Справа № 951/617/25
Провадження №1-кп/951/54/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000179 від 05.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Козівка Козівського району Тернопільської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, вдови, не працює, з середньо-спеціальною освітою,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2025 близько 13 години, точного часу не встановлено, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували на межі своїх житлових господарств, що за адресою: АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 , на ґрунті неприязних відносин, виник кримінально протиправний умисел спрямований на завдання умисного удару ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, 26.08.2025, близько 13 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на межі житлових господарств, що за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, на ґрунті неприязних відносин, нанесла ОСОБА_4 одночасно один удар обома кулаками лівої та правої руки в область грудей, внаслідок чого завдала потерпілій ОСОБА_4 фізичного болю, не спричинивши останній тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Наведені обставини встановлені органом досудового розслідування.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 подала заяву, згідно з якою вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 подала заяву, згідно з якою їй зрозумілі встановлені досудовим розслідуванням обставинами, вона ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, згідна на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

З огляду на позицію обвинуваченої та прокурора, враховуючи положення ст. 302, 381, 382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акта у прощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

На підставі ст. 302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч.2 ст.382 КПК України).

Отже, вищевказані встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органом дізнання за ч. 1 ст. 126 КК України, за ознакою умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Частиною 4 статті 107 КПК України передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінального проступку, особу винної, яка задовільно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України при призначенні покарання суд також враховує обставини, які пом?якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Підстав для застосування ОСОБА_3 більш тяжкого покарання суд не вбачає.

На думку суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також попередження нових кримінальних правопорушень.

У даному кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 302, 369, 373, 374, 382, ч.1 ст. 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1