Справа № 626/384/26
Провадження № 1-кс/626/160/2026
УХВАЛА

09 лютого 2026 року м.Берестин

Слідчий суддя Берестинського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Берестинського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Берестинського відділу поліції ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000005 від 03.02.2026 року за ознаками ч.1 ст.357 КК України, яке погоджено з прокурором Берестиндської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання дізнавач СД Берестинського ВП зазначив, що 03.02.2026 до ч/ч Берестинського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 15.01.2026 близько 08.00, невідома особа, перебуваючи у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Берестин, вул. Полтавська, буд. 84, таємно заволоділа банківською карткою заявниці за № НОМЕР_1 , яку остання з необережності залишила на лаві у приміщенні банку.

Відповідні відомості згідно з чинним кримінальним процесуальним законодавством 03.02.2026 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 357 КК України.

В ході подальшого дізнання встановлено можливу причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки с. Берестовенька Берестинського району Харківської області.

Так, 03.02.2026 в ході проведеного огляду місця події ОСОБА_6 видала працівникам поліції належну потерпілій ОСОБА_5 банківську картку. Зі свідчень ОСОБА_6 відомо, що 15.01.2026 вона знаходилася у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» за вищевказаною адресою, де після зняття пенсійних виплат зі своєї банківської картки у касі банку, збиралася на вихід. В цей момент ОСОБА_6 помітила на лаві неподалік кімнати каси банківську картку, після чого вирішивши, що то її забута картка, підібрала її та в подальшому здійснювала нею розрахунку у торгівельних закладах.

Постановою дізнавача від 04.02.2026 вилучена банківська карта, емітована АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки вона відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Накладення арешту зумовлюється тим, що необхідним є забезпечення збереження речових доказів, дієвості кримінального провадження.

Вивчивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Як передбачено ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовою підставою арешту вилученого майна є кримінальне провадження№ 0000005 , внесене до ЄРДР 03.02.2026 року з правовою кваліфікацією дій особи за ч.1 ст.357 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Так, відповідно п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У зв`язку із зазначеним та з урахуванням системного аналізу наведених норм КПК України є обґрунтовані законодавчі та фактичні підстави для накладення арештуна майно, що зазначене у клопотанні слідчого. Підтвердженим є припущення органу досудового розслідування про те, що зазначені речі є речовими доказами. В зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вилучене майно для проведення подальших процесуальних слідчих дій та необхідних експертиз, тому клопотання підлягає задоволенню з метою забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Водночас, слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Берестинського РВП ГУНП в Харківській області про арешт майна - задовольнити .

Накласти арешт на банківську картку, емітовану АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , терміном дії 09/27, CVV 159, яка є речовим доказом по кримінальному провадженню №0000005 від 03.02.2026 шляхом поміщення її до камери зберігання речових доказів Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, та заборонити вчинення дій направлених на передачу, користування та/або розпорядженням вилучених предметів.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя

Берестинського районного суду ОСОБА_1