Справа № 308/1514/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Ужгород, Закарпатська область, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, обіймає посаду інспектора відділу №1 управління безпеки Департаменту внутрішньої та економічної безпеки ДП «Ліси України», одруженої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні №0000179, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2024,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні №0000179, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2024.

На обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179 від 29.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , державний службовець 6-го рангу категорії «Б», будучи начальником Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області (далі Головне управління) на підставі наказу від 26.01.2017 №50-то Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру), зловживаючи службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, вчинила кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності, за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, яке затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №308 від 17.11.2016 (далі Положення), Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Пунктами 6, 7, 9, 10, 13, 19, 21, 24, 26 частини 4 Положення передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний геодезичний нагляд за топографо-геодезичною і картографічною діяльністю; здійснює заходи щодо вдосконалення порядку ведення обліку і підготовки звітності з регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; організовує виконання на території Закарпатської області робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному законодавством на території Закарпатської області; погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою; здійснює землеустрій, у тому числі забезпечує проведення державної інвентаризації земель; здійснює державний нагляд у сфері землеустрою; проводить відповідно до законодавства моніторинг земель та їх охорону.

Частиною 9 Положення передбачено, що Головне управління очолює начальник, який призначається на посаду Головою Держгеокадастру за погодженням з Міністром аграрної політики та продовольства України і головою відповідної місцевої державної адміністрації та звільняється з посади Головою Держгеокадастру.

Відповідно до п. 1, 2, 6-14 ч. 10 Положення начальник Головного управління: здійснює керівництво Головним управлінням, є відповідальним за організацію та результати його діяльності; організовує та забезпечує виконання Головним управлінням Конституції та законів України, постанов Верховної ради України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, доручень Прем`єр-міністра України, наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України, наказів Держгеокадастру; здійснює добір кадрів у Головне управління, проводить оцінювання результатів службової діяльності державних службовців; організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників; призначає на посади та звільняє з посад в установленому законодавством порядку державних службовців та працівників Головного управління, а керівників структурних підрозділів за погодженням з Держгеокадастром, присвоює їм ранги державних службовців. Приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення їх до дисциплінарної відповідальності; порушує перед Головою Держгеокадастру питання про присвоєння рангів державних службовців своїм заступникам, а також щодо заохочення та притягнення їх до відповідальності; вносить Голові Держгеокадастру пропозиції щодо чисельності працівників Головного управління; підписує накази Головного управління; розподіляє за погодженням з Головою Держгеокадастру обов`язки між своїми заступниками; утворює за погодженням з Держгеокадастром в структурі Головного управління міжрегіональне, міськрайонні структурні підрозділи та структурні підрозділи в районах, містах; затверджує положення про структурні підрозділи Головного управління і посадові інструкції працівників.

Тобто, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника Головного управління Держгеокадастру в Закарпатської області, здійснювала функції представника влади, виконувала організаційно-розпорядчі функції, а тому у розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

19.02.2019 до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 1,3 га, що розташована за межами населеного пункту смт. Ясіня Рахівського району.

У той же час, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника Головного управління, будучи службовою особою, несучи персональну відповідальність за здійснення діяльності очолюваної нею установи, в порушення вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», діючи в інтересах ОСОБА_7 , 27.02.2019 протягом робочого дня у не встановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у приміщенні службового кабінету №298 за адресою: м. Ужгород, пл. Народна, 4, достовірно знаючи, що у фонді документації із землеустрою Головного управління наявний технічний звіт по виготовленню державного акта на право постійного користування землею Ясінянському лісомисливському підприємству Рахівського району Закарпатської області та державний акт серії І-ЗК №000378 від 18.12.1996 у зоні розташування земельної ділянки з кадастровим номером №:08:001:0689 Свидовецького лісництва ДП «Ясінянське лісомисливське господарство», та знаючи, що вказана земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення та не може відповідно до ст. 56, 57, п. «ґ» ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України передаватись громадянам та юридичним особам у приватну власність, а може передаватись тільки безоплатно або за плату передаватися у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств або земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення, видала наказ Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №358-сг від 27.02.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», який скріпила своїм особистим підписом, відповідно до якого ОСОБА_7 надано дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :08:001:0689) площею 1,30 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначання згідно з класифікацією видів цільового призначення земель 01.03), що розташована за межами населених пунктів полонина Драгобрат на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

У подальшому на підставі заяви ОСОБА_7 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 виготовлено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_7 земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0689 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Рахівський району, за межами населеного пункту на території Ясінянської селищної ради.

Відповідно до пояснювальної записки та довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, які є обов`язковими складовими проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на час складання проекту землеустрою, земельна ділянка перебуває в категорії земель: (100) земель сільськогосподарського призначення; угіддя (002.02) пасовища. Після того у невстановлений органом досудового розслідування дату та час, але не пізніше 24.04.2019, до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області для затвердження, в паперовому вигляді надійшов розроблений ФОП ОСОБА_8 проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_7 земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0689 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Рахівський району, за межами населеного пункту на території Ясінянської селищної ради.

При затвердженні зазначеного проекту землеустрою начальником Головного управління ОСОБА_4 , яка будучи службовою особою та на яку покладено функції по керівництву діяльністю управлінням, та основну функцію територіального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин по державному нагляду у сфері землеустрою, несучи персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 56, 57, п. «ґ» ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України, 24.04.2019 протягом робочого дня у не встановлений досудовим розслідуванням час знаходячись у приміщенні службового кабінету №298 за адресою: м. Ужгород, пл. Народна, 4, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка відповідно до картографічних матеріалів та відомостей, наявних у фонді документацій із землеустрою відноситься до земель лісогосподарського призначення та не може відповідно до ст. 56, 57, п. «ґ» ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України передаватися громадянам та юридичним особам у приватну власність, видала наказ Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №895-сг від 24.04.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», який скріпила своїм особистим підписом, відповідно до якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 та останньому передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер :08:001:0689) площею 1 га, що розташована за межами населеного пункту на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок та підстави затвердження проектів землеустрою та передачі у власність земельних ділянок, виконуючи функції по керівництву діяльністю управлінням, та несучи персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань, маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, усупереч вимог ст. 56, 57, п. «ґ» ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України, діючи умисно, використала службове становище, всупереч інтересам служби в інтересах ОСОБА_7 не виконала основну функцію територіального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин по державному нагляду у сфері землеустрою, що знаходиться у прямому причинному зв`язку із прийняттям рішення про передачу у приватну власність громадянину ОСОБА_7 , земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :08:001:0689 площею 1,0 га, вартістю 1801600 грн, чим спричинено охоронюваним законом державним інтересам в особі Філії «Карпатський лісовий офіс», , ДП «Ліси України», матеріальну шкоду на вищевказану суму, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Відтак, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Крім того, 18.06.2019 до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області звернувся ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,5800 га, що розташована за межами населеного пункту смт. Ясіня Рахівського району, полонина Драгобрат.

У той же час, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника Головного управління, будучи службовою особою, несучи персональну відповідальність за здійснення діяльності очолюваної нею установи, в порушення вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», діючи в інтересах ОСОБА_9 , 02.07.2019 протягом робочого дня у не встановлений досудовим розслідуванням час знаходячись у приміщенні службового кабінету №298 за адресою: м. Ужгород, пл. Народна, 4, достовірно знаючи, що у фонді документації із землеустрою Головного управління наявний технічний звіт по виготовленню державного акта на право постійного користування землею Ясінянському лісомисливському підприємству Рахівського району Закарпатської області та державний акт серії І-ЗК № 000378 від 18.12.1996 у зоні розташування земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0695 Свидовецького лісництва ДП «Ясінянське лісомисливське господарство», та знаючи, що вказана земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення та не може відповідно до ст. 56, 57, п. «ґ» ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України передаватися громадянам та юридичним особам у приватну власність, а може передаватися тільки безоплатно або за плату передаватися у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств або земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення, видала наказ Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №1335-сг від 02.07.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», який скріпила своїм особистим підписом, відповідно до якого ОСОБА_9 надано дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :08:001:0695) площею 0,58 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначання згідно з класифікацією видів цільового призначення земель 01.03), що розташована за межами населених пунктів полонина Драгобрат на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

У подальшому на підставі заяви ОСОБА_9 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 виготовлено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_9 земельної ділянки з кадастровим номером №:08:001:0695 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Рахівський району, за межами населеного пункту на території Ясінянської селищної ради.

Відповідно до пояснювальної записки та довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, які є обов`язковими складовими проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на час складання проекту землеустрою земельна ділянка перебуває в категорії земель: (100) земель сільськогосподарського призначення; угіддя (002.02) пасовища.

Після того у невстановлений органом досудового розслідування дату та час, але не пізніше 13.08.2019, до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області для затвердження в паперовому вигляді надійшов розроблений ФОП ОСОБА_10 проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_9 земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0695 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Рахівський району, за межами населеного пункту на території Ясінянської селищної ради.

При затвердженні зазначеного проекту землеустрою начальником Головного управління ОСОБА_4 , яка будучи службовою особою та на яку покладено функції по керівництву діяльністю управлінням, та основну функцію територіального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин по державному нагляду у сфері землеустрою, несучи персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_9 , в порушення вимог ст. 56, 57, п. «ґ» ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України, 13.08.2019 протягом робочого дня у не встановлений досудовим розслідуванням час знаходячись у приміщенні службового кабінету №298 за адресою: м. Ужгород, пл. Народна, 4, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка відповідно до картографічних матеріалів та відомостей, наявних у фонді документацій із землеустрою, відноситься до земель лісогосподарського призначення та не може відповідно до ст. 56, 57, п. «ґ» ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України передаватися громадянам та юридичним особам у приватну власність, видала наказ Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №1759-сг від 13.08.2019 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», який скріпила своїм особистим підписом, відповідно до якого затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 та останньому передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер :08:001:0695) площею 0,58 га, що розташована за межами населеного пункту на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок та підстави затвердження проектів землеустрою та передачі у власність земельних ділянок, виконуючи функції по керівництву діяльністю управлінням, та несучи персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань, маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, усупереч вимог ст. 56, 57, п. «ґ» ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України, діючи умисно, використала службове становище, всупереч інтересам служби в інтересах ОСОБА_9 не виконала основну функцію територіального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин по державному нагляду у сфері землеустрою, що знаходиться у прямому причинному зв`язку із прийняттям рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_9 земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :08:001:0695 площею 0,58 га, вартістю 1032478 грн, чим спричинено охоронюваним законом державним інтересам в особі Філії «Карпатський лісовий офіс», , ДП «Ліси України», матеріальну шкоду на вищевказану суму, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

Вказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

30.01.2025 ОСОБА_4 органом досудового розслідування за погодженням із процесуальним керівником повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Як зауважує слідчий, підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який належить до тяжких злочинів і за який їй може бути призначено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слідчий зазначає, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

переховуватися від суду, зокрема це підтверджується тим, що усвідомлюючи невідворотність покарання, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності у вигляді реальної міри покарання позбавлення волі, може переховуватись від суду. Вищевказані обставини дають підстави вважати, що підозрювана, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду протягом тривалого часу, а саме, перебуваючи на волі, матиме можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску та перебувати за її межами тривалий час, що негативно вплине на хід розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження. Вказане підтверджується відомостями про перетин ОСОБА_4 державного кордону, які свідчать про систематичні перетини державного кордону України з використанням паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;

незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що ОСОБА_4 тривалий час керувала ГУ Держгеокадастром в Закарпатській області, працівники якого можуть бути свідками у кримінальному провадженні, а тому підозрювана, використовуючи свій авторитет та зв`язки, має реальну можливість спілкуватися з свідками та погрозами, умовляннями чи підкупом до свідків даного кримінального провадження впливати на них з метою зміни ними показань на свою користь;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У даному випадку ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у виді застави стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, а також особи підозрюваної. Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об`єктивною дійсністю. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання та особиста порука не зможуть запобігти ризикам, визначеним у ч. 2 ст. 177 КК України. Також у даному випадку на підозрювану ОСОБА_4 для забезпечення виконання нею її процесуальних обов`язків необхідно покласти виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Слідчий наголошує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, внаслідок якого її діями спричинено майнову шкоду державним інтересам у розмірі 2834348 грн, у зв`язку з чим, на думку сторони обвинувачення, розмір застави має бути співмірним розміру спричинених збитків.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень та значного розміру шкоди, спричиненого державним інтересам, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий вважає, що є підстави для визначення розміру застави, що перевищує стандартні межі, визначені КПК України.

За твердженнями слідчого, майновий стан підозрюваної дозволяє їй внести заставу у розмірі, про який клопоче сторона обвинувачення.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді застави у розмірі 2834348 грн відносно підозрюваної ОСОБА_4 та покласти на неї строком на два місяці виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду у даному кримінальному провадженні кожного разу за їх першою вимогою у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з посадовими особами ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області; здати на зберігання до ГУ ДМС в Закарпатській області свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечила щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави з підстав, наведених у запереченнях на клопотання.

Як зауважує захисник, у долучених до клопотання матеріалах відсутні дані, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. У врученому ОСОБА_4 повідомленні про підозру від 30.01.2026 викладена інформація, що не відповідає дійсності, а підозра ґрунтується виключно на припущеннях, які не відповідають фактичним обставинам справи та наявним документам. Наголошує, що земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:0689 та :08:001:0695 розташовані в Свидовецькому лісництві ДП «Ясінянське лісомисливське господарство». Тримачем фонду документації із землеустрою щодо вказаних земельних ділянок є відділ у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. У ОСОБА_4 не було сумнівів щодо належності земельних ділянок :08:001:0689 та :08:001:0695 до земель сільськогосподарського призначення (ст. 122, 118 Земельного кодексу України). За результатами розгляду проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_4 було перевірено наявність всіх необхідних документів, які передбачені ст. 50 Закону України «Про землеустрій». При цьому надані документи відповідали нормам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також документації із землеустрою, про що свідчили позитивні висновки та реєстрація у Державному земельному кадастрі земельної ділянки без зауважень. Згідно з наданими документами земельна ділянка, що надавалася у приватну власність, перебувала у державній власності землями сільськогосподарського призначення, а отже, її розпорядником виступало Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Враховуючи викладене, ОСОБА_4 відповідно до повноважень визначених її посадою, в повній мірі виконала свої службові обов`язки та склала передбачені чинним законодавством документи на підставі наявної інформації, що на той час містилася у Державному земельному кадастрі, які були сформовані та внесені у 2019 році. Звертає увагу, що настання наслідків має знаходитися в причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_4 , які визначені переліком повноважень на займаній посаді. При цьому орган досудового розслідування пов`язує спричинення тяжких наслідків у формі прийняття наказу про розпорядження земельною ділянкою не уповноваженим органом та передачу її безоплатно у власність. Таким чином, обставини справи свідчать про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри та відповідно на підстави для відмови в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу.

Захисник зазначає, що слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу не наводяться докази, які би вказували на наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із зазначених у клопотанні ризиків, а також на це не вказують дані, що відображені у матеріалах, долучених до клопотання. Підзахисна ОСОБА_4 не вчиняла будь-яких дій, спрямованих на переховування від слідства та суду та не чинила спроб переховуватися. ОСОБА_4 не має наміру впливати на свідків, коло яких у клопотанні не визначається, не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти будь-які протиправні дії. Крім того, ОСОБА_4 позбавлена можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, так як органом досудового розслідування вилучені та долучені до матеріалів кримінального провадження всі необхідні документи. Вказує, що відомості за ч. 2 ст. 364 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено ще 29.11.2024, тобто досудове розслідування триває більше року. Таким чином, сторона обвинувачення мало достатньо часу для збирання доказів у кримінальному провадженні та для допиту свідків. Враховуючи викладене, сторона захисту вважає, що у клопотанні слідчий не наводить обставин про наявність зазначених у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і не посилається на матеріали, що підтверджують ці обставини. Разом з тим, слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу не обґрунтовується неможливість запобігання вказаним у клопотанні ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу сторона захисту звертає увагу на той факт, що підзахисна ОСОБА_4 раніше не судима, за місцем постійного проживання та роботи характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, має сім`ю та утриманців. При цьому ОСОБА_4 здійснює постійний догляд за матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та батьком чоловіка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є особами похилого віку з інвалідністю в наслідок діагностованих важких хронічних захворювань, що передбачає їх відвідування у різний час доби, а зокрема у разі нагальної потреби і у нічний час. Крім того, внаслідок специфіки роботи ОСОБА_4 змушена виїжджати у відрядження по території Львівської, Івано-Франківської та Закарпатської областей, що може зайняти по декілька днів, і покладення на неї обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, позбавить її можливості працювати, а відтак заробляти кошти на прожиття, що вкрай негативно може позначитися на особах, які перебувають на її утриманні. Упродовж досудового розслідування ОСОБА_4 не чинила будь-яких спроб переховуватися від слідства та суду, не намагалася знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не чинила будь-яких спроб незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, не перешкоджала кримінальному провадженню іншим чином, а також не чинила будь-яких спроб вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищезазначені обставини вказують, що належна процесуальна поведінка підозрюваної ОСОБА_4 може бути забезпечена і без застосування до неї будь-якого запобіжного заходу.

Щодо розміру застави захисник наголошує, що у своєму клопотанні сторона обвинувачення вважає, що розмір застави повинен буди співмірним розміру збитків у кримінальному провадженні та становити 2834348 грн. Проте розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави не може визначатися виходячи з розміру можливої майнової шкоди. Водночас стороною обвинувачення майнову шкоду визначити не вдалося. У висновку експерта за результатами проведення оціночно-земельної експертизи №1341-Е від 13.01.2026 зазначено, що експерту не вдалося визначити вартість земельних ділянок :08:001:0689 та :08:001:0695 станом 02.05.2019 та 15.08.2019 відповідно. Проте сторона обвинувачення не навела жодної виключної обставини, яка б могла свідчити про виключний випадок. Крім того, розмір застави є завідомо непомірний для ОСОБА_4 , що підтверджується інформацією про її доходи, доданою до заперечень.

На підставі викладеного, захисник просить відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000179, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

30.01.2026 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення підозрюваною ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: проектом землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_9 (учаснику бойових дій) для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області; проектом землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_7 (учаснику АТО) для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Ясінянської селищної ради, полонина «Драгобрат», Рахівського району Закарпатської області; висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08.01.2026 №3497-Е, яким стверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0689 за матеріалами лісовпорядкування 2010 року більшою частиною накладається на квартал 3 Свидовецького лісництва ДП «Ясінянське ЛМГ», а саме: на виділ 9 площею 0,0657 га, на виділ 7 0,9333 га, а земельна ділянка з кадастровим номером :08:001:0695 за матеріалами лісовпорядкування 2010 року повністю накладається на квартал 3 Свидовецького лісництва ДП «Ясінянське ЛМГ», а саме: на виділ 8 площею 0,0115 га, на виділ 7 0,5685 га; висновком за результати проведення оціночно-земельної експертизи від 13.01.2026 №1341-Е, згідно з яким ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0689, площею 1,0000 га, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», станом на 02.05.2019 з раціональним заокругленням могла становити 1801600 грн без врахування ПДВ, ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0695, площею 0,5800 га, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», станом на 15.08.2019 з раціональним заокругленням могла становити 1032748 без врахування ПДВ; наказом начальника Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_13 від 14.04.2019 №895-сг «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», згідно з яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки власність ОСОБА_7 та передано йому у власність земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0689; наказом начальника Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_13 від 13.08.2019 №1759-сг «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки», згідно з яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки власність ОСОБА_9 та передано йому у власність земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0695.

Беручи до уваги вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання її винуватою у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваної та стан її здоров`я, міцність соціальних зв`язків, яка одружена, має на утриманні одну неповнолітню дитину, наявність у підозрюваної постійного місця проживання, роботи і постійного джерела доходу, яка обіймає посаду інспектора відділу №1 управління безпеки Департаменту внутрішньої та економічної безпеки ДП «Ліси України», репутацію підозрюваної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, майновий стан підозрюваної, відсутність у неї судимостей, а також її поведінку під час застосованих відносно неї запобіжних заходів у інших кримінальних провадженнях у виді особистого зобов`язання.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді застави та вирішуючи питання про існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик під час розгляду клопотання не підтверджується з огляду на те, що ОСОБА_4 обізнана про факт кримінального правопорушення, з`являлася на усі виклики слідчого як в іншому кримінальному провадженні, так і в даному, що стороною обвинувачення у судовому засіданні не спростовано. Можливість її виїзду за кордон з метою переховування від органу досудового розслідування та/або суду не підтверджена слідчим. При цьому виїзд підозрюваної за кордон можливий за письмовим дозволом слідчого, прокурора або суду. Зазвичай це вимагає подання клопотання, що обґрунтовує необхідність поїздки та підтверджує відсутність потреби у слідчих діях. Якщо застосовано запобіжний захід (наприклад, здача закордонного паспорта), процедура вимагає офіційного повернення документа. Сам факт повідомлення про підозру особі та тяжкість покарання не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про часткове підтвердження вказаного ризику, а саме у частині можливості впливати на свідків, оскільки ОСОБА_4 у період вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень обіймала посаду начальника Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, а тому підозрювана має реальну можливість спілкуватися з свідками (посадовими особами Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області) та впливати на них з метою зміни ними показань на свою користь.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то цей ризик взагалі необґрунтований у поданому клопотанні, відтак є недоведеним.

Отже, наданими суду матеріалами в їх сукупності, на думку слідчого судді, частково підтверджується лише ризик можливого впливу на свідків у кримінальному провадженні (посадових осіб Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області), однак коло яких органом досудового розслідування не визначено, у зв`язку із тим, що досудове розслідування триває.

Таким чином, ризик, який дає достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формі, що передбачена п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявним у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Сторона обвинувачення просить визначити заставу на підставі розміру шкоди, завданої інкримінованими підозрюваній кримінальними правопорушеннями.

У цьому контексті заслуговує на увагу рішення Європейського суду з прав людини у справі «Істоміна проти України», в якому зазначено, що, «зосереджуючись на розмірі шкоди, як стверджувалося, заподіяної заявницею, не здійснивши ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі її спроможність сплатити визначений розмір застави, і за відсутності задовільного пояснення, чому застава була визначена у такому надзвичайно великому розмірі, національні суди не дотрималися зобов`язання навести відповідне та достатнє обґрунтування для своїх рішень про визначення розміру застави, як вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції. Отже, було порушено це положення».

У рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Ноймайстер проти Австрії» дійшов таких висновків: «Як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку, приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею, призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності обвинуваченого на слуханні. Тож така сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде відігравати роль достатнього стримувального фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя».

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини визначають чіткий перелік критеріїв та вимог, якими повинні керуватися суди національних інстанцій під час визначення розміру застави та встановлення такого її розміру, щоби підозрюваний/обвинувачений мав можливість його сплатити.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що застава повинна бути оціненою переважно стосовно підозрюваного/обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Такі висновки Європейського суду з прав людини додатково підтверджують, що розмір застави не має бути оцінений з погляду потенційних завданих збитків.

Доказів того, що майновий стан підозрюваної дозволяє їй внести заставу у розмірі, про який просить сторона обвинувачення, матеріли клопотання не містять.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Осипенко проти України»)

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі «Вренчев проти Сербії»).

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Із урахуванням даних про особу підозрюваної та її соціальних зв`язків, які є має стійкими та обтяжені сімейними обставинами, особисту характеристику, беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , не підтвердження заявлених ризиків, окрім як можливого впливу на невстановлене коло свідків, слідчий суддя вважає що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за вказаних вище обставин та даних про особу підозрюваної, не є достатньою підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді застави, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

У той же час, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду кожного разу за їх першою вимогою у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з посадовими особами Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області; здати на зберігання до ГУ ДМС в Закарпатській області свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 182, 186, 194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 у відповідності до частини п`ятої статті 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду кожного разу за їх першою вимогою у визначений ними час;

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з посадовими особами Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області;

здати на зберігання до ГУ ДМС в Закарпатській області свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Виконання зазначених обов`язків покласти на підозрювану ОСОБА_4 до 30 березня 2026 року, включно.

Згідно з частиною сьомою статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрювану ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити про покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1