Справа № 539/363/25
Провадження № 1-кп/539/138/2025
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2025 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
Головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтави, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх осіб та осіб із інвалідністю не має, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий в силу статті 89 Кримінального кодексу України, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України,
УСТАНОВИВ:
І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ
07 січня 2025 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 або обвинувачений) перебував в місті Лубни Полтавської області, де на тротуарі вулиці поблизу залізничного вокзалу, що за адресою: Полтавська область, місто Лубни, площа Вокзальна, будинок №6, знайшов фрагмент блістеру «Метафін-ІС», в якому було дві таблетки білого кольору, та, достовірно знаючи, що дані таблетки є наркотичним засобом, ОСОБА_5 умисно забрав вище вказаний фрагмент блістеру «Метафін-ІС», в якому було дві таблетки білого кольору, тим самим незаконно придбав та почав зберігати наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.
07 січня 2025 року приблизно о 15 год. 38 хв. працівниками поліції в ході огляду, проведеного за адресою: місто Лубни Полтавської області, площа Вокзальна, поблизу залізничного вокзалу, у ОСОБА_6 виявлено та вилучено фрагмент блістеру «Метафін-ІС» №24841124, в якому було дві таблетки білого кольору які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/635-НЗПРАП від 10 січня 2025 року містять метадон, який віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено маса якого становить 0,05 г.
Таким чином, загальна маса наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадону, вилученого у ОСОБА_6 , становить 0,05 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», перевищує невеликі розміри, які останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.
ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною першою статті 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, та пояснив, що приїхав на поїзді у місто Лубни Полтавської області до товариша. В районі вокзалу підібрав на асфальті блістер із таблетками. Бачив, що це наркотичний засіб, проте перебуваючи на замісній терапії у місті Києві, забрав таблетки для власного споживання. Щиро розкаюється, розуміє, що неповинен був цього робити та просить суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) суд за пропозицією прокурора та за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.
Прокурор у судовому засіданні підтримав обвинувачення, викладене стосовно ОСОБА_4 в обвинувальному акті, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, просив під час призначення покарання врахувати характеризуючі обвинуваченого дані, його щире каяття та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням. Крім того, просив суд стягнути з обвинуваченого в дохід держави витрати на проведення судової експертизи у сумі 2 387,70 грн. Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувати.
Таким чином, суд дійшов переконання про винуватість ОСОБА_4 у скоєнні пред`явленого йому кримінального правопорушення.
Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що кожен доказ, а саме: покази обвинуваченого про визнання вини, активне сприяння розкриттю вказаного кримінального правопорушення, - є допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному, послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 .
Суд також дійшов висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб дійти висновку про визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.
Суд вважає, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 309 КК України і обвинувачений винний у вчиненні цього правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки відсутні будь-які підстави для закриття кримінального провадження чи звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в тому, що він незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, а тому суд такі його дії кваліфікує за частиною першою статті 309 КК України.
ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ
Відповідно до змісту статей 50 та 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Вчинене кримінальне правопорушення за частиною першою статті 309 КК України відповідно до статті 12 КК України належить до кримінальних проступків
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку як одержувач державних соціальних гарантій в області не перебуває (лист Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації від 20 січня 2025 року №06-01/518).
ІНФОРМАЦІЯ_3 листом від 15 січня 2025 року №5/673 повідомив, що обвинувачений перебуває на військовому обліку, на військову службу не призивався.
Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка стаціонаром №1 повідомила, що обвинувачений за медичною допомогою не звертався. Облік скасовано згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я №1036 п.1 від 13 травня 2019 року.
Комунальне підприємство «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» листом від 22 січня 2025 року №415 повідомив, що ОСОБА_4 під наглядом не перебуває. Звертався за медичною допомогою 12 вересня 2024 року. Був направлений на стаціонарне лікування, але не лікувався.
Відповідно до характеристики від 21 січня 2025 року на ОСОБА_4 за період проживання за своєю адресою з 2000 року скарг від сусідів не надходило. Із сусідами ввічливий, привітний, конфліктних ситуацій не створює.
Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на особу винного, пом`якшуючі покарання обставини, які у своїй сукупності дійсно істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінальним правопорушенням, а також з урахуванням усіх викладених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини першої статті 309 КК України, а саме: у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до частини першої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На думку суду, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий тягар для обвинуваченого, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи».
V. ІНШІ РІШЕННЯ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕНІ ВИРОКУ
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів - висновок № СЕ-19/117-25/635-НЗПРАП від 10 січня 2025 року - становлять 2387 грн 70 коп.
Відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази, а саме:
фрагмент блістеру «Метафін-ІС» в якому дві таблетки білого кольору які знаходяться в експертному сейф-пакеті №5388500, що зберігається в камері речових доказів Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області, знищити.
Стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.
Підстави для вирішення судом інших питань, передбачених статтею статею 368 КПК України, відсутні.
На підставі наведеного, керуючись статтями 50, 65, 67, 349, 368-371, 373-374, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до частини першої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої, пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.
Речові докази: фрагмент блістеру «Метафін-ІС» в якому дві таблетки білого кольору, які знаходяться в експертному сейф-пакеті №5388500, що зберігається в камері речових доказів Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області, знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 (сімдесят) копійок процесуальних витрат за проведення експертизи.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням положень частини другої статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку видати негайно після його проголошення учасникам судового провадження.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1