Справа № 354/1374/24
Провадження № 1-кп/354/48/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000041за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмельницький Хмельницької області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, працюючого адміністратором у ТОВ «Поділля Фасад Плюс», неодруженого, на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

18.03.2024 приблизно о 14:10 годині, в світлу пору доби, водій ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінити дорожню обстановку, не маючи діючого посвідчення водія, керував технічно справним автомобілем марки «AUDI A4», peєстраційний номер ВХ3341HH. Рухаючись в напрямку с. Микуличин ділянкою центральної автомобільної дороги Н-09 сполученням «Мукачево-Львів», що в с. Татарів по вулиці Незалежності Надвірнянського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_6 перевозив у салоні вказаного вище автомобіля пасажирів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Під час руху по відрізку вказаної центральної дороги із заокругленням у ліву сторону, водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, дорожні умови і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, унаслідок чого не справився з керуванням автомобіля марки «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та виїхав на правостороннє узбіччя, де допустив зіткнення передньої частини цього автомобіля із стовбуром дерева.

При цьому, водій ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.1.2., згідно якого в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п.1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.1.10., в частині значення терміну дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітлення дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан, п.2.1., згідно якого, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п.2.3., відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, п.2.9., відповідно до якого, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п.10.1., згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п.12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, п.12.3., згідно якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п.12.4., відповідно до якого, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У результаті порушення водієм ОСОБА_6 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України, сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля марки «AUDI A4», реєстраційний номер " НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №129 від 13.05.2024 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого передпліччя у вигляді перелому обох кісток, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та садна обличчя, закритої травми живота у вигляді обмеженої гематоми селезінки. Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» встановлена закрита травма правого передпліччя у вигляді перелому обох кісток відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як таких, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я. Решта тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №128 від 13.05.2024 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого стегна у вигляді перелому стегнової кістки, закритої травми лівого передпліччя у вигляді перелому ліктьової кістки, садна лобної ділянки. Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» встановлена закрита травма лівого стегна у вигляді перелому стегнової кістки, закрита травма лівого передпліччя у вигляді перелому ліктьової кістки відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як таких, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я. Садно лобної ділянки відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті та просив призначити покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Потерпілим ОСОБА_9 надано заяву, в якій просить суворо обвинуваченого не карати, зазначає, що всі завдані збитки обвинуваченим відшкодовано, будь-яких претензій потерпілий немає.

Потерпілою ОСОБА_10 надано заяву, в якій просить ОСОБА_6 суворо не карати, зазначає, що не має до нього жодних претензій.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винним та призначити покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення та визнає свою вину повністю у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, з`ясувавши при цьому те, що обвинувачений правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд, ураховуючи відсутність будь-яких сумнівів в добровільності та істиності його позиції, роз`яснивши порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а також переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відтак обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування потерпілим завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримується вимог кримінального закону, зокрема, ст. 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких, слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ще суд враховує і поведінку обвинуваченого під час вчинення правопорушення та після його вчинення, а саме те, що останній не мав наміру ухилятися від відповідальності, відшкодував завдану його діями шкоду, щиро розкаявся у вчиненому, засуджує свій вчинок.

Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України є раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, із професійно-технічною освітою, на утриманні має малолітню дитину, депутатом не обирався, за місцем мешкання характеризується формально, працює адміністратором у ТОВ «Поділля Фасад Плюс».

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі, іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, позицію обвинуваченого та потерпілих, суд вважає, що встановлені по справі пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, а також відсутність будь-яких претензій з боку потерпілих, які просили сурово обвинуваченого не карати, перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а тому, призначення останньому навіть мінімального основного покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України в даному випадку є явно недоцільним і дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку основного покарання, яке не передбачене санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винуватого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та досягненням мети покарання, відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Суд не погоджується з думкою прокурора, який просив призначити покарання у вигляді позбавлення волі, та наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

А тому, при призначенні покарання суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає достатніми підставами для призначення йому основного покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК, тобто покарання, яке не передбачене санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, у виді штрафу.

Разом з тим, санкція ч. 1 ст. 286 -1 КК України передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення ЄСПЛ у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства ( O'Halloran and Francis v. the United Kingdom ) від 29 червня 2007 року).

При цьому, суд виходить з того, що при призначенні покарання необхідно враховувати його виховну дію, оскільки покарання повинно бути направлено не тільки на забезпечення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також повинно бути спрямовано на попередження вчинення правопорушень іншими особами.

Суд звертає увагу на те, що застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами стосовно осіб, які вчинили правопорушення, що пов`язані із порушенням Правил дорожнього руху, обґрунтовується необхідністю створення безпечних умов для учасників дорожнього руху, збереження життя і здоров`я громадян.

Застосовуючи справедливе покарання за вчинене правопорушення, суд таким чином констатує, що відповідні діяння є суспільно небезпечними та за їх вчинення настають певні негативні наслідки.

Суд враховує, що обвинувачений, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження, а тому не вбачає підстав для не призначення додаткового покарання, як про це просить обвинувачений.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, призначене покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також не є надто суворим чи м`яким.

Майнова шкода завдана кримінальним правопорушенням відсутня.

Цивільний позов не заявлявся.

Відносно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.

Витрати на залучення експерта у даній справі становлять: судова інженерно-транспортна експертиза №СВ-19/109-24/4033-IT від 17.04.2024, витрати на проведення якої становлять 3786,40 гривень; судова інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/109-24/4197-IT від 22.04.2024, витрати на проведення якої становлять 2271,84 гривень; судова інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/109-24/5151-ІТ від 28.05.2025року, витрати на проведення якої становлять 10 223,28 гривень; судова фототехнічна експертиза №CE-19/109-24/5266-ФП від 29.05.2025р., витрати на проведення якої становлять 3029,12 гривень; судова інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/109-24/8192-IT 19.06.2024, витрати на проведення якої становлять 3029,12 гривень та підлягають стягненню з обвинуваченого.

За змістом ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Отже, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20.03.2024 на автомобіль марки «AUDI A4», peєстраційний номер ВХ3341HH - підлягає скасуванню.

Питання речових доказів суд вирішує в порядкуст.100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. (п`ятдесят одну тисячу грн.) з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід державного бюджету витрати на залучення експерта, а саме: судова інженерно-транспортна експертиза №СВ-19/109-24/4033-IT від 17.04.2024, витрати на проведення якої становлять 3786,40 гривень; судова інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/109-24/4197-IT від 22.04.2024, витрати на проведення якої становлять 2271,84 гривень; судова інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/109-24/5151-ІТ від 28.05.2025 року, витрати на проведення якої становлять 10 223,28 гривень; судова фототехнічна експертиза №CE-19/109-24/5266-ФП від 29.05.2025р., витрати на проведення якої становлять 3029,12 гривень; судова інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/109-24/8192-IT 19.06.2024, витрати на проведення якої становлять 3029,12 гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20.03.2024р. марки «AUDI A4», peєстраційний номер ВХ3341HH - скасувати.

Речові докази:

- пошкоджений легковий автомобіль марки «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні на території спеціального майданчика ГУНП в Івано-Франківській області за адресою м. Калуш, вул. Глібова Калуського району Івано-Франківської області повернути власнику;

- один DVD-R диск з відеозаписом (з належної Ворохтянській селищній раді Надвірнянського району камери відеоспостереження, встановленої на бетонній електричній опорі біля центральної автодороги в с. Татарів Надвірнянського району неподалік біля заїзду до території з/д вокзалу) - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000041;

- пошкоджене ліве переднє колесо автомобіля марки «AUDI A4», реєстраційний номер НОМЕР_3 (колісний диск і шина), яке передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 (м. Яремче) Надвірнянського РВП - повернути власнику.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями376,615 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_11