УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000014 від 22.05.2025, передбаченого кримінальнім правопорушенням за ч. 3 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_5 , в якому просить: скасувати арешт накладений 20.11.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси на автомобіль марки АUDI SQ5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 чорного кольору, ключ від автомобіля, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що в рамках кримінального провадження № 0000014 від 22.05.2025, передбаченого кримінальнім правопорушенням за ч. 3 ст. 204 КК України, 20.11.2025 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси було накладено арешт на автомобіль АUDI SQ5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 чорного кольору, ключ від автомобіля, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Заявник стверджує, що власник транспортного засобу ОСОБА_5 не має статусу підозрюваної чи обвинуваченої в рамках зазначеного кримінального провадження. Наголошує на тому, що арештований автомобіль не переобладнаний під транспортування незаконно виготовлених сигарет без марок акцизного податку, тобто в автомобілі не має прихованих відсіків, чи інших місць зберігання та транспортування будь-якої незаконної продукції.

Посилається на те, що арештований автомобіль використовувався власником ОСОБА_5 для особистих потреб, у тому числі для транспортування малолітньої дитини ОСОБА_6 2024 р.н., до медичних та навчальних закладів, а його вилучення та арешт унеможливлює вчинення дій, необхідних для повноцінного виховання малолітньої дитини.

Звернув увагу, що з моменту проведення обшуку автомобіля та його вилучення пройшло 3 місяці, тому вважає, що цього часу було більш достатньо для його огляду слідчим, прокурором чи експертом, та для проведення будь-яких слідчих та/чи процесуальних дій з відповідним майном.

На думку заявника, якщо зазначені дії не було вчинено, то зазначена бездіяльність органу досудового розслідування чи процесуального керівництва не повинна ставати на заваді праву користування, розпорядження та відчуження ОСОБА_5 своїм майном, яке набуте у особисту приватну власність відповідно до законів України.

Вважає, що відпала потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобілю марки АUDI SQ5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

У судовому засіданні:

Представника заявника адвокат ОСОБА_3 надав короткий виклад обставинам справи, вимоги клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні, повідомив, що власник майна ОСОБА_5 не має жодного відношення до обставин кримінального провадження, орган досудового розслідування перевіряє причетність її чоловіка ОСОБА_7 , та звернув увагу, що останнього жодного разу не було допитано навіть в якості свідка.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на документи, які просив долучити до матеріалів клопотання, а саме : рапорт, фото фіксацію, протокол обшуку, протокол огляду мобільного телефону , протокол огляду оптичного носія інформації, протокол про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, висновок експертів . На думку прокурора клопотання є передчасним. Одночасно повідомив, що ОСОБА_5 не повідомлено про підозру, фігурантом справи є її чоловік ОСОБА_7 , однак йому також не повідомлено про підозру. Підозрюваними в даній справі є інші три особи. На запитання слідчого судді повідомив, що в автомобілі жодних речей та предметів вилучено не будо.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ у Одеській області, за процесуальним керівництвом Одеської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000014 від 22.05.2025, передбаченого кримінальнім правопорушенням за ч. 3 ст. 204 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, детективами групи детективів 11.09.2025 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Одеса від 10.09.2025 проведено обшук транспортного засобу: AUDI SQ5, номерний знак НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено: 1)Транспортний засіб AUDI SQ5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 чорного кольору; 2)Ключ від транспортного засобу AUDI SQ5, державний номерний знак НОМЕР_1 ; 3)Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 08.03.2025.

12.09.2025 детективом у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

В подальшому, ухвалою слідчого судді від 20.11.2025 року накладено арешт на вищевказаний транспортний засіб, ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію.

Як вбачається із доданої до клопотання ухвали слідчого судді, арешт на автомобіль в рамках вказаного кримінального провадження було накладено з метою збереження його в якості речового доказу, оскільки міг використовувався для реалізації злочинної схеми, зокрема при здійсненні діяльності пов`язаної з транспортуванням незаконно виготовлених сигарет без марок акцизного податку, у зв`язку з чим зазначений транспортний засіб може відповідати знаряддям злочину, а також з метою забезпечення подальшої ймовірної спеціальної конфіскації.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на транспортний засіб було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства в контексті можливості скасування арешту майна з огляду на заявлену підставу в подальшому арешті відпала потреба, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

При цьому, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження № 0000014 триває з 22.05.2025 року, та до цього часу будь-яких кримінально-протиправних претензій з боку сторони обвинувачення власнику майна ОСОБА_5 не висунуто. Автомобіль було вилучено 11.09.2025 року, тому на думку слідчого судді у сторони обвинувачення було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій, зокрема його огляд на факт наявності переобладнання під транспортування незаконно виготовлених сигарет без марок акцизного податку.

Вирішуючи дане питання, слідчий суддя не може залишити поза увагою і той факт, що власник транспортного засобу ОСОБА_5 має малолітню доньку 2024 року народження, а від так погоджується з доводами сторони захисту, що арештований автомобіль є вкрай необхідним для забезпечення повноцінного виховання малолітньої дитини.

Окрім того, з огляду на офіційне визнання більшості територіальних громад Одеської області включаючи Одеську міську ТГ, зонами активних бойових дій, існує критична загроза пошкодження або знищення транспортних засобів, які зберігаються на штраф майданчику.

На слідчого суддю покладено функцію судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений кримінально-процесуальним законодавством повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати.

На думку слідчого судді поверненням автомобіля без права його відчуженні не завдасть шкоди кримінальному провадженню, не вплине на об`єктивне розслідування, не перешкоджатиме встановленню істини та не потягне негативні наслідки, зокрема, втрата предмета конфіскації при ухвалені обвинувального вироку і враховуючи ті обставини, що досудове розслідування у кримінальному провадженні.

А тому, тривалим проміжком часу перебуванням автомобіля під арештом будуть порушені права ОСОБА_5 на її володіння та користування для власних потреб та забезпечення транспортування малолітньої дитини ОСОБА_6 2024 р.н., до медичних та навчальних закладів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна в частині користування транспортним засобом є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, а тому клопотання заявника підлягає частковому задоволенню.

Вимоги про скасування арешту з ключа від запалювання та свідоцтва про реєстрацію є похідними, а тому підлягають також частковому задоволенню.

За таких обставин, в цілях не порушення гарантованих Конституцією України та законами України права власності осіб, зокрема права користування майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування - підлягає задоволенню, а транспортний засіб - передачі на відповідальне зберігання власнику з попередженням останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Зважаючи на те, що автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, та станом до теперішнього часу досудове розслідування триває, слідчий суддя вважає, що вимоги про скасування арешту з автомобіля в частині заборони відчуження та розпорядження є передчасними.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2025 року в рамках кримінального провадження № 0000014 від 22.05.2025, передбаченого кримінальнім правопорушенням за ч. 3 ст. 204 КК України на:

1)Транспортний засіб AUDI SQ5, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 чорного кольору;

2)Ключ від транспортного засобу AUDI SQ5, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

3)Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 08.03.2025.

Попередити власника ОСОБА_5 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1