Справа 288/1307/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року . селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

заступника начальника ВП начальника СВ - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесене до ЄРДР в кримінальному провадженні за № 0000109 від 02.08.2025 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саверці, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працює трактористом-машиністом в ТОВ «Монсанто насіння», неодружений, освіта середня, утриманців не має, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшло клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання заступник начальника ВП начальник СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_4 зазначає, що у провадженні СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000109 від 02.08.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 02.08.2025 року близько 04 години 45 хвилин ОСОБА_5 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем «Hyundai Getz», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_7 , рухався ним по вулиці 5 Сотня у селі Почуйки, Житомирського району, Житомирської області, у напрямку села Саверці, Житомирського району, Житомирської області, та в порушення вимог п. п. 1.2; 11.3 Правил дорожнього руху України, на дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки та відповідних дорожніх знаків, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, при цьому не виконуючи маневр, пов`язаний із обгоном чи об`їздом перешкоди та не маючи наміру зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населеному пункті та продовжив рух лівою частиною транспортного засобу по зустрічній смузі руху. Надалі, рухаючись указаним транспортним засобом в межах зазначеного населеного пункту поблизу будинку № 47 вищевказаної вулиці, водій ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про дорожню обстановку на даній ділянці автодороги, проявив злочинну самовпевненість при керуванні транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки).

Так, рухаючись автомобілем «Hyundai Getz», державний номерний знак НОМЕР_1 у зазначений час та місці, водій ОСОБА_5 в порушення вимог пунктів 2.3 б), 2.3 д) та 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, невірно оцінив дорожню обстановку та проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в умовах сутінок перевищив максимально допустиму швидкість руху за умовами видимості елементів проїзної частини, чим створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні ним транспортним засобом за вказаних умов.

При цьому, помітивши попереду велосипедиста ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху, ближче до лівого узбіччя, водій ОСОБА_5 не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості, виконання маневру, пов`язаного із скеруванням свого транспортного засобу та подальшого руху у своїй смузі руху, внаслідок чого передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 який, намагаючись уникнути наїзду, скерував велосипед у напрямку протилежної смуги руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, відкритого перелому правої скроневої кістки, геморагічного забою головного мозку, забою легень, забитої рани правої скроневої ділянки, множинних саден кінцівок, коми 2 ступеню та був госпіталізований до КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради», де 03.08.2025 року від отриманих внаслідок ДТП травм помер.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів п.п. 1.2; 2.3 б), 2.3 д), 11.3 та 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчинене в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Крім того, після наїзду 02.08.2025 року близько 04 години 45 хвилин навпроти будинку № 47 по вулиці 5 Сотня у селі Почуйки, Житомирського району, Житомирської області, на велосипедиста ОСОБА_8 , водій ОСОБА_5 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи можливість для надання йому допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, в порушення вимог п.п. г, ґ п. 2.10 Правил дорожнього руху України, не переконався у тому, чи потребує потерпілий допомоги, не вжив усіх можливих заходів для надання йому першої медичної допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції, а натомість, з метою уникнення відповідальності за скоєне, на причетному до події автомобілі «Hyundai Getz», державний номерний знак НОМЕР_1 зник з місця пригоди, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_9 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли водій ОСОБА_5 сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати йому допомогу, що призвело до несвоєчасного надання медичної допомоги потерпілому та тяжкі наслідки для його здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати допомогу та сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило інші тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

В ході досудового розслідування 03.08.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: - протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди по вулиці 5 Сотня, навпроти будинку № 47 в селі Почуйки, Житомирського району, Житомирської області, під час якого зафіксовано сліди кримінального правопорушення та вилучено речові докази; - протоколом огляду місця події території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено автомобіль «Hyundai Getz», державний номерний знак НОМЕР_1 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , в ході якого останній розповів про відомі йому обставини вчинення злочину; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; - протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 02.08.2025 року; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; - протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; - результатом токсикологічного дослідження № 2187 від 06.08.2025 року; - лікарським свідоцтвом про смерть № 1025 від 05.08.2025 року; - висновком експерта від 25.08.2025 року № СЕ-19/106-25/14254-ІТ; - висновком експерта від 26.08.2025 року № СЕ-19/106-25/14256-ІТ; - висновком експерта від 26.08.2025 року № СЕ-19/106-25/16369-ТР.

Надалі, 05.08.2025 року ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою визначено рахувати з моменту затримання, тобто до 30.09.2025 року.

Керівником Коростишівської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 03.11.2025 року.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 30.09.2025 року, однак закінчити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки по кримінальному провадженню необхідно виконати наступне:- отримати висновки призначеної додаткової судово - медичної експертизи; - отримати висновок призначеної експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди; - урахуванням отриманих висновків судових експертиз визначитись з необхідністю проведення додаткових слідчих дій та призначення судових експертиз; - здійснити інші процесуальні дії для всебічного, повного та неупередженого встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Неможливість проведення вказаних процесуальних дій раніше пов`язане з тривалим терміном проведення вказаних експертиз, що унеможливлює закінчення досудового розслідування у строк, визначений п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, а також необхідністю вчинення інших слідчих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включаються у строки досудового розслідування.

Окрім того, після ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження існує необхідність виконати вимоги ст.ст. 291-293 КПК України, а саме, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити вказані процесуальні документи стороні захисту та направити до суду.

Не виключено, що сторона захисту може вчиняти спроби затягування (ухилення) від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, штучно створюючи умови для завершення строку тримання під вартою підозрюваного.

Таким чином, спрогнозувати час, необхідний для виконання вимог ст.ст. 290-293 КПК України неможливо, що обумовлює необхідність продовження строків тримання під вартою на 60 днів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На даний час передбачені ст. 177 КПК України ризики, які встановлені ухвалою слідчого судді не зменшились та не змінились, зокрема:

- підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки після вчинення злочинів він покинув місце події та переховувався в будинку за адресою свого проживання. Окрім того, вчинені ним злочини, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років та підозрюваний усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує;

- підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, щодо зміни показів даними свідками та потерпілим в ході досудового розслідування та судового розгляду, оскільки проживає з ними в сусідніх населених пунктах;

- перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки після вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України він продовжив вчиняти злочин передбачений ч. 3 ст. 135 КК України.

Враховуючи те, що строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 30.09.2025 року, при цьому досудове розслідування триває та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, сторона обвинувачення ставить питання про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного заступник начальника ВП- начальник СВ просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів без визначення розміру застави згідно вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши думку заступника начальника ВП начальника СВ, прокурора, які просили задовольнити дане клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000109 від 02.08.2025 року відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України.

Ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави згідно вимог п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Під час розгляду клопотання слідчим та прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень перевірялась 05 серпня 2025 року слідчим суддею Попільнянського районного суду Житомирської області при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У поданому клопотанні заступник начальника ВП- начальник СВ вказував на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, зокрема в пункті 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням вимог частини 5 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені раніше ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу в частині встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків суд керується стандартом доведення «достатні підстави».

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали.

При цьому, слідчий суддя також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, може вдатися до відповідних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строків досудового розслідування.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включаються у строки досудового розслідування.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою прокурора Коростишівської окружної прокуратури про продовження строку досудового розслідування від 24 вересня 2025 року, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 02.08.2025 року до трьох місяців, тобто до 03.11.2025 року включно.

З огляду на наведені положення законодавства, враховуючи те, що 30.09.2025 року закінчується строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте враховуючи необхідність виконати ряд процесуальних дій, які неможливо було провести раніше через тривалий термін проведення експертиз, що унеможливлювало закінчити досудове розслідування у строк, визначений п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України та необхідність вчинити ряд слідчих дій, слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтованим є продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 листопада 2025 року, що в цілому забезпечить можливість виконання вимог ст.ст. 290-293 КПК України та не призведе до необґрунтованого тримання під вартою підозрюваного поза межами строків досудового розслідування та відповідного судового контролю.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.11.2025 року.

Згідно до частини третьої статті 183 КПК України встановлено, що суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим законом.

За обставин викладених вище, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтею 177 та статтею 178 КПК України, відповідно до пункту другого частини четвертої статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приходить до висновку, що застосування застави є недоцільним та не визначає її розмір у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод; ст.ст.132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника відділення поліції начальник СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саверці, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працює трактористом-машиністом в ТОВ «Монсанто насіння», неодруженого, освіта середня, утриманців не має, раніше не судимого, в межах строку досудового розслідування, тобто до 03 листопада 2025 року включно без визначення розміру застави згідно вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Копію ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1