справа № 439/1440/25
провадження № 1-кс/439/216/25
24 листопада 2025 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Мелітопольського району, Запорізької області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 16.08.2021 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, покарання відбув, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, -
Ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 20.06.2025 року задоволено клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 16 серпня 2025 року.
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) до 10 жовтня 2025 року.
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 07 жовтня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) до 05 грудня 2025 року.
На підставі частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України визначено ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.
Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження дії застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на шістдесят днів, без визначення розміру застави.
Необхідність задоволення клопотання прокурор мотивувала тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), які вчинено повторно, в умовах воєнного стану та які поєднані з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України; обвинувачується в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та обвинувачується в опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
Прокурор звертає увагу, що при оцінці обставин, передбачених статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що докази, які дають підстави обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому Кримінальним процесуальним законом України порядку. У разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, також ОСОБА_4 неодноразово судимий за майнові злочини, не працює, не має постійного джерела доходів. Останній вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення. При цьому, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, які ще судом не допитані на стадії судового провадження, із метою уникнення кримінально-правового переслідування від держави.
Прокурор як на підставу наявності передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України ризиків, зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор наголошує, що наявні обставини дають достатні підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Більш м`який вид запобіжного заходу не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не може забезпечити уникнення ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Тому прокурор вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Під час судового засідання прокурор клопотання підтримав, просить суд його задовольнити.
Під час судового засідання захисник ОСОБА_5 категорично заперечив щодо продовження вказаного запобіжного заходу, просив застосувати запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 вину визнає повністю, розкаюється, обіцяє більше не вчиняти будь-яких протиправних дій, бо став на шлях виправлення та бажає вступити до лав ЗСУ.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились надали заяви про слухання справи у їх відсутність, покарання призначити на розсуд суду.
Нормативними вимогами частини 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
За змістом частини 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
У свою чергу вимогами пункту 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Імперативними положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Нормою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.
Відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), які вчинено повторно, в умовах воєнного стану та які поєднані з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України; обвинувачується в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та обвинувачується в опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
Окрім цього, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 20.06.2025 року застосовано до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 16 серпня 2025 року. Також, востаннє ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 07.10.2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів - до 5 грудня 2025 року.
Доказами, які надають обґрунтовані підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; іншими доказами окремо та в їх сукупності та визнанням вини самим ОСОБА_4 .
Відтак, на переконання суду, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, про що свідчать зібрані в ході досудового розслідування докази.
У свою чергу, при визначенні наявності ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, суд виходить із наступного.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, один з яких (ч. 4 ст. 185 КК України) відповідно статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжкими злочинами.
Метою застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого: ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.
Підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України. А саме: ризик, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування. Позаяк ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Відтак у випадку визнання винним ОСОБА_4 , обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Окрім цього, обвинувачений: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних корисних злочинів, зокрема за ознакою повторності. Тому зважаючи на відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого (осіб на утриманні не має), відсутність джерела постійного доходу останнього (не має постійного місця роботи), враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, наявний ризик того, що обвинувачений зможе вчинити нове корисливе кримінальне правопорушення.
За таких обставин, суд, враховуючи доводи прокурора, вважає обґрунтованим наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Продовження застосування запобіжного заходу, який є найбільш суворим видом (тримання під вартою), враховуючи обставини справи, на даному етапі, є виправданим. Позаяк існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не має.
Продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою та не змінюючи його на менш суворий, суд вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відтак, наявні усі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу обвинуваченому: ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб.
За правилами частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи обставини справи та тяжкість правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне призначити заставу у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.
На переконання суду, внесення застави саме у такому розмірі дасть змогу гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Керуючись статтям 177, 181-182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого: ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому: ОСОБА_4 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 січня 2026 року.
На підставі частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.
Сплата застави проводиться на рахунок:
одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області
Код банку отримувача (МФО) 820172
Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ,
Призначення платежу застава за ОСОБА_4 .
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого: ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду та органів досудового розслідування;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування із свідками, потерпілими та іншими учасниками кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у випадку невиконання покладених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі пункту 3 частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, суд матиме право не визначати розмір застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1