ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
н/п 1-кс/490/3948/2025 У Х В А Л А
01.10.2025р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
та клопотання слідчого про накладення арешту на майно,
23.09.2025р. у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Згідно повідомлення, Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу з наказу № 2228-К від 09.11.2020, ОСОБА_6 10.11.2020 призначено на посаду начальника АЗС ПІІ «АМІК Україна» № 15-05, що розташовується за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, проспект Героїв України, 5А.
Відповідно до п. 1.6, 2.1.5, 2.1.6, 2.1.8, 2.1.14, 2.1.23, 2.1.24, 2.1.25, 2.1.35 посадової інструкції начальника автозаправної станції (код класифікатора професій України (ДК003:2010)) та п. 2.1.1, 2.2.1, 2.3.2 договору про колективну матеріальну відповідальність начальник АЗС № 15-05 ОСОБА_6 має право, завдання та обов`язки: начальник АЗС є матеріально відповідальною особою, з якою укладається договір про колективну матеріальну відповідальність; здійснювати адміністративно-технічне керівництво АЗС; раціонально та ефективно розподіляти обов`язки між працівниками АЗС та їх функціональну взаємодію, контролювати їх роботу; забезпечувати виконання у межах своєї компетенції зобов`язань Підприємства за цивільно-правовими договорами (угодами), що виконується на АЗС; забезпечити безпеку якості та кількості нафтопродуктів та ЗВГ, непаливних товарів та інших матеріальних цінностей при прийомі, зберіганні та відпуску їх на АЗС; забезпечити прийом нафтопродуктів за кількістю та якістю. Навчити операторів-касирів процесу прийому нафтопродуктів за кількістю та якістю; вести облік роздрібної торгівлі Підприємства з нафтопродуктів відповідно до чинних нормативних актів України; брати участь в приманні цінностей і здійснювати взаємний контроль за збереженням, продажу (відпуску), перевезенням цінностей.
Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника АЗС № 15-05 ПІІ «АМІК Україна», що розташована за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, проспект Героїв України, 5А, виконував організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, тобто являвся службовою особою.
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи ринкова вартість 1 (одного) літру автомобільного бензину марки А-92 на внутрішньому ринку України в умовах роздрібного постачання (реалізації) відповідного палива складала станом на 01.04.2025 - 52,67 гривень, ринкова вартість 1 (одного) літру автомобільного бензину марки А-95 на внутрішньому ринку України в умовах роздрібного постачання (реалізації) відповідного палива складала станом на 01.04.2025 - 55,66 гривень.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, вказавши в обґрунтування клопотання, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Окрім цього слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно від 23.09.2025р. в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон "Iphone 11" з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім карткою з номером НОМЕР_3 - як на майно, що зберегло сліди вчиненого кримінального правопорушення та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечив свою причетність до вчинення правопорушення, інкримінованого йому згідно повідомлення про підозру. Пояснив, що у 2022 році обіймав посаду начальника АЗС "Амік". Того ж року між АЗС та ГУНП в Миколаївській області було укладено договір про зберігання пального виключно для потреб поліції. У виконання договору до АЗС було завезено пальне у кількості близько 14 тон, яке залили для спеціальних ємностей для подальшого зберігання, а самі ємності опломбували. Відповідно до укладеного договору пальне повинне було зберігатись до кінця 2023 року, однак термін зберігання в подальшому неодноразово продовжувався аж до недавнього часу, незважаючи на те, що пальне має визначений термін придатності. У 2023 році на об`єкт прибули представники ГУНП разом із київським керівництвом, які здійснили розпломбування ємностей задля перевірки об`єму пального, але його якість не перевіряли. Після перевірки ємності знову були опломбовані та наступна перевірка та розпломбування відбулось вже у 2025 році. На той момент ОСОБА_6 вже не займав посаду начальника АЗС, проте його запросили бути присутнім при проведенні перевірки та наданню допомоги новому начальнику.
Щодо накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_6 не заперечував.
Захисник просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зважаючи на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення та недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор.
Заперечень щодо накладення арешту на вилучений мобільний телефон не висловив.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєні злочину передбаченого ч. 5 ст. 195 КК України, який є особливо тяжким та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Таким чином, оскільки із вказаних доказів (а особливо з протоколів допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ) вбачається, що "поза розумним сумнівом" у стороннього спостерігача дійсно може сформуватися добровільне припущення про причетність ОСОБА_6 до привласнення чужого майна у виді пального ГУНП в Миколаївській області, яке було ввірене йому на зберігання, за такого його підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України є обґрунтованою.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим; характеру вчиненого в умовах воєнного стану умисного корисливого кримінального правопорушення, направленого на привласнення ввіреного майна правоохоронного органу, спричинивши матеріальний збиток в особливо великому розмірі; беручи до уваги, що свідки у даному кримінальному провадженні добре відомі ОСОБА_6 як колишні підлеглі працівники АЗС "АМІК"; з огляду на те, що підозрюваний наразі не визнаю свою причетність до інкримінованого злочину, незважаючи на пояснення свідків, які свідчать про протилежне; береться до уваги початкова стадія досудового розслідування, встановлення повного кола осіб свідків, інших можливих фігурантів протиправної діяльності, збирання документів та іншої доказової бази, за такого слід погодитися зі слідчим та прокурором щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином запобігти сукупності вказаних ризиків шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Оскільки слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то керуючись вимогами ч. 5 ст. 182 КПК України, визначаючи суму застави як альтернативного запобіжного заходу враховуються обставини кримінального правопорушення; його корисливий мотив та тяжкість; наслідки у виді матеріальної шкоди, завданої злочином у сумі 1 541 698 грн., що є особливо великим розміром; особа та матеріальний стан підозрюваного, а саме те, що останній має офіційне місце роботи у ТОВ "МБТЗ", за яким характеризується позитивно, постійне місце мешкання, що свідчить про міцність соціальних зв`язків; враховується, що ОСОБА_6 не будучи затриманим в порядку ст. 208 КПК України, добровільно з`явився у судове засідання з розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за такого слідчий суддя вважає, що застава в сумі вмежах визначених законодавством здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є для нього завідомо непомірною.
Щодо вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 170 ч.ч. 1, 2 КПК України арешт може бути накладений на майно щодо якого існує сукупність підстав або розумних підозр вважати, що воно відповідає критерію речового доказу, підлягає спеціальної конфіскації, конфіскації юридичної особи для забезпечення позову, конфіскації майна.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Розслідується кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за обставин незаконного збагачення шляхом привласнив чужого майна, яке було ввірене йому на зберігання.
Таким чином, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що в ході вчинення злочинної діяльності ОСОБА_6 користувався засобами мобільного зв`язку, таким чином вилучений за його місцем мешкання мобільний телефон зберігає сліди кримінального правопорушення у виді фото-, відеоматеріалів, смс-повідомлень, переписок, дзвінків з іншими наразі невстановленими особами різного ступеня причетності до вчинення кримінального правопорушення, є необхідність у дослідженні вказаного майна шляхом проведення відповідних слідчих дій та судових експертиз, отримані відомості мають доказове значення, отже зазначене вище майно відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у ст. 98 КПК України, а за такого відповідно до ст. 170 КПК України зазначене майно підлягає арешту.
Керуючись ст.ст. 173, 183, 196, 309 КПК України, -
Клопотання задовольнити, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.11.2025р. включно.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти у разі внесення застави в сумі 605600 грн.
У разі звільнення ОСОБА_6 під заставу, зобов`язати його прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду, а також на строк до 21.11.2025р.: повідомляти про зміну місця перебування, роботи та засобів зв`язку; утриматися від спілкування зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні - ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ; не виїжджати за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно від 23.09.2025р. в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон "Iphone 11" з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та сім карткою з номером НОМЕР_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1