Провадження № 1-кс/643/6765/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000173 від 08.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Манченки Харківського району Харківської області, громадянки України, заміжньої, з вищою економічною освітою за кваліфікацією економіст-менеджер, має кваліфікацію бухгалтера, працює начальником відділу по співпраці з Національною службою здоров`я України Державної установи «Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина Національної академії медичних наук України», раніше не судима, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий 2 відділення слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , приблизно у січні 2025 року, але не пізніше 30.01.2025, перебуваючи на посаді начальника відділу по співпраці з Національною службою здоров`я України Державної установи «Інститут неврології, психіатрії та наркології імені П.В. Волошина Національної академії медичних наук України (далі - ДУ «ІНПН ім. П.В. Волошина НАМНУ»), передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки здійснення злочинних дій, та, бажаючи їх настання, переслідуючи власну корисливу мету отримання грошової винагороди, вступила у попередню змову зі своєю знайомою ОСОБА_7 , яка працює завідувачем КДЦ КНП «Міська поліклініка № 20» ХМР, співмешканцем останньої, ОСОБА_8 , та їх спільним знайомим ОСОБА_9 , який є фахівцем кадрового відділу Чугуївської районної організації Товариства Червоного Хреста України з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань шляхом сприяння особам призовного віку через оформлення відповідних медичних документів, які надавали б можливість отримати висновок експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи (далі ЕКОПФО) з підтвердженням фіктивної інвалідності, з подальшим уникненням призову під час мобілізації.

Поряд з цим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ще в жовтні 2024 року мали попередню домовленість між собою на спільне вчинення вищевказаного кримінального правопорушення із залученням до співучасті інших осіб у якості співвиконавців.

Таким чином, приблизно у січні 2025 року, але не пізніше 30.01.2025, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не маючи патріотичних переконань та з особистих інтересів вигоди, оцінивши обстановку в умовах воєнного стану, попередньо домовилися та узгодили свої дії щодо скоєння перешкоджань у законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 під час здійснення ними призову мобілізаційного ресурсу на військову службу в особливий період у зазначений вище спосіб.

До того часу, поки ОСОБА_5 ще не була залучена до спільного вчинення кримінального правопорушення, тобто до січня 2025 року, безпосередньо ОСОБА_9 , діючи узгоджено з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , втілюючи в життя злочинний задум, визначившись, як співучасники протиправного діяння, усвідомлюючи, що спільними діями вони вчиняють злочин, бажаючи при цьому, та, свідомо допускаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету щодо вчинення перешкоджань, спрямованих на створення перепон у законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також в цілях власного збагачення, встановив зв`язок з раніше йому не знайомим громадянином України ОСОБА_10 , 1982 р.н., якому повідомив що має можливість надати послуги з відстрочки від мобілізації у воєнний період за станом здоров`я через отримання фіктивної групи інвалідності.

Після цього, ОСОБА_9 не пізніше листопада 2024 року, діючи як один з співвиконавців, узгоджено з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , спираючись у своїх діях один на одного, реалізуючи послідовно злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 з проведення мобілізаційних заходів, умисно, свідомо повідомив ОСОБА_10 про те, що за грошову винагороду він може вирішити питання з отримання останнім відстрочки від мобілізації у військовий період та подальшого виїзду за кордон через отримання фіктивної групи інвалідності.

Після того, як ОСОБА_10 погодився з умовами ОСОБА_9 , той запропонував йому зустрітися з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з тим, щоб обумовити послідовність дій щодо отримання фіктивної групи інвалідності.

Не пізніше 15.11.2024, ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, прибув разом з ОСОБА_7 в район супермаркету «РОСТ Одеський» по пр. Аерокосмічному, 165 у м. Харкові на зустріч з ОСОБА_10 , яку заздалегідь обумовлено з ОСОБА_9 .

Під час вищевказаної зустрічі ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_9 та ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_10 , що він з використанням особистих зв`язків через знайомих лікарів організує останньому безперешкодне отримання фіктивної групи інвалідності через неіснуючі захворювання нервової системи, бо це є самим дієвим і швидким способом отримання фіктивної інвалідності з подальшою можливістю перетину державного кордону, а потім представив йому свою співмешканку, як майбутнього лікаря.

Після зустрічі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поїхали з місця зустрічі, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишилися і продовжили спілкування щодо процедури отримання фіктивної групи інвалідності для можливості уникнути мобілізації.

У подальшому через деякий проміжок часу після зустрічі, 15.11.2024, ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_9 передав останньому копії свого паспорту, картки платника податків та медичну документацію.

22.11.2024, близько 12:00, в приміщенні будівлі за адресою: АДРЕСА_3 відбулася зустріч ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час якої останній передав, а ОСОБА_9 отримав першу частину обумовлених раніше грошових коштів у розмірі 1000 доларів США. Після цього ОСОБА_9 розповів ОСОБА_10 майбутні етапи оформлення неіснуючої групи інвалідності. Разом з цим на вказаній зустрічі ОСОБА_9 довів до відома ОСОБА_10 , що час за який буде оформлена фіктивна інвалідність становитиме від 2-х до 3-х місяців, а також назвав повну суму «послуг» за можливість отримання відстрочки від мобілізації через оформлення неіснуючої групи інвалідності та можливого подальшого виїзду за кордон, що склала 18500 доларів США, з яких:

- 10000 доларів США за оформлення необхідних медичних документів що будуть основою для оформлення фіктивної інвалідності;

- 2700 доларів США для оформлення необхідних військово-облікових документів в одному з документів ТЦК м. Харкова;

- 5800 доларів США остаточне оформлення додаткових документів для отримання фіктивної інвалідності.

Через деякий час ОСОБА_9 , 19.11.2024, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з корисливих мотивів та метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, у телефонній розмові повідомив ОСОБА_10 про необхідність надання другої частини грошових коштів у розмірі 11700 доларів США для продовження процесу отримання відстрочки через оформлення неіснуючої групи інвалідності.

28.12.2024, приблизно о 16:00, під час зустрічі в будівлі супермаркету «РОСТ Одеський» по пр. Аерокосмічному, 165 у м. Харкові, ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_9 передав, а той, діючи узгоджено з іншими співучасниками, отримав від нього грошові кошти у розмірі 11700 доларів США для продовження процесу отримання відстрочки через оформлення неіснуючої групи інвалідності.

11.01.2025, приблизно о 19:30, ОСОБА_9 , продовжуючи діяти узгоджено з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в телефонній розмові повідомив ОСОБА_10 про необхідність приїзду до медичного центру «МРТ центр на Державінській» за адресою: м. Харків, вул. Дмитра Коцюбайла, 38, у м. Харкові для проходження МРТ та після проходження повідомити результат ОСОБА_9

13.01.2025, приблизно о 17:37, ОСОБА_9 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , через месенджер «WhatsApp» на особистий телефон ОСОБА_10 відправив повідомлення про те, що 14.01.2025 о 08 год. 50 хв. останній повинен прибути до 506-го кабінету КНП «Міська поліклініка № 20» Харківської міської ради за адресою: м. Харків, пр. Героїв Харкова, 179 на прийом до лікаря ОСОБА_7 та мати про собі результати МРТ, який 11.01.2025 той отримав у медичному центрі «МРТ центр на Державінській».

14.01.2025 на виконання вказівок ОСОБА_9 , приблизно о 09:15, ОСОБА_10 прибув до 506-го кабінету КНП «Міська поліклініка №20» Харківської міської ради, де надав ОСОБА_7 результати МРТ. У свою чергу ОСОБА_7 , ознайомившись з томографічним знімком, діючи узгоджено з іншими співучасниками злочинної змови, повідомила ОСОБА_10 , що планується його госпіталізація на стаціонарне лікування.

В подальшому, 19.01.2025, приблизно о 21:10, ОСОБА_9 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що 20.01.2025 о 08:50 той має знову прибути до 506-го кабінету КНП «Міська поліклініка № 20» Харківської міської ради за адресою: пр. Героїв Харкова 179, м. Харкова до ОСОБА_7 , де буде вирішено питання щодо його госпіталізації.

20.01.2025, приблизно о 09:00, ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_9 прибув до ОСОБА_7 у 506 кабінет в КНП «Міська поліклініка №20», де остання повідомила, що необхідно пройти додаткове обстеження, а саме УЗД та електронейроміографію і для цього вона виписала направлення з поміткою на дослідження до приватного медичного центру «Life Park» (м. Харків, вул. Олімпійська 10), в якому зазначила дату та час прийому за попереднім записом 21.01.2025 види медичних досліджень УЗД та електронейроміографія, його установчі дані, клінічний діагноз та свої реквізити.

Надалі, ОСОБА_5 , діючи узгоджено за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , використовуючи свій вплив у системі медичного обслуговування в структурі ДУ «ІНПН ім. П.В. Волошина НАМНУ», вирішила питання щодо оформлення фіктивної госпіталізації та проходження ОСОБА_10 у період з 30 січня по 17 лютого 2025 року стаціонарного лікування у зазначеному медичному закладі, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 482.

Через декілька місяців ОСОБА_5 , продовжуючи свої тривалі протиправні узгоджені дії за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , використовуючи свій вплив у системі медичного обслуговування в структурі ДУ «ІНПН ім. П.В. Волошина НАМНУ», вирішила питання щодо оформлення фіктивної госпіталізації та проходження ОСОБА_10 у період з 03 по 13 червня 2025 року стаціонарного лікування у зазначеному медичному закладі, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2603.

Після цього, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою у групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , з огляду на її дії у період з 30.01.2025 по 13.06.2025, прибув 21.06.2025 о 17:30 на автомобілі «Maserati Levante», р.н. НОМЕР_1 до паркового місця біля ТЦ «Рост Одеський» за адресою м. Харків, пр. Аерокосмічний, 165, де під час розмови в салоні автомобіля з ОСОБА_11 попросив передати йому грошові кошти та медичну документацію. У відповідь на це ОСОБА_11 передав, а ОСОБА_8 отримав грошові кошти в сумі 5000 доларів США та медичні документи. ОСОБА_8 перевірив грошові кошти, отримані від ОСОБА_11 на рік виготовлення, перерахував їх і повідомив, що медичні документи він передасть для роботи ОСОБА_7

10.10.2025, ОСОБА_7 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , з огляду на її дії у період з 30.01.2025 по 13.06.2025, зателефонувала ОСОБА_10 та повідомила йому, що він має прибути до неї в кабінет 506 КНП «Міська поліклініка № 20» ХМР на консультацію 15.10.2025 о 12 год.

15.10.2025, о 12:00, ОСОБА_10 прибув до кабінету ОСОБА_7 де остання почала перевіряти наявність всіх необхідних медичних документів.

Впевнившись, що всі необхідні медичні документи в наявності ОСОБА_7 , діючи узгоджено з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , з огляду на її дії у період з 30.01.2025 по 13.06.2025, провела чіткий «інструктаж» ОСОБА_10 щодо поводження під час проходження співбесіди на експертній комісії при КН «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. професора О.І. Мещанінова» ХМР, щоб отримати фіктивну інвалідність.

Після цього, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_10 , що йому необхідно прибути 17.10.2025 у період з 10 год 20 хв до 10 год 40 хв для проходження комісії за адресою: м. Харків, провулок Остаповича Ігоря, 3-А.

Після проходження ОСОБА_10 всіх етапів медичних процедур на підставі висновку ЕКОПФО (Рішення № 65/25/2112/Р від 17.10.2025 року, витяг № 65/25/2112/В), останньому встановлено 3 групу інвалідності на підставі фіктивних діагнозів захворювання нервової системи, що дало підстави 17.11.2025 отримати відстрочку від призову на військову службу терміном до 03.02.2026 на підставі п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У підсумку ОСОБА_5 спільно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у зазначений вище період часу вчинила кримінально карані дії, пов`язані з перешкоджанням законній діяльності збройних сил України та інших військових формувань, основними складовими взаємопов`язаними ознаками якого є: спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України, та корисливий мотив; мета - заподіяння шкоди національній безпеці України та незаконне збагачення; вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою між собою, оскільки була домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь, тобто, мала місце наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони; вчинення злочину у виді простої співучасті, так як співучасники злочину безпосередньо виконали його об`єктивну сторону, тобто є виконавцями злочину; спільні дії співучасників, в ході яких вони спиралися один на одного, а між їхніми діями наявний причинний зв`язок; усвідомленість співучасників того, що спільними діями вони вчинили злочин, бажали та свідомо допускали настання суспільно небезпечних наслідків; вчинення злочину в особливий період, який згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію та з моменту введення воєнного стану в Україні 24.02.2022; умисне перешкоджання діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є органами військового управління, що під час мобілізаційної підготовки і мобілізації в державі здійснюють проведення заходів, пов`язаних з військовим обліком та дотриманням вимог «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154; умисні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 свідчать про протиправне злочинне діяння проти основ національної безпеки України.

28.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вказує на існування ризиків, перелічених в п.п. 1-3, 5 ст. 177 КПК України та з метою запобігання цим ризикам просить обрати підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як будь-який інший запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам при цьому не визначати розмір застави з погляду на норми ст. 183 КПК України.

В суді прокурор підтримав заявлене клопотання, яке просив задовольнити у повному обсязі та просив врахувати положення ч. 6 ст. 176 КПК України відповідно до якої до підозрюваної може бути застосований запобіжний захід лише у виді тримання під вартою, а також те, що інвалідність ОСОБА_5 не перешкоджає її утриманню в СІЗО.

ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, зазначивши, що інкримінований їй злочин не вчиняла. Просила врахувати думку захисника під час розгляду клопотання. На запитання головуючого вказала, що вона не є лікарем і робота пов`язана з перевіркою правильності та своєчасності заповнення лікарями медичної документації.

Захисник, посилаючись на відсутність у ОСОБА_5 медичної освіти, її посаду висловився про необґрунтованість підозри останньої, а також не врахування стороною обвинувачення відомостей про особу підозрюваної під час звернення до суду з клопотанням про застосування найсуворішого запобіжного заходу, тоді як ці відомості та поведінка підозрюваної спростовують зазначені прокурором ризики.

Так, кримінальне провадження триває з лютого 2024 року і протягом цього часу ОСОБА_5 проживає та працює у м. Харкові. Обшук за місцем проживання ОСОБА_5 проведений 19.11.2025, проте після того останню не затримали. Лише 28.11.2025 їй повідомлено про підозру та того ж дня призначено судове засідання з розгляду клопотання про застосування до останньої запобіжного заходу, в яке ОСОБА_5 з`явилась добровільно та самостійно. Також ОСОБА_5 добровільно з`явилась у це судове засідання. Вказані обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_5 наміру переховуватись від слідства, отже й відсутність відповідного ризику. Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружена, офіційно працевлаштована, є інвалідом третьої групи і її чоловік також має інвалідність, що виключає цей ризик.

Ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення в якому підозрюється спростовується відомостями про особу підозрюваної, яка раніше не судима і до кримінальної відповідальності не притягалась, а кримінальне правопорушення, в якому вона підозрюється є закінченим, отже його продовження не можливе.

Те, що свідок у кримінальному провадженні є законспірованою особою виключає навіть фізичну можливість впливу на нього, а вилучення органом досудового розслідування речей і документів виключає можливість їх знищення, приховування чи спотворення.

За вказаних умов просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі задоволення клопотання визначити розмір застави.

Заслухавши прокурора, підозрювану та захисника останньої, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали слідчий суддя встановив таке: за змістом ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу крім ризиків, перелічених в ч. 1 цієї статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Частиною 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Таким чином, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу має враховувати як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і доведеність перелічених в ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Ступінь доведеності підозри є суттєвою обставиною, яка впливає на обрання запобіжного заходу. Звертаючись з клопотанням про обрання найсуворішого запобіжного заходу особі, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, сторона обвинувачення має надати належні, достатні та беззаперечні докази, які б не викликали жодних сумнівів в обґрунтованості підозри.

В обґрунтування повідомленої ОСОБА_5 підозри за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України слідчий у клопотанні посилається на такі докази: протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 23.11.2024, 29.12.2024, 16.04.2025 та 23.06.2025, відповідно до яких зафіксовано передачу грошових коштів для початку та подальшого оформлення документів щодо неіснуючої групи інвалідності ОСОБА_10 , передачі цих документів через електронну систему документообігу до лікарської комісії для отримання висновку комісії; огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, проте аналіз перелічених доказів свідчить, що протиправна діяльність ОСОБА_5 в них не зафіксована.

У письмовому повідомленні про підозру від 28.11.2025 її суть зводиться до того, що ОСОБА_5 «діючи узгоджено за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , використовуючи свій вплив у системі медичного обслуговування в структурі ДУ «ІНПН ім. П.В. Волошина НАМНУ», вирішила питання щодо оформлення фіктивної госпіталізації та проходження ОСОБА_10 у період з 30 січня по 17 лютого 2025 року та з 03 по 13 червня 2025 року стаціонарного лікування у зазначеному медичному закладі, що підтверджується виписками із медичних карт стаціонарного хворого №№ 482, 2603», проте з урахуванням викладеного вище абзацу вважати таку підозру належним чином конкретизованою та такою, що відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України не можна.

Разом з тим з долучених до клопотання, однак не зазначених у ньому протоколів обшуку від 19.11.2025 та огляду предметів від 21.11.2025 вбачається, що три з 244-х виявлених та вилучених за місцем проживання ОСОБА_5 купюр номіналом 100 доларів США раніше ідентифіковані органом досудового розслідування та вручались ОСОБА_10 для передачі іншому фігуранту злочину ОСОБА_9 .

Ці обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , не дивлячись на те, що повідомлення про підозру від 28.11.2025 не конкретизоване, вірогідно причетна до вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування. При цьому питання про її роль та конкретні дії, наступну кваліфікацію цих дій має вирішуватись протягом подальшого розслідування, сприяти якому має запобіжних захід, який обирається.

Прокурор наполягає на існуванні чотирьох з п`яти закріплених в ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, аналіз яких в сукупності з обставинами кримінального правопорушення, положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України дає підстави казати, що не всі з цих ризиків доведені та існують на такому рівні, який би виключав застосування до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу, та не всі обставини, які характеризують особу підозрюваної, враховані.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду завжди існує у кримінальних провадженнях щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за які передбачає тривале позбавлення волі, проте суворість покарання не є єдиним елементом, який має значення при оцінюванні цього ризику. Поведінка підозрюваної протягом розслідування наряду з відомостями про її особу безсумнівно мають враховуватись під час вирішення питання про доведеність ризику переховування.

З наданих доказів вбачається, що про залучення до кримінального провадження як одного з його фігурантів та початок кримінального переслідування ОСОБА_5 дізналась 19.11.2025, коли у неї за місцем проживання проведено обшук. Під час проведення цієї слідчої дії ОСОБА_5 не була затримана, отже на той момент у органу досудового розслідування не було підстав вважати, що остання може застосувати спроб до переховування. 28.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України та вручене клопотання про застосування відносно останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розгляд якого відбувся 01.12.2025. Отже, до органу досудового розслідування для отримання письмового повідомлення про підозру та до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 з`являлась самостійно та добровільно, без застосування процесуального примусу, заходів до переховування чи уникнення зустрічі зі стороною обвинувачення не вчиняла.

Вказані обставини на думку слідчого судді свідчать про значне зменшення ризику переховування ОСОБА_5 в подальшому та дають підстави вважати, що на тепер цей ризик є мінімальним. На користь такого висновку свідчить й наявність доволі міцних соціальних зв`язків підозрюваної в місті постійного проживання.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому ОСОБА_5 підозрюється слідчий суддя вважає не доведеним з погляду на особу підозрюваної, яка раніше не судима і до кримінальної відповідальності не притягалась. Відомості, які б негативно характеризували останню, відсутні, а факт притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та наділення статусом підозрюваної, покладення у зв`язку з цим передбачених законом обов`язків та усвідомлення вірогідності бути засудженою до суворого покарання є достатнім стримуючим від подальшої протиправної діяльності фактором.

Однак ризик знищення, приховування чи спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи фактично початкову стадію розслідування щодо ОСОБА_5 , беззаперечно існує. Підозрювана на думку слідства використовувала свій вплив у системі медичного обслуговування в структурі ДУ «ІНПН ім. П.В. Волошина НАМНУ» під час фіктивної госпіталізації та проходження ОСОБА_10 стаціонарного лікування у зазначеному медичному закладі, що не виключає використання такого впливу й з метою знищення чи спотворення відповідної медичної документації або створення нових медичних документів з метою приховування протиправної діяльності.

Не виключається й ризик незаконного впливу як на свідків, за допомогою яких ОСОБА_5 , не будучи медиком за освітою, могла забезпечити фіктивну госпіталізацію ОСОБА_10 , так і інших підозрюваних у кримінальному провадженні, насамперед тих, які дають викривальні показання щодо залучення ОСОБА_5 до протиправної діяльності, з метою зміни останніми своїх показань або створення єдиної хибної захисної позиції у кримінальному провадженні.

Таким чином, існування доведених ризиків наряду з наявністю доказів, які на цьому етапі розслідування можуть свідчити про причетність ОСОБА_5 до інкримінованого їй злочину і є достатніми для повідомлення останній про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України дають підстави вважати заявлене клопотання достатньо обґрунтованим та таким що має бути задоволено.

Застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти реалізації доведених ризиків.

Разом з тим недоліки повідомлення про підозру, про які зазначено вище, належна процесуальна поведінка підозрюваної з часу, коли факт кримінального переслідування ОСОБА_5 став для неї очевидним, не доведеність всіх заявлених прокурором ризиків дають слідчому судді підстави застосувати до ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід шляхом визначення розміру застави в максимальних межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196-198, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, взявши останню під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 12:00, 01.12.2025, тобто з часу початку судового засідання з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з якого ОСОБА_5 фактично була змушена залишатись поряд із уповноваженою службовою особою.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 29.01.2026, але не більше строку досудового розслідування.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_5 про взяття останньої під варту.

Визначити суму застави у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № UA0006674, отримувач: ТУ ДСА України у Харківській області, код отримувача: 26281249, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО отримувача: 820172, призначення платежу: застава згідно ухвали Салтівського районного суду м. Харкова від 01.12.2025 у справі № 643/21142/25 (провадження № 1-кс/643/6765/25) відносно ОСОБА_5 .

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі. Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу з поміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; не відлучатись за межі м. Харкова без дозволю слідчого, прокурора або суду, здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади, що здійснює державну міграційну політику в регіоні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваним у цьому кримінальному провадженні.

В інший частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 у той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 04.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1