Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/729/2025 Справа № 641/3178/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0000069 від 15.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Слобідського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до ЄРДР за № 0000069 від 15.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовче судове засідання з`явився прокурор, захисник, представник потерпілого, обвинуваченого доставлено конвоєм.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.

На обговорення в підготовчому судовому засіданні було поставлено питання щодо призначення справи до судового розгляду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за кримінальним провадженням № 0000069 від 15.01.2025.

Обвинувачений та його захисник, а також представник потерпілого не заперечували проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту за кримінальним провадженням № 0000069 від 15.01.2025.

Окрім того, представник потерпілого просив прийняти до розгляду цивільний позов потерпілого до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Прокурор вважав за можливе прийняти цивільний позов потерпілого до спільного розгляду в кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 проти прийняття цивільного позову до розгляду заперечував. Вказав, що пред`явлений цивільний позов не відповідає вимогам ЦПК України, сума до стягнення є необґрунтованою та позов задоволенню не підлягає.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, суд зауважує, що до Слобідського районного суду міста Харкова надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000069 від 15.01.2025, за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Справа підсудна Слобідському районному суду міста Харкова. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Зважаючи на це, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для прийняття рішення щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання щодо прийняття цивільного позову до розгляду суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 4, 5 ст. 128 КПК України).

Стаття 175, 177 ЦПК України встановлює вичерпний перелік відомостей, які повинні міститися в позовній заяві та документи, що додаються до позовної заяви.

Ознайомившись із цивільним позовом потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що його форма та зміст відповідають вимогам законодавства та не містить підстав передбачених ч. 4 ст. 185 ЦПК України для його повернення цивільному позивачу.

З приводу посилання захисника про необґрунтованість вимог позову, не можливість задоволення позовних вимог, суд зазначає, що вказаним обставинам може бути надана оцінка за результатами судового розгляду кримінального провадження. Тому не приймається до уваги, як підстава для повернення цивільного позову.

Подана позовна заява відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Тому її слід прийняти до розгляду спільно з кримінальним провадженням.

Окрім того, у підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 . Прокурор послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1) ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене законом суворе покарання. Також зазначений ризик обгрунтовано тим, що обвиннувачений не працює офіційно, джерел доходів не має, є неодруженим, не має дітей, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків; п. 3) ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, з якими особисто знайомий, в тому числі шляхом погроз та умовлянь змінити свідчення. Натомість вказані особи судом ще допитані не були; п. 5) може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення Цей ризик підтверджується тим, що обвинувачений, маючи непогашену та не зняту в законному порядку судимість за вчинення злочину проти власності, знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності. Викладене свідчить про стійку антисоціальну поведінку ОСОБА_4 та схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, із корисливих мотивів. Також просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за кримінальним провадженням № 0000909 від 02.11.2024.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, та просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Проти призначення судового розгляду по кримінальному провадженню не заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив у його задоволенні відмовити повністю. Вказав на те, що прокурор в обґрунтування клопотання послався на практику Європейського суду з прав людини, що є недопустимим. Наявність ризиків, на які посилається прокурор, стороною обвинувачення не доведена. Просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вирішуючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд виходить з наступного.

Представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, послався на обгрунтованість ризиків, на які вказав у клопотанні прокурор.

18.04.2025 слідчим суддею Комінтернівського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.05.2025, визначено заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 07.05.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.07.2025 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 03.07.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31.08.2025 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 06.08.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.10.2025 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 17.09.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15.11.2025 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою суду від 24.10.2025 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.12.2025 із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Отже строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлений ухвалою слідчого судді спливає 19.12.2025, однак судове провадження по даному провадженню потребує значного часу для розгляду, тому необхідно вирішити питання щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в рамках заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому є необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати: а саме: обвинувачений може переховуватися від суду з огляду на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення - злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років та може здійснити спроби ухилитися від кримінальної відповідальності з огляду на тяжкість можливого покарання. Крім того, ОСОБА_4 не має законних джерел отримання заробітку, стійких соціальних зв`язків (пункт 1); обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні з огляду на те, що останні є його знайомими. Крім того, є підстави вважати, що ОСОБА_4 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показань. Суд бере до уваги, що вказані особи ще не були допитані в ході судового розгляду (пункт 3); вчинити інше кримінальне правопорушення, в зв`язку з тим, що у обвинуваченого відсутні законні джерела отримання заробітку. Крім того, ОСОБА_4 має непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення проти власності, що може свідчити про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень із корисливих мотивів (пункт 5).

Судом враховано аргументи, які наводилися обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 , проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі. Обставини, що підтверджують існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на час розгляду клопотання не змінилися, стороною захисту протилежне не доведено.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Стороною захисту зворотного не доведено, а отже відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Крім того, суд вважає, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому, оцінивши в сукупності всі вище перелічені обставини, приходить до висновку, що на цей час не має підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , а є необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Виходячи з наведеного, суд, приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому є необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, яке вчинено в умовах воєнного стану, з метою виконання завдань кримінального провадження, дотримання загальних засад кримінального провадження, з метою застосування до особи належної правової процедури, не вбачає підстав для зміни розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді від 07.05.2025 та вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 заставу у виді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120,00 грн, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Призначити кримінальне провадження, відомості за яким внесені до ЄРДР за № 0000069 від 15.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слобідського районного суду міста Харкова 05 грудня 2025 року на 10 год. 00 хв.

Судовий розгляд здійснювати за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілого та його представника.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Цивільний позов ОСОБА_7 , поданий представником адвокатом ОСОБА_6 , до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 500 000,00 грн. прийняти до спільного розгляду в кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор (№27)» - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Харківській слідчий ізолятор (№27)» строком на шістдесят днів, тобто до 25 січня 2026 року із визначенням суми застави протягом дії запобіжного заходу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. UA0006674, призначення платежу: застава згідно ухвали Слобідського районного суду м. Харкова від 27.11.2025 року, справа № 641/3178/25, н/п 1-кп/641/729/2025) до спливу терміну тримання під вартою.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор (№27)».

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід Держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід Держави, слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена у дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Слобідський районний суд міста Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1