуючись ст. ст.284,314,372 КПК України, суд,
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1