Справа № 478/987/25 Провадження № 13112025
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
13 листопада 2025 року. смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді? ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання : ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор : ОСОБА_3 ,
обвинувачений : ОСОБА_4 ,
захисник : ОСОБА_5 ,
потерпіла: ОСОБА_6 ,
потерпіла: ОСОБА_7 ,
законний представник потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новолазарівка, Казанківського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, перебуваючого на ІІ групі інвалідності, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, -
ОСОБА_4 в період часу з 10.05.2025 по 13.07.2025, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв дії психологічного та фізичного насильства по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , яка завідомо для ОСОБА_4 перебувала у стані вагітності, за місцем спільного їх проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Зокрема, 10.05.2025 о 21 год. 38 хв. ОСОБА_4 перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_2 ображав нецензурною лайкою свою співмешканку ОСОБА_6 , у зв`язку із чим постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 18.06.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України та відносно нього застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В подальшому 09.06.2025 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , знову ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своїй співмешканці ОСОБА_6 , у зв`язку із чим постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.07.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП України та відносно нього застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Після неодноразового притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_6 , ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та порушуючи винесений заборонний припис продовжив вчиняти домашнє насильство у формі фізичного та психологічного насильства відносно співмешканки ОСОБА_6 .
Так, 13.07.2025, близько 15 год. 15 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного проживання в домоволодінні ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , вчинив сварку щодо ревнощів до ОСОБА_6 .
В подальшому, перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою у ОСОБА_4 виник словесний конфлікт із ОСОБА_6 , в результаті чого у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства у формі фізичного насильства відносно співмешканки ОСОБА_6 . З цією метою ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 перебуває в стані вагітності, бажаючи настання негативних наслідків для здоров`я ОСОБА_6 , умисно наніс останній не менше одного удару лівою ногою в область правого вуха в момент коли ОСОБА_6 стояла до нього обличчям та тримала на руках малолітню ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого ОСОБА_6 присіла біля ліжка відчувши біль у вусі.
В цей час неповнолітня ОСОБА_7 почала захищати матір ОСОБА_6 , перешкоджаючи ОСОБА_4 завдавати тілесні ушкодження ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 схопив ОСОБА_7 правою рукою за волосся та кулаком лівої руки наніс не менше одного удару по голові ОСОБА_7 зправа. В цей момент ОСОБА_6 , тримаючи малолітню ОСОБА_8 на руках, намагалася захистити ОСОБА_7 від ОСОБА_4 , однак ОСОБА_4 переслідуючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_6 не менше одного удару правою ногою в область носу, від чого в неї пішла кров носом. В подальшому, ОСОБА_4 схопив ОСОБА_6 за волосся лівою рукою та кулаком правої руки наніс не менше трьох ударів по голові зправа, зліва та в потилицю потерпілій, внаслідок чого остання присіла та сперлась на обидва коліна. Внаслідок протиправних дій , в результаті чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді синців та саден на обличчі, правої верхньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. З метою припинення правопорушення неповнолітня ОСОБА_7 викликала працівників поліції та ОСОБА_4 припинив кримінально-протиправні дії, покинувши територію вище вказаного домоволодіння.
Внаслідок умисного систематичного вчинення домашнього насильства у формі психологічного та фізичного насильства ОСОБА_4 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_6 фізичних та психологічних страждань.
Таким чином, вказаними діями ОСОБА_4 вчинив домашне насильство, тобто умисне систематичне психологічне та фізичне насильство щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, тобто вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 126-1 КК України.
Крім цього, 13.07.2025 близько 15 год. 15 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного проживання з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_4 виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 . В результаті чого у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З цією метою ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю неповнолітній ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_4 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_7 за волосся лівою рукою та кулаком правої руки наніс не менше одного удару в скроневу частину голови неповнолітній ОСОБА_7 , від чого остання впала на підлогу біля печі, та ОСОБА_4 схопивши неповнолітню ОСОБА_7 за волосся лівою рукою, наніс їй один удар кулаком правої руки в ніс, від чого в неї потекла кров.
В результаті умисних дій ОСОБА_4 неповнолітня ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у виді синців на обличчі, саден та синців на правих верхній та нижній кінцівці, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, вказаними діями ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
13.11.2025 року між потерпілою ОСОБА_6 , потерпілою: ОСОБА_7 , законним представником потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про примирення згідно вимог ст. 471 КПК України. Угода про примирення укладена за ініціативи потерпілих.
Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , законний представник потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.125, ст. 126-1 КК України та узгодженої міри покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.); за ст. 126-1 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених ч.1 ст. 125, ст. 126-1 КК України визнав повністю та беззастережно, щиро покаявшись в учиненому, наполягаючи на затвердженні угоди про примирення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілими, оскільки обвинувачений вину у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених ч.1 ст. 125, ст. 126-1 КК України визнав повністю , щиро покаявся в учиненому, при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, тому наполягав на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 , законний представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення. Сторони повідомили, що укладення угоди є добровільним, умови примирення відповідають їх інтересам.
Прокурор в судовому засіданні вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України класифікуються : за ст. 125 ч.1 КК України, як кримінальний проступок, за ст. 126-1 КК України, як нетяжкий злочин.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілі також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щіре каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності; вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченого: має на утриманні трьох малолітніх дітей (матір`ю яких є ОСОБА_6 ), раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, примирився з потерпілими, являється учасником бойових дій, під час служби в лавах ЗСУ отримав порання, внаслідок якого є інвалідом 2 групи.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 , потерпілою ОСОБА_7 , укладеної в присутності законного представника потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , яка укладена в присутності захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Розмір шкоди, завданої злочинами відсутній.
Витрати на залучення експертів та речові докази по справі відсутні.
Кримінальними правопорушеннями завдано шкоду здоров`ю потерпілих. Потерпілими цивільний позов на відшкодування матеріальної, моральної шкоди не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 13.11.2025 року про примирення між потерпілою ОСОБА_6 , потерпілою ОСОБА_7 , укладеної в присутності законного представника потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 ем, укладеної в присутності захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 а визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання :
- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що складає 850 ( вісімсот п`ятдесят ) грн.;
- за ст. 126-1 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 у остаточне покарання у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 а від відбування покарання з випробуванням тривалістю 2 ( два ) роки.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 а відповідно до вимог ч. 1 п. п.1, 2 і ч. 2 п. 2 ст. 76 КК України обов`язки : периодично з`являться для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Застосувати до ОСОБА_4 а обмежувальні заходи, передбачені п.5 ч.1 ст.91-1 КК України строком на 2 ( два) місяці, поклавши обов`язок пройти програму для кривдників.
Попередити ОСОБА_4 а про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя : ОСОБА_1