Справа № 369/6572/23
Провадження № 1-кп/369/836/25
В И Р О К

іменем України

26.11.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000222 від 30 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (далі КК України),-

встановив:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24.02.2022 о 05 годині 30 хвилин Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, введено воєнний стан на території України. Крім того, Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 та Указом Президента України № 7300 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022, воєнний стан на території України продовжено до 25.05.2022. Окрім того, Указом Президента України №8189 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» військовий стан в Україні продовжено до 19 лютого 2023 року. Окрім того, Указом Президента України № №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

29 січня 2023 року в ранковий час, точного часу не встановлено, тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи в підвальному приміщенні багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , помітив гірський велосипед, який вирішив викрасти. В подальшому, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 12.09.2019 Києво-Святошинським районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав з вказаного підвального приміщення, належний ОСОБА_5 , велосипед марки «Giant XTC Jr 24», вартістю 7500,00 грн.

Завершуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Крім цього, 16 лютого 2023 року в вечірній час, точного часу не встановлено, тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи в підвальному приміщенні багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка, проник всередину господарського приміщення, звідки таємно викрав, належні ОСОБА_6 слюсарні поворотні металеві лещата помаранчевого кольору, вартістю 1119,70 грн, металошукач марки «Кощей Х45», вартістю 9940,00 грн, новий автомобільний радіатор до автомобіля «Daewoo Lanos» марки «Nissens», вартістю 2259,00 грн, нові рулеві тяги до автомобіля «Daewoo Lanos» марки «CTR», вартістю 554,00 грн, нові шарові опори до автомобіля «Daewoo Lanos Марки «CTR», вартістю 380,00 грн, новий комплект сайлентблоків марки «Mayele» до автомобіля «Меrcedes W140», вартістю 2450,00 грн, новий комплект сайлентблоків марки «Mayele» до автомобіля «Chevrolet Aveo». вартістю 700,00 грн, блоки розпалювання ксенонових фар марки «Winso Slim АС», вартістю 252,70 грн, нову пневмостійку марки «Mayele» до автомобіля «Mercedes W220», вартістю 6150 грн, два бувших у використанні генератора до автомобіля марки «ЗІЛ 4331», вартістю 3724,00 грн кожен, загальною вартістю 7484,00 грн, бувший у використанні стартер до автомобіля марки «ЗІЛ 4331», вартістю 4186,00 грн, бувший у використанні автомобільний сабвуфер 700 Вт марки «Alpine SBG 1244», вартістю 4183,20 грн, підсилювач та дроти до вказаного сабвуфера, вартістю 3333,40 грн, автомобільні динаміки синього кольору, вартістю 1400,00 грн, нова вібраційна шліфувальна машинка марки «Felisatti ЭМ-125/2803 F87412», вартістю 1545,00 грн, бувша у використанні дриль ударна марки «BOCSH 600», вартістю 1082,90 грн, новий гравер марки «Vorskla MПЗ 135/217», вартістю 950,00 грн, бувший у використанні масляний обігрівач марки «Bravis», вартістю 1400,00 грн, набір мечиків та плашок марки «Intertool М3-М12», вартістю 811,00 грн, новий набір стяжок для автомобільних пружин «Intertool HT-7071», вартістю 639,00 грн, кувалду з металевою ручкою, вартістю 399,00 грн, 4 молотки з металевими ручками, вартістю 154,00 грн кожен, загальною вартістю 616,00 грн, дві упаковки форсунок газових «Valtek», вартістю 806,40 грн кожен, загальною вартістю 1612,80 грн, автомобільний карбюратор марки «ЗИД», вартістю 462,00 грн, новий пістолет заклепочний марки «Intertool», вартістю 240,00 грн, та інші дрібні речі.

Завершуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 54149,70 грн.

Крім цього, 20 лютого 2023 року близько 12 години 30 хвилин, тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , проходячи по вулиці Молодіжній в місті Боярка Фастівського району Київської області, поруч з приміщенням №76, помітив гірський велосипед, який вирішив викрасти. В подальшому, ОСОБА_4 , діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав належний ОСОБА_7 , велосипед марки «Агdis Striker CTB 26», вартістю 3150,00 грн.

Завершуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану та кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та додав, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив це кримінальне правопорушення. Зазначив, що за вчинене йому соромно, про вчинене дуже жалкує, щиро розкаюється, не розуміє чому так вчинив та завіряє суд, що подібного більше не вчинятиме.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах та під час проголошення останнього слова щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час проведення судового засідання, були повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, враховуючи заяви потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про розгляд справи за її відсутності, вислухавши останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану та таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст.185 КК України відповідно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується негативно, офіційно не працює, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке повністю відбув.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки, готовності нести відповідальність за вчинене та вчинення кримінальних правопорушень вперше.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що дорівнює її мінімальному розміру.

При цьому суд враховує, що згідно з формулюванням обвинувачення, яке визнано судом доведеним в діях ОСОБА_4 має місце повторність кримінальних правопорушень (крадіжки), які є тотожними і кваліфікуються за однією частиною ст. 185 КК України, а саме ч. 4, оскільки чинним Кримінальним кодексом України, передбачено призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а не за окремими епізодами, суд призначає покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та не застосовує спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК України.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08 лютого 2021 року (справа № 390/235/19, провадження № 51-2177кмо20).

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , його характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати у справі на залучення експерта у сумі 760,00 (сімсот шістдесят) грн, а саме за проведення судової товарозначної експертизи, згідно з висновком експерта № 2132/23 від 26 квітня 2023 року.

Речові докази: слюсарні поворотні лещата, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - законному власнику, залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_4

Суддя ОСОБА_1