Справа № 438/1482/25
Провадження № 1-кс/438/74/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Борислав

Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 погоджене з начальником Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 23 вересня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000081 від 23 вересня 2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України,

встановив:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант ОСОБА_3 звернвся із клопотанням до слідчого судді, погодженим начальником Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 23 вересня 2025 року у кримінальному провадженні №0000081 від 23 вересня 2025 року, а саме паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області від 30 листопада 2013 року із забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Клопотання обґрунтоване тим, що 23 вересня 2025 року о 13:01 надійшло повідомлення від поліцейського ВП № 1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капрала поліції ОСОБА_6 про те, що під час патрулювання вулиць міста Борислава, поблизу буд. № 2 по вулиці Є.Коновальця у місті Бориславі, помічено гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пред?явив працівнику поліції паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками підробки та яке в подальшому вилучене в ході проведення огляду місця події.

Відомості за даним фактом 23 вересня 2025 року сектором дізнання внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.

23 вересня 2025 в період часу з 13:30 по 14:25 проведено огляд місця події, а саме грунтової ділянки дороги, що у місті Бориславі, по вул. Є.Коновальця, поблизу будинку № 2 в ході проведення якого гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 добровільно, без будь якого тиску, видав працівникам поліції паспорт громадянина України виданий на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області від 30 листопада 2013 року, про що написав відповідну заяву.

Вищевказаний паспорт громадянина України, виданий на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області від 30 листопада 2013 року, гр. ОСОБА_7 добровільно, без будь якого тиску, видав працівникам поліції, про що написав відповідну заяву.

Будучи опитаним ОСОБА_7 пояснив, що 16 вересня 2025 року приблизно о 10:00 він проходячи вулицею Сосюри, у місті Бориславі на смітнику побачив паспорт громадянина України. Піднявши вказаний паспорт, він розкрив його, після чого побачив на першій сторінці, що вказаний паспорт громадянина України виданий на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області 30 листопада 2013 року. Оглянувши вказаний паспорт, він вирішив залишити його для себе, щоб у подальшому підробити та використовувати у власних потребах. Для цього, цього ж дня приблизно о 19:30, перебуваючи по місцю свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , він відклеїв з сторінки № l вказаного вище паспорта наявну в ньому у цей момент фотографію та замість неї вклеїв туди свою фотографію. Після цього, вказаний паспорт знаходився завжди із ним. Так, 23 вересня 2025 року приблизно о 12:50 коли він йшов вулицею Євгена Коновальця у місті Бориславі, неподалік будинку № 2 його зупинено працівником поліції. У ході розмови, його попросили щоб він пред?явив документ який посвідчує його особу. У відповідь на це він пред?явив паспорт який було ним знайдено та зазначено вище підроблено, а саме паспорт громадянина України виданий на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області 30 листопада 2013 року із вклеєною його фотографією. Після цього, коли йому почали задавати запитання чи дійсно цей паспорт належить йому, він розгубився та повідомив працівнику поліції правду, а саме, що вказаний паспорт було ним знайдено, підроблено та залишено для використання в особистих цілях. Після цього на місце події приїхав дізнавач, якому він добровільно в присутності понятих видав паспорт громадянина України виданий на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області 30 листопада 2013 року.

23 вересня 2025 року паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області 30 листопада 2013 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000081.

Таким чином, дії ОСОБА_7 квалфіковано за частиною 4 статті 358 КК України, а саме підробка документів.

Враховуючи те, що в паспорті громадянина України, виданогона ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області 30 листопада 2013 року, містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вони підпадають під ознаки речей, визначених у статті 98 КПК України.

У разі зволікання з накладенням арешту на дане майно, докази та сліди на них можуть бути втрачені, що може перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування у кримінальному провадженні.

До клопотання надана письмова заява ОСОБА_7 про те, що від не заперечує проти накладення арешту на вказане майно.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 не з`явилися, просили клопотання про арешт майна розглянути без їх участі, клопотання підтримують у повному обсязі.

Відповідно до статті 107 КПК України фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування не здійснювалася.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із частиною 2 статті 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 3 вказаної статті арешт майна накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним статті 98 КПК України.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (стаття 98 КПК України).

Оскільки вказане майно відповідає вимогам статті 98 КПК України, дізнавачем доведені обставини, передбачені статтею 173 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідності його використання у ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз, клопотання про накладення арешту на майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 131, 132, 170- 173 КПК України,

постановив:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене начальником Бориславського відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 23 вересня 2025 у кримінальному провадженні № 0000081 від 23 вересня 2025 року, а саме паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області 30 листопада 2013 року, заборонивши фізичним та юридичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, окрім дізнавача в даному кримінальному провадженні для проведення слідчих дій.

Дізнавачу в кримінальному провадженні забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно із статтею 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_8