Справа № 367/618/24
Провадження по справі № 1-кп/367/424/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені кримінальні провадження, відомості щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2023 за № 0001101 та 03.09.2024 за № 0000186 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

31.07.2023 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 19 жовтня 2023 року приблизно о 13 год 00 хв (точний час не встановлено), перебуваючи на 15 км а/д Т-10-02 за координатами 50,61891° 30,25286° в с. Гостомелі Бучанського району Київської області (точне місце не встановлено), реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, для власного вживання, без мети збуту, будучи протягом року засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, правою рукою підняв із землі поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка містить у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою в речовині 0,224 г. Таким чином, ОСОБА_5 шляхом привласнення знайденого незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою у речовині 0,224 г для власного вживання, без мети збуту. Продовжуючи реалізувати свій умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, будучи протягом року засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, поклав поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка містить у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою у речовині 0,224 г, до правої кишені штанів, в які був одягнений, де зберігав вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту приблизно до 14 год 15 хв (точний час не встановлено) 19 жовтня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме - незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

Окрім того, ОСОБА_5 02 вересня 2024 року приблизно о 16 год 00 хв (точний час не встановлено), знаходячись по вул. М. Вовчок в м. Бучі Бучанського району Київської області, на землі побачив прозорий зіп-пакет із застібкою з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору та впевнившись, що виявлена ним речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, - PVP, у нього виник умисел на незаконне її придбання та зберігання для власного вживання, без мети збуту. У подальшому ОСОБА_5 , знаходячись у тому ж місці в той же час, реалізуючи свій протиправний умисел, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», не маючи передбаченого законом дозволу, підняв особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою в речовині 0.163 г для власного вживання, без мети збуту. Таким чином, ОСОБА_5 шляхом привласнення знайденого незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою в речовині 0,163 г для власного вживання, без мети збуту. Продовжуючи реалізувати свій протиправний умисел ОСОБА_5 , знаходячись у тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», не маючи передбаченого законом дозволу, для власного вживання, без мети збуту, поклав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою в речовині 0.163 г, що знаходилась в прозорому зіп-пакеті із застібкою, до правої кишені шортів, в які був одягнений. Таким чином, ОСОБА_5 почав незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою в речовині 0,163 г, для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 02 вересня 2024 року близько 16 год 30 хв (точний час не встановлено) ОСОБА_5 , незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою в речовині 0,163 г, перебуваючи поблизу буд. 3-в по вул. М. Вовчок в м. Бучі Бучанського району Київської області, був зупинений працівниками поліції у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію». Після чого, 02 вересня 2024 року у період часу з 17 год 45 хв по 17 год 50 хв. під час огляду місця події, що проводився неподалік буд. 3-в по вул. М. Вовчок в м. Бучі Бучанського району Київської області, працівниками поліції у ОСОБА_5 виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою PVP в речовині 0,163 г.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України, винуватим себе визнав, дав логічні та послідовні показання, які відповідають встановленим обставинам в обвинувальних актах, щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Оскільки сторони кримінального провадження не оспорюють жодну з обставин, які підлягають доказуванню в даному об`єднаному кримінальному провадженні, і викладені в обвинувальних актах, суд приходить до висновку, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а тому відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

За таких обставини, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 надав суду правдиві показання, які відповідають обставинам кримінального провадження та свідчать про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

Загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином, а також конкретні обставини та факти їх вчинення ОСОБА_5 .

Суд ураховує особу винного ОСОБА_5 , який раніше судимий, не працює, є інвалідом 2 групи, з 15.07.2023 перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерпія» з діагнозом «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, дітей або інших осіб на утриманні не має.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, яке виразилося в тому, що обвинувачений жалкував щодо вчиненого та засуджував свою поведінку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд ураховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховується судом і те, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

У той же час, з урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння кримінальних правопорушень, одне з яких обвинувачений вчинив протягом року після засудження за статтею 309 КК України, особи обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, є призначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду, та за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства. При цьому таке покарання суд визначає з урахуванням приписів ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Окрім того, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, від відбування якого ОСОБА_5 було звільнено на підставі ст. 75 КК України та йому визначено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Таким чином, ОСОБА_5 19.10.2023 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, під час іспитового строку, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2023 за ч.1 ст.309 КК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи викладене, суд вважає правильним призначити ОСОБА_5 остаточне покарання на підставі ч.ч. 1, 4 ст.71, ст. 72 КК України, а саме шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі.

Призначене ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Запобіжний захід ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався та до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до обвинуваченого не застосовується.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 170, 171, 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.ч. 1, 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік;

-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2023, яким ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази в справі: психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP масою 0,224 г, передану на зберігання до кімнати збереження речових доказів ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, та психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP масою 0,163 г, передану на зберігання до кімнати збереження речових доказів Бучанського РУП ГУНП в Київській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/50437-НЗПРАП в сумі 3029 грн. 12 коп. та витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/56831-НЗПРАП в сумі 1912 грн. 00 коп.

Вирок суду першої інстанції в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу протягом 30-ти днів з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1