Провадження №1-кп/761/1757/2025
В И Р О К

Іменем України

25 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Шевченківського районного суду м. Києва у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження № 220 230 000 000 004 62 від 04.05.2023, у якому

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Херсона, громадянка України, зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 , не судима,

обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_9 , будучи громадянкою України, вчинила державну зраду в умовах воєнного стану за наведених нижче обставин.

ОСОБА_9 , будучи громадянкою України, з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації (далі - РФ) на територію України, тобто з 24.02.2022, перебуваючи за місцем мешкання у місті Нова Каховка Херсонської області, маючи проросійську позицію, підтримуючи ідеї, погляди та дії окупаційної влади РФ, спрямовані на захоплення територій України та утвердження на місцях російської влади, почала ініціативно співпрацювати з окупаційною владою РФ шляхом надання останнім всебічну, повну допомогу у проведенні діяльності, направленої на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, в умовах воєнного часу.

ОСОБА_9 з перших днів окупації російськими військами частини Херсонської області, перебуваючи у місті Нова Каховка, призначена невстановленими представниками окупаційної влади РФ на посаду керівника т.зв. «Центру гуманітарної допомоги», розташованого у місті Нова Каховка.

Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_9 , серед іншого, сприяла РФ у проведенні інформаційної агресії проти України шляхом надання допомоги представникам засобів масової інформації РФ у поширенні серед населення, проживаючого на окупованій території Херсонської області, неправдивої та спотвореної інформації про владу України, та переконання місцевих жителів у необхідності підтримання т. зв. «спеціальної військової операції» започаткованої президентом РФ.

У подальшому, ОСОБА_9 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, познайомились з діючим співробітником УФСБ РФ по Ростовській області ОСОБА_10 , громадянином РФ, з яким у останньої виникли «дружні» та «теплі» стосунки.

Під час спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_10 останній запропонував ОСОБА_9 надавати йому інформацію про місця розташування об`єктів критичної інфраструктури, військових об`єктів, місць дислокації військовослужбовців ЗСУ, представників Сил оборони України, співробітників правоохоронних органів України, повідомивши додатково, що у разі залучення громадян України, що проживають на підконтрольній частині України до такої протиправної діяльності, він має можливість надавати таким особам матеріальну допомогу у вигляді грошової винагороди за послуги щодо надання останніми інформації про місця розташування об`єктів критичної інфраструктури, військових об`єктів тощо.

ОСОБА_9 прийняла вказану пропозицію ОСОБА_10 , достовірно усвідомлюючи, що останній є співробітником УФСБ РФ та громадянином РФ, а також що її дії будуть виражатися у передачі останньому інформації про розташування об`єктів критичної інфраструктури України, у тому числі військових об`єктів на підконтрольній території України, тобто спричинять шкоду обороноздатності та державній безпеці України.

У подальшому ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що передача такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, спричинить шкоду обороноздатності та державній безпеці України, а також, що поширення інформації про переміщення, рух та розташування Сил оборони України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, представникам РФ - заборонено, почала, різними засобами, пошук громадян України, що проживають на підконтрольній території України, з метою залучення останніх до протиправної діяльності, направленої на шкоду державній безпеці України.

Так, серед засобів та способів залучення громадян України до вказаної вище протиправної діяльності ОСОБА_9 , серед іншого, почала використовувати месенджер «Telegram». Остання залишала оголошення у спільнотах/групах, у яких користувачі мали можливість залишити оголошення щодо своїх пропозиції про працевлаштування. Разом з тим, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що на території України започаткований воєнний стан, та Україна перебуває у стані збройного конфлікту з РФ, у зв`язку з чим відбувається економічна дестабілізація, розуміючи, що частини населення України втратила роботу, у багатьох відсутня можливість заробляти кошти, почала залишати у таких спільнотах оголошення такого змісту: «Быстрый зароботок. Подробности личные сообщения», «Мы ищем работника от 18 до 33 лет. Подробности все в личные сообщения» тощо.

У результаті чого, до ОСОБА_9 у месенджері «Telegram» почали звертатись громадяни України, у більшості випадків з південних та східних областей України з питаннями, що стосуються варіантів заробітку грошових коштів. У процесі спілкування ОСОБА_9 , використовуючи номер мобільного телефону російського оператора, від імені особи чоловічої статті, починала спілкування з такими особами, під час якого з`ясовувала політичні погляди таких осіб, ставлення останніх до повномасштабного вторгнення РФ на територію України. За результатами первинного спілкування з такими особами, розуміючи ставлення останніх до повномасштабного вторгнення РФ на територію України, пропонувала окремим особам здійснювати фото, відео фіксацію місць розташування об`єктів критичної інфраструктури України, у тому числі військових об`єктів на підконтрольній території України, за грошову винагороду, що становить у середньому від 100 до 150 доларів США, що буде перерахована громадянам України на їх особисті банківські картки, звертаючи окремо увагу, що транзакції будуть здійснюватися за допомогою електронного гаманця, з метою приховування походження таких коштів.

Таким чином ОСОБА_9 , усвідомлюючи що її дії, у вигляді передачі інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, спричинять шкоду обороноздатності та державній безпеці України, отримавши інформацію про місця розташування об`єктів критичної інфраструктури, військових об`єктів, місць дислокації військовослужбовців ЗСУ, представників Сил оборони України, від залучених до протиправної діяльності громадян України, почала свідомо, розуміючи достовірно наслідки таких дій, передавати інформацію про розташування таких об`єктів громадянину РФ, діючому співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_10 , який використовував отриману інформацію з метою подальшого завдання ураження по таких місцях та об`єктах.

Разом з тим, наслідками передачі ОСОБА_9 інформації про місця розташування об`єктів критичної інфраструктури, військових об`єктів, місць дислокації військовослужбовців ЗСУ та представників Сил оборони України на території України, діючому співробітнику ФСБ РФ ОСОБА_10 , стали неодноразові ворожі обстріли з артилерійських систем та/або ракетні удари з території РФ і з тимчасово окупованих територій України по таких об`єктах, що, зокрема, призводило до людських втрат серед цивільного населення.

Таким чином, ОСОБА_9 , своїми діями, які виразилися у наданні представникам іноземної держави - РФ допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно на шкоду суверенітету, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, в умовах воєнного стану, вчинила державну зраду, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України.

Судовий розгляд цього кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia) ОСОБА_9 , яка показань суду не надавала, будь-яких клопотань від останньої до суду не надходило.

При цьому, враховуючи ч. 5 ст. 374 КПК України, суд переконався, що стороною обвинувачення під час здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia) використані всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.06.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 111 КК.

При цьому, у передбачений вимогами ст. 111, ст. 135 КПК спосіб, враховуючи перебування ОСОБА_9 на тимчасово окупованій території, у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, зокрема, у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора публікувалася інформація щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, повідомлення про підозру, виклики до слідчого тощо.

Захисник вважав, що вина ОСОБА_9 поза розумним сумнівом не доведена через неможливість захисту здійснити комунікацію з обвинуваченою та неможливістю отримання від ОСОБА_9 показань та інших доказів під час судового розгляду.

Суд зазначає, що під час судового розгляду обвинуваченій створено передбачені кримінальним процесуальним законом можливості бути обізнаною про кримінальне правопорушення щодо неї та взяти участь у розгляді справи як безпосередньо, так і за допомогою технічних засобів зв`язку.

Відмова обвинуваченої від реалізації свого права бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи щодо неї розцінюється судом як використання ОСОБА_9 гарантованого пп. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 63 Конституції України права на свободу від самозвинувачення та самовикриття.

Суд, дослідивши у відповідності до ст. 94 КПК всебічно, повно та неупереджено усі обставини кримінального провадження, дійшов висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, доведена сукупністю належних та допустимих доказів.

Так, суд визнав, що факт тимчасової окупації частини території України з боку РФ, зокрема частини Херсонської області, є загальновідомим, очевидним, визнаним міжнародною спільнотою і, як такий, не потребує окремого доказування в суді, а також те, що на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, підтверджується протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 06.02.2023, відповідно до якого знято інформацію з електронних інформаційних систем за номером мобільного телефону « НОМЕР_1 », який знаходився у постійному та одноособовому користуванні ОСОБА_9 , а також протоколом огляду публікацій від 09.02.2023, розміщених у мережі Інтернет.

З об`єктивної сторони державна зрада визначається наданням іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду національній безпеці України. Види підривної діяльності проти України можуть бути різноманітними. Різний вигляд може мати і допомога у проведенні такої діяльності. Вона може надаватися шляхом організації чи виконання конкретного злочину, схиляння до державної зради інших осіб, усунення перешкод для вчинення певних діянь тощо.

Суд звертає увагу, що із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Досліджені судом докази свідчать, що ОСОБА_9 надала допомогу представникам іноземної держави у проведенні підривної діяльності проти України та таким чином спричинила шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_9 є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК, та на день ухвалення цього вироку залишається громадянкою України.

Суд зазначає, що вибір ОСОБА_9 залишитися та проживати на тимчасово окупованій території України не розглядається як підстава для кримінального переслідування.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК, у межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та у сукупності достатніми для визнання обвинуваченої ОСОБА_9 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 своїми умисними протиправними діями, які виразились у державній зраді, тобто діянні, вчиненому умисно громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України: надала представникам іноземної держави допомогу у проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_9 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму та ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставин, які б відповідно до вимог ст. 66, 67 КК пом`якшували чи обтяжували покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення, а саме те, що її дії, вчинені в умовах воєнного стану та полягали у передачі інформації про місця розташування об`єктів критичної інфраструктури, військових об`єктів, місць дислокації військовослужбовців ЗСУ та представників Сил оборони України на території України діючому співробітнику ФСБ РФ, спричинили неодноразові ворожі обстріли з артилерійських систем та/або ракетні удари з території РФ та тимчасово окупованих територій України по таких об`єктах, що, зокрема, призвело до людських втрат серед цивільного населення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_9 здійснила державну зраду.

Також враховуючи особу обвинуваченої, яка не судима, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 111 КК.

Таке покарання ОСОБА_9 , на переконання суду, є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Даних щодо наявності процесуальних витрат у кримінальному провадженні прокурором не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та призначити їй покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, власником якого є ОСОБА_9 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня її фактичного затримання.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3