Провадження № 1-кс/344/6591/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків в рамках кримінального провадження за № 0001457 від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулась з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликалась на те, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001457, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний більш тяжкий злочин проти власності.

Близько 14 год 30 хв 03.09.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи в комунальному автобусі № 23, який курсує маршрутом «Вул. Микитинецька Дем`янів Лаз» в м. Івано-Франківську, побачив неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якої при собі знаходилась сумка. В цей час у ОСОБА_4 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період дії на території України воєнного стану, який введено згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України № 4524-ІХ від 15.07.2025), зупинившись позаду ОСОБА_6 , яка стояла навпроти центральних дверей автобуса, незаконно проник рукою у сумку, яка знаходилась на правому плечі останньої, та викрав із внутрішньої бічної кишені грошові кошти в сумі 500 гривень, серед яких дві купюри номіналом по 200 гривень та одна купюра номіналом 50 гривень. В цей час неправомірні дії ОСОБА_4 були викриті ОСОБА_6 , яка почала здійснювати відеозйомку особи правопорушника за допомогою власного мобільного телефону марки «Iphone 15 Pro Max», імеі: НОМЕР_1 .

В свою чергу, ОСОБА_4 , помітивши, що потерпіла здійснює його відеофіксацію, та усвідомлюючи, що викрадення ним майна перестає бути таємним та його протиправні дії викриті, з метою В свою чергу, ОСОБА_4 , помітивши, що потерпіла здійснює його відеофіксацію, та усвідомлюючи, що викрадення ним майна перестає бути таємним та його протиправні дії викриті, з метою доведення свого протиправного умислу до кінця, не маючи на меті повертати викрадене майно, з метою подолання можливого супротиву, продовжив свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, а саме приклав до шиї ОСОБА_6 невстановлений металевий предмет, при цьому пригрозивши останній застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я останньої. В свою чергу, ОСОБА_6 під тиском загрози вказаного насилля, хвилюючись за своє життя, з метою запобігання насильницьких дій, не чинила жодного супротиву ОСОБА_4 та не привертала увагу оточуючих осіб поряд.

В подальшому, ОСОБА_4 з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану вище суму.

03 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

04 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

03 вересня 2025 року слідчим слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 винесено постанову про отримання біологічних зразків для експертизи, а саме зразків букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було надано для ознайомлення постанову про отримання біологічних зразків та запропоновано добровільно надати зразки букального епітелію, однак він відмовився, про що написав відповідну заяву у присутності захисника ОСОБА_5 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечив щодо такого.

Захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання про примусове відібрання біологічних зразків заперечив та просив відмовити.

Заслухавши слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

За змістом ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Так, відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте й сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Крім того, за практикою Європейського судуз прав людини фізична недоторканність особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар.

Також на момент розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, слідчий суддя з огляду на практику ЄСПЛ зобов`язаний переконатись, що така маніпуляція буде безпечною для життя та здоров`я особи. На це наголошено і в рішенні ЄСПЛ у справі «Яллог проти Німеччини», в якому зазначається про необхідність проведення медичного обстеження до моменту примусового відібрання зразків для проведення експертизи. Виключно за таких умов, отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканини організму чи різного роду медичних маніпуляцій може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

У контексті збирання доказів у рамках кримінального провадження, узяття зразків букального епітелію в підозрюваного становить обов`язкову медичну процедуру, котра, хоч і є малозначною, все ж має вважатися втручанням у право на приватне життя (рішення у справах «Jalloh v. Germany», п.70; «Schmidt v. Germany»). Проте Європейська конвенція з прав людини не забороняє застосування таких процедур задля здобуття доказів про причетність до скоєння злочину. Коли аналіз було взято не в правопорушника, а у свідка, Євросуд вирішив, що застосування таких медичних процедур, зокрема щодо неповнолітньої особи, також a priori не є забороненим задля здобуття доказів скоєння злочину (п.32). У цій справі ЄСПЛ зауважив, що право не свідчити проти чоловіка/дружини, на відміну від надання усних свідчень, не поширюється на збір матеріальних доказів, таких як клітинний матеріал (п.35). Отже, коли взяття цього зразка було необхідним для розслідування злочину, Суд визнав згаданий захід пропорційним (п.41).

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини «Саундерс проти Великої Британії» від 17 грудня 1996 року: право не свідчити проти самого себе це в першу чергу право обвинуваченого зберігати мовчання. Як прийнято вважати в правових системах держав учасників Конвенції і в інших країнах, дане право не поширюється на використання в кримінальному процесі матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого незалежно від його волі примусово як ось: вилучення по розпорядженню документів, отримання зразків крові, сечі і шкірного покриву для проведення аналізу ДНК».

03 вересня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

04 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Разом з тим, 06.11.2022 набрав чинності Закон України від 09.07.2022 № 2391-ІХ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», який введено в дію 06.02.2023.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» передбачено обов`язкову державну реєстрацію геномної інформації щодо осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

Державна реєстрація геномної інформації полягає у внесенні до Електронного реєстру геномної інформації людини, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, відомостей про генетичні ознаки людини та визначених цим Законом знеособлених персональних даних про особу.

Порядком проведення обов`язкової реєстрації геномної інформації людини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» від 29.08.2023 № 978, передбачено, що відбір біологічного матеріалу здійснюється із застосуванням засобів для відбору біологічних зразків.

Відбір і направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні вказаних злочинів, якщо результати експертизи можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюються відповідно до статті 242 КПК України.

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що для повного швидкого та неупередженого досудового розслідування потрібно провести генетично-молекулярної експертизу, а ОСОБА_4 відмовився добровільно надавати свої біологічні зразки, що підтверджується його заявою від 04.09.2025 року.

При цьому обґрунтовану причину такої відмови захисником та підозрюваним не наведено також в процесі розгляду клопотання. Звернення уваги слідчого судді на те, що слідчий не надала постанови на призначення експертизи відхиляються, оскільки така може бути винесена і після отримання біологічних зразків.

З огляду на вищевикладене, а також з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, для встановлення ролі підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_4 04.09.2025 року оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, КК України, а також враховуючи те, що в межах досудового розслідування кримінального провадження є необхідність для проведення порівняльних досліджень, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень - слідчий суддя приходить до висновку, що для цього достатньо відібрати зразки букального епітелію, що можливо провести за допомогою слюни з ротової порожнини у підозрюваного, що в свою чергу не потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму.

За встановлених обставин, вказані біологічні зразки мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а надати їх добровільного ОСОБА_4 відмовився, можливість отримання зразків в інший спосіб слідчим суддею не встановлено, тому є правові підстави для вчинення таких процесуальних дій примусово.

Керуючись ст.ст. 160-166, 241, 245, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати слідчому, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001457 від 03.09.2025, примусово здійснити відбирання букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , для проведення генетично-молекулярної експертизи.

Ухвала діє до 23 жовтня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 25 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8