Справа № 537/4060/21
провадження № 1-в/610/132/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та до засудження проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

Засудженого 13.08.2021 Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі,

який відбуває покарання у Державній установі "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№17)",

початок строку: 09.05.2022, кінець строку: 09.12.2025,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2025 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)», про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Обґрунтовуючи клопотання зазначив, що за час відбування покарання має заохочення, режим утримання не порушував, працює, невідбута частина покарання становить 3 місяці.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність даних, які б свідчили про виправлення засудженого.

Представник Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17) пояснив, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів свого виправлення.

Ознайомившись з матеріалами справи та особовою справою засудженого, вислухавши пояснення засудженого, представника адміністрації виправної колонії та думку прокурора, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого з таких підстав.

Так, ст.81 КК України встановлює умови та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом вказаної норми є правом, а не обов`язком суду. І це право суд реалізує, спираючись на дані, які свідчать про доведення виправлення засудженого.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п. 17 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з характеристики засудженого від 24.09.2025, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий (6 разів), у місцях позбавлення волі перебуває з 09.05.2022. За час відбування покарання характеризується посередньо, має заохочення: 12.01.2024 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, 06.01.2025 оголошено подяку, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; виконує лише необхідні обов`язки засуджених, порушень встановлених заборон не допускав; залучався до безоплатних робіт з благоустрою колонії та допоміжних робіт із забезпечення установи продовольством, до виконання яких ставився без особливої ініціативи; у відносинах з персоналом намагається дотримуватись вимог, однак робить це переважно під контролем адміністрації; бажає змінити своє життя, але це має поодинокий та несистемний характер, мотивація до змін нестійка, швидко втрачає інтерес до змін якщо його цілі не досягаються швидко; вимоги персоналу виконує, але без прояву особистої ініціативи.

Рішенням комісії установи (протокол № 29) від 26.07.2023 ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні ст.ст. 100, 101 КК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Також, рішенням комісії установи (протокол № 9) від 28.02.2024 ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Крім того, рішенням комісії Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» ( протокол № 14) від 11.10.2024 ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Наявність заохочень, або їх відсутність, сама по собі, не доводить виправлення засудженого в розумінні положень частини другої ст. 81 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.

Беручи до уваги вищенаведену характеристику, суд приходить до переконання, що засуджений за час відбування покарання ще не довів своє виправлення. Інші позитивні відомості про засудженого ОСОБА_5 , цього висновку суду не спростовують.

Суду не надано доказів про те, що в особистості засудженого відбуваються позитивні зміни, які створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Не знайшли в суді свого підтвердження доводи клопотання про те, що засуджений вже довів своє виправлення, цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено і оголошено 03.10.2025 о 11.45 годині.

Суддя ОСОБА_1