ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/255/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - п.1ч.2 ст.115 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_10

адвоката ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2025 року.

Даним вироком,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, із середньою освітою, проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що він, перебуваючи у родинних відносинах із ОСОБА_13 , а саме, будучи його племінником, і одночасно працюючи у потерпілого директором свинокомплексу, що в с. Малий Ходачків, Тернопільського району Тернопільської області у вересні 1997 року дізнався, що 18 вересня 1997 року ОСОБА_13 поїхав у м. Київ, з метою отримання валютного кредиту для відкриття молокозаводу. У той же час, йому було відомо, що після відкриття «молокозаводу» ОСОБА_13 мав намір відвести племінника із сімейної справи, а саме не допустити його до спільного ведення родинного бізнесу, що стосуватимуться роботи молокозаводу.

Виношуючи образу на дії та вислови ОСОБА_13 , з приводу виведення його із родинного бізнесу та з метою помсти, у вересні 1997 року у ОСОБА_12 винник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_13 після його повернення із м.Київ до місця проживання, що передувало виведенню його із родинного бізнесу.

З метою встановлення часу можливого повернення ОСОБА_13 , ОСОБА_12 неодноразово телефонував до його водія ОСОБА_14 , який повідомив 20 вересня 1997 року близько 22:40 год., що вони повернулись із м.Київ у м. Тернопіль, після чого ОСОБА_13 поїхав до свого місця проживання, а саме у будинок АДРЕСА_2 .

У подальшому, ОСОБА_12 незаконно володіючи зброєю, місце находження якої досудовим розслідуванням не встановлено, ствол якої має середній ступінь зносу, спорядив її патронами «Браунінг» калібру 7,65 мм та сівши у автомобіль марки «Волга-3102» д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував у службових цілях, та в ніч з 20 на 21 вересня 1997 року поїхав до місця проживання ОСОБА_13 , а саме будинку АДРЕСА_2 .

Будучи переконаним, що ОСОБА_13 повернувся із м. Києва до місця проживання, і впустить його в дім не зважаючи на пізній час, ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя інших людей, з дозволу власників зайшов у будинок АДРЕСА_2 , де, знаючи, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально карним, діючи цілеспрямовано та рішуче, а також з прямим умислом, направленим на позбавлення життя ОСОБА_13 та його дружини ОСОБА_15 , взяв у руки вогнепальну зброю з метою доведення злочинного умислу до кінця. Застосовуючи зброю з відповідними навиками, усвідомлюючи наслідки залишення гільз на місці події, ОСОБА_12 надів в ділянку викиду гільз, невстановлений досудовим розслідуванням предмет для їх збору та, перебуваючи одночасно у вітальні із ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , з метою помсти за висловлені у його адреси образи, здійснив 12 пострілів по потерпілих.

Унаслідок протиправних дій ОСОБА_12 , зокрема ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: 5-ти вхідних (права вушна раковина, права половина живота, ділянка правого кульшового суглобу, зовнішня поверхня правого колінного суглобу, права підколінна ямка) та 2 вихідних (верхня третина внутрішньої поверхні правого стегна, права підколінна ямка) вогнепальних отворів, котрі продовжуються раневими каналами, що проходять через м`які тканини на правій нижній кінцівці, м`які тканини голови та порожнину черепа з ушкодженням головного мозку, черевну порожнину, за очеревинну клітковину, кістки тазу. Всі виявлені у ОСОБА_13 вогнепальні ушкодження спричинені одне за одним в короткий проміжок часу, з яких поранення голови з ушкодженням головного мозку було заподіяне останнім, після якого він не міг здійснювати будь-які цілеспрямовані дії - рухатися, чинити опір, кричати тощо.

Потерпілій ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: 6 вхідних та 6 вихідних вогнепальних отворів, які сполучаються раневими каналами, що проходять через м`які тканини на правому плечовому суглобі і на правому плечі, м`які тканини голови, порожнину черепа з ушкодженням речовини головного мозку, м`які тканини та кістки обличчя. Всі виявленні на тілі ОСОБА_15 вогнепальні ушкодження спричиненні одне за одним в короткий проміжок часу, з яких поранення голови з руйнуванням оболонок та речовини головного мозку були заподіяні, ймовірніше за все останніми, після якого вона не могла здійснювати будь-які цілеспрямовані дії - рухатися, чинити опір, кричати тощо.

Смерть ОСОБА_13 настала від сліпого проникаючого вогнепального поранення голови з ушкодженням головного мозку.

Смерть ОСОБА_15 настала від численних наскрізних вогнепальних поранень голови з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку.

Учинивши умисне вбивство ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , будучи переконаним, що особи із числа друзів та родичів ОСОБА_13 та ОСОБА_15 володіють інформацією про звички господарів та навички собаки, не впускати у будинок сторонню особу і не бажаючи бути викритим, імітуючи учинення злочину, як такого, що скоєний із корисливих мотивів, заволодів дорогоцінними речами належними ОСОБА_13 , після чого з місця вчинення злочину втік.

Отже, слідчий за погодженням із прокурором дійшли висновку, що ОСОБА_12 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб.

Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався у відсутності обвинуваченого, оскільки він ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Його дружина ОСОБА_10 подала заяву про реабілітацію померлого ОСОБА_12 ..

З цим обвинуваченням органу досудового слідства суд першої інстанції не погодився і виправдав ОСОБА_12 , оскільки стороною обвинувачення не доведено вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2025 року скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі п. 5 ч.1 ст. 284 КПК України.

Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції, що стороною обвинувачення не доведено того, що обвинувачений вчинив вбивство ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ..

Вважає, що вина ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю доведена зібраними та дослідженими у справі доказами, в тому числі висновком експертизи №45 від 07.09.1998, відповідно до якого одночасне смертельне ураження ОСОБА_13 та ОСОБА_15 серією пострілів з одного екзембляру автоматичної зброї калібру 7.65 мм, висновком експерта №1-1236/12 від 09.08.2012, відповідно до якого встановлено місцерозташування стріляючого, тобто був один стріляючий по відношенню до ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , який використав при цьому один вид зброї.

Посилається на те, що ОСОБА_12 мав навички користуватися зброєю та дозволи на зброю, що підтверджують дані проведеного обшуку по місцю його проживання та в нього були вилучені, окрім іншого, ніж, цінні монети, золоті вироби, що являються викраденими з домоволодіння ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , вказуючи, що дружина обвинуваченого зазначала, що золотих виробів, монет, орденів, ножів обвинувачений вдома не мав.

Зазначає, що винуватість ОСОБА_12 підтверджується протоколом відтворення обстановки і обставин події від 27.05.1998 із свідком ОСОБА_16 , протоколами допиту потерпілого ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ряду свідків, які були оголошені в суді, у зв`язку із смертю останніх та показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , допитаних у суді. Зауважує, що покази ОСОБА_20 не в повній мірі відображені у вироку суду, оскільки свідок зазначав, що вважає, що ОСОБА_21 міг бути причетний до скоєння злочину.

Посилається на те, що судом не було проведено допиту всіх свідків, що є істотним порушенням вимог процесуального закону та вказує на неповноту судового розгляду.

Зазначає, що суд не оцінив письмових доказів в сукупності з показаннями свідків, висновками судових експертиз.

Посилаючись на показання свідків, на думку апелянта, в сукупності з іншими доказами доводять винуватість ОСОБА_12 . У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Вважає, що виправдувальний вирок не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки його висновки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, не застосував закон, який підлягав застосуванню, не дав вичерпних відповідей на доводи прокурора, і вказане перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах: прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 , які заперечили апеляційну скаргу, вважають вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши частково судове слідство, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За змістом статті 62 Конституції України, під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 373 КПК України, у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, ухвалюється виправдувальний вирок.

У разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку відповідно до ст.374 КПК України зазначаються: формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдування обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, дотримався вказаних вимог закону, тому погоджується з його висновком про виправдування ОСОБА_12 за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

Такий висновок суду ґрунтується на оцінці перевірених в судовому засіданні доказів, які були надані стороною обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування всіх обставин кримінального правопорушення та доведеності винуватості особи у вчиненні злочину покладається на сторону обвинувачення.

З матеріалів судового провадження убачається, що судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку були досліджені надані стороною обвинувачення докази: протоколи слідчих дій, висновки експерта, показання свідків, інші письмові докази, яким суд надав вірну оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх достатності для прийняття відповідного процесуального рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження.

Так, суд допитав ряд свідків:

Свідок ОСОБА_22 вказав, що працював помічником по дому у ОСОБА_23 та йому відомо про наявність різних колекцій у потерпілого, а саме: холодної зброї, шабель, монет, ікон, орденів (срібний Орден ОСОБА_24 , Орден Святого Станіслава, Орден Вітчизняної війни, а також інші золоті Ордена), однак зазначив, що ОСОБА_25 не був колекціонером.

Зазначив, що у потерпілого була собака породи «доберман», яка не пускала чужих людей у житловий будинок.

Повідомив, що перед смертю, ОСОБА_25 з головним бухгалтером банку, який вів облік у його фірмі, їздили у Київ, з метою отримання кредиту для побудови молокозаводу.

Свідок ОСОБА_26 вказав, що за декілька днів до вбивства заїжджав у житловий будинок ОСОБА_23 , з яким його познайомив ОСОБА_21 , оскільки періодично виконував обов`язки начальника виробництва у потерпілого, а тому мав віддати йому кошти. Зазначив, що у будинку ОСОБА_23 , який знаходився у с. Підгороднє, жила собака, яка не була перешкодою для нього, оскільки він спокійно міг зайти у приміщення зазначеного будинку.

Свідок ОСОБА_19 вказав, що він допомагав власнику собаки, породи «доберман», у дресируванні тварини, яка агресивно відносилася до незнайомих і, тому коли в будинок приходили чужі, власник закривав собаку.

Повідомив, що померлий ОСОБА_13 мав колекцію шабель.

Свідок ОСОБА_27 вказала, що зазначений в обвинувальному акті день, вона була в гостях у ОСОБА_23 , але його не було, ніби він був у відрядженні. Вони пообідали, а потім вона поїхала до ОСОБА_12 , бо його дружина робила їй макіяж. Чужих людей в будинку ОСОБА_23 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_28 вказала, що раніше працювала в магазині, керуючим якого був ОСОБА_12 ..

Свідок ОСОБА_29 вказав, що недовгий час працював у ОСОБА_23 та один раз був у його житловому приміщенні, однак на час смерті останнього, перебував закордоном.

Свідок ОСОБА_16 вказав, що в зазначений в обвинувальному акті день, перебував на чергуванні, зокрема, займався охороною гаражів по вул. Грушевського, оскільки працював а органах ОВС поліції охорони.

Зазначив, що автомобіль «Волга», білого кольору, періодично заїжджав на гаражі, однак йому не відомо хто керував ним, а також не бачив вказаний транспортний засіб у зазначений день.

Свідок ОСОБА_20 суду вказав, що у 1997 році працював на посаді заступника начальника карного розшуку, тому займався розкриттям вбивства ОСОБА_23 , проводив оперативно розшукові заходи, водночас, під час перевірки були опитані сусіди, колеги по роботі, а під час огляду встановлено, що проникнення в будинок не було, замки не були пошкодженні, на території будинку перебувала собака, а тому на таку територію могли зайти тільки близькі люди. Зазначив, що зі слів опитаних вбачався факт непорозумінь між ОСОБА_30 та ОСОБА_31 .

Надаючи оцінку показанням допитаних в суді свідків, суд дійшов правильного висновку, що із їх показань не здобуто підтвердження обставин у пред`явленому ОСОБА_12 обвинуваченні.

Під час судового розгляду, посилаючись на п.8 Перехідних положень КПК України, відповідно до якого допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим кодексом, визначається в порядку, що діяв до набрання ним чинності, беручи до уваги постанову ВС №44/2200/15-к від 05.03.2019, в якій зазначено що неможливість забезпечення присутності певних осіб у суді сама по собі не означає необхідності припинення кримінального провадження. У такій ситуації суд може, за умови дотримання прав сторони захисту, врахувати показання, здобуті під час досудового розслідування, якщо вони підтверджуються іншими наявними у справі і безпосередньо розглянутими доказами в їх взаємозв`язку - суд дослідив протоколи допиту ряду свідків і потерпілих, яких неможливо було допитати в суді у зв`язку із їх смертю.

Так, відповідно до протоколу допиту:

- потерпілого ОСОБА_17 від 27.09.1997 року та 01.10.1997 року (постанова про визнання особи потерпілою від 27.09.1997 року), в яких він розповів про гроші та цінності, які були в будинку ОСОБА_23 та зазначив, що після вбивства, грошей та цінностей не було.

- потерпілої ОСОБА_32 від 02.10.1997 року (постанова про визнання особи потерпілою від 02.10.1997 року), в якому вона розповіла про відомі їй обставини особистого життя ОСОБА_23 . Зазначила, що з близькими особами, в тому числі із ОСОБА_12 у ОСОБА_23 були добрі відносини.

- свідка ОСОБА_33 від 24.04.1998 року, згідно якого останній повідомив, що в суботу, дати пригадати не може, ремонтував автомобіль на території гаражів НБУ по АДРЕСА_3 . В той день автомобіля ГАЗ 3102 білого кольору на території вказаних гаражів він не бачив.

- свідка ОСОБА_34 від 04.03.1998 року, згідно якого в ніч з 20 на 21.09.1997 року близько 01 год. 30 хв. він прокинувся від звуку автомобільного двигуна, який працював дуже голосно. Виглянув у вікно та побачив, що на перехресті в самому низу вул. Тернопільської буксував автомобіль марки «Волга» білого кольору, фари якого були вимкнені. В машині був водій, а ззаду її штовхало двоє чоловіків, яких описати не може. Доштовхавши, машину до перехрестя з вул. Садової, зазначені особи сіли в машину і поїхали в напрямку траси ОСОБА_35

- свідка ОСОБА_36 від 25.09.1997 року та протокол його додаткового допиту від 05.05.1998 року, у яких свідок зазначає, що був сусідом ОСОБА_23 . Зранку 21.09.1997 року бачив біля його будинку ОСОБА_12 , який приїжджав на автомобілі «Волга». Він подзвонив у двері, але ніхто не відкрив, він підійшов до нього та запитав чи не бачив він, щоб виїжджав ОСОБА_37 . Вказав, що не бачив і він поїхав. Надалі, близько 12 год. ОСОБА_38 приїхав на автомобілі іноземного виробництва, в машині ще був ОСОБА_39 комерційний директор «Молока», мужчина 20 25 років, жінка з дитиною.

- свідка ОСОБА_40 від 25.09.1997 року, у якому свідок зазначив, що був сусідом ОСОБА_23 . Зранку 21.09.1997 року близько 08 год. бачив біля його будинку ОСОБА_12 , який приїжджав на автомобілі «Волга». Він подзвонив у двері, але ніхто не відкрив, і він поїхав. Потім, близько 12 год. ОСОБА_38 приїхав на автомобілі іноземного виробництва, в машині ще був ОСОБА_39 комерційний директор «Молока», мужчина 20 25 років, жінка з дитиною.

- свідка ОСОБА_41 від 16.03.1998 року, який вказав, що декілька разів брав в користування автомобіль «Волга», який належить ОСОБА_42 , проте 20 чи 21 вересня 1997 року він цей автомобіль не брав.

- свідка ОСОБА_43 від 29.09.1997 року, 06.04.1998 року, 05.05.1998 року, згідно яких свідок повідомила, що вона перебувала з ОСОБА_30 у дружніх відносинах з осені 1995 року. Зустрічалася з ним, проводили разом час, ділилися всіма розмовами про своє життя. Вона була присутня під час зустрічі ОСОБА_44 в м. Києві із представниками фірми «Тера Пак» з метою заключення договору про придбання обладнання. Також розповіла про поїздку в м. Київ для погодження кредиту для придбання цього обладнання. Окрім зазначеного, свідок повідомила, що в ОСОБА_44 відносини із працівниками і близькими були добрі. Проте перед поїздкою в м. Київ він їй говорив, щоб вона про неї нікому не розповідала, особливо ОСОБА_45 і його дружині, але по якій причині не відомо. 21.09.1997 року близько 10 год. до неї телефонував ОСОБА_38 і питав чи ОСОБА_44 не буде на роботі.

- свідка ОСОБА_12 від 26.09.1997 року, 13.10.1997 року, 23.01.1998 року, 02.02.1998 року, 05.03.1998 року, 07.05.1998 року, згідно яких ОСОБА_12 зазначав, що у ніч вбивства був дома разом із дружиною, дивився телевізор. Його машина « ОСОБА_46 » в цю ніч стояла на території гаражів НБУ, оскільки він там її поставив ще в п`ятницю 18.09.1997 року та забрав в неділю о 09 ранку. Свідком цього був ОСОБА_47 . Що стосується поїздки ОСОБА_23 в м. Київ для погодження кредиту, то про неї він дізнався напередодні в четвер. Після повернення, в суботу ввечері, він чекав ОСОБА_44 в магазині, бо останній мав привезти подарунки, але ОСОБА_37 не приїхав, тоді зранку на наступний день він знову прийшов в магазин, проте ОСОБА_44 там не було і він поїхав до нього додому, однак будинок був закритий. Він телефонував до ОСОБА_48 та ОСОБА_49 , вони сказили що все нормально.

- свідка ОСОБА_50 від 16.11.2012 року, котрий показав, що з кінця 2011 до середини 2012 року він з ОСОБА_51 дуже здружились, разом ходили в кафе спілкувались на різні теми. Одного разу, перебуваючи в квартирі ОСОБА_12 , що на АДРЕСА_3 , вони сиділи розпивали спиртне, то ОСОБА_52 , який тривалий час вживав спиртне, оскільки у нього був поганий вигляд, почав говорити свідку про магазин «Молоко», що ним колись керував його дядько. Після цього він почав розповідати, що працював на дядька тривалий час, але той вивів його з бізнесу, примусово заставив відмовитись від частки бізнесу, де він був співзасновником. Потім під час випивання ще більшої кількості спиртного ОСОБА_52 сказав, що відімстив йому за все, а саме розстріляв його і його жінку, яка підбурювала дядька відібрати у нього бізнес. Він намагався розпитати ОСОБА_53 , що саме має на увазі, але розмова в ОСОБА_54 вже була не внятна, він говорив, що ввечері був у дядька дома і чекав на нього, щоб поговорити на рахунок повернення своєї частки в бізнесі, однак на компроміс той не йшов і він був змушений вбити його, а оскільки там була жінка і її. Потім, щоб його не запідозрили почав згодом розшукувати дядька.

Аналізуючи показання, які містяться у протоколах допиту потерпілих і свідків, суд правильно зазначив, що лише показання свідка ОСОБА_50 могли б вказувати на наявність в діях ОСОБА_12 складу інкримінованого йому злочину, проте вони жодними іншими безпосередньо дослідженими доказами не підтверджуються.

Такі висновки суду колегія суддів вважає правильними з огляду на наступне.

Так, суд дослідив протокол огляду місця події з 21 вересня 1997 року по 23 вересня 1997 року, відповідно до якого проведено огляд господарства ОСОБА_13 , що знаходиться в АДРЕСА_2 .

В деяких кімнатах житлового будинку було виявлено порушення обстановки, зокрема розкидані речі та меблі. З місця події вилучено: шість металевих предметів жовтого кольору, що нагадують кулі; ланцюжок, фрагмент сережки, деформована сережка з вуха жінки та дугоподібна частина сережки, всі з металу жовтого кольору; зуб тварини; ворсинка чи нитка рослинного походження з підлоги холлу першого поверху; подушка з дивану холлу першого поверху з слідами речовини бурого кольору, що нагадує кров; килим з підлоги холлу першого поверху будинку; блокнот зеленого кольору з холлу першого поверху будинку; паспорт на прізвище ОСОБА_13 ; свідоцтво на реєстрацію автомобіля Опель "Фронтера"; технічний паспорт; календарик; посвідчення водія на прізвище ОСОБА_13 ; лікарська довідка; довіреність від 14 березня 1996 року на Качоровського; одіяло з слідами наслоєння речовини бурого кольору, виявлене на дивані холлу першого поверху будинку; шкіряний коврик для собаки іноземного виробництва з холлу першого поверху з слідами наслоєння речовини бурого кольору, що зовні нагадує кров; два шматки землі розмірами 2 см на 2 см та 4 см на 2,5 см з холлу першого поверху будинку; чотири фотографії з кімнати, що знаходиться на першому поверсі будинку, праворуч від холлу; одинадцять відбитків пальців з кімнати, що знаходиться на першому поверсі, праворуч від холлу; два шматки землі розмірами 6 см на 4 см та 4,5 см на 1 см з кімнати, що знаходиться на першому поверсі, праворуч від холлу; ключ від автомобіля з пультом управління сигналізацією кімнати, що знаходиться на першому поверсі, праворуч від холлу; синя папка, виявлена у ванній кімнаті будинку з наступними Документами ПП "Торговий Дім Баланс"; блокнот з візитками; на 2-х арк. записами; блокнот з телефонними записами; вісім монет з холлу на другому поверсі; два аркуші паперу з діловими записками, виявлені в кімнаті під аркою на другому поверсі будинку; два закордонні паспорти ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ; свідоцтво про шлюб; свідоцтво про народження; дві купюри по 2 долари США; профспілковий білет; сім пустих коробок з-під медалей; коробка з срібною гривнею; свідоцтво ДОСААФ на ім"я ОСОБА_13 ; двадцять одна монета окремо; дві медичні карточки: ОСОБА_13 та ОСОБА_15 ; блокнот в синій обкладинці; блокнот в червоній обкладинці; договір дарування; зошит із записами в обкладинці чорного кольору; порожня папка із записами; альбом з монетами в обкладинці зеленого кольору; аркуш паперу з записом номеру телефону вартості монет; аркуш паперу з записом; загальний зошит в чорній обложці, де є записи цифр і імен людей; загальний зошит в жовтій обложці з цифровими записами іноземною мовою; два сліди взуття з бібліотеки, відкопійовані на липку стрічку; каталог іноземних монет «Голд мюнзен»; фотографії в кількості 99 шт.; загальний зошит з записами з кухні; ключі з кухні: 15 в`язок, 5 одинарних дверних і 2 ключі від автомобілів; складений вдвоє аркуш паперу з кухні з слідами речовини темно-бурого кольору у вигляді паралельних смуг; аркуш паперу з записами і відбитком підошви взуття з кухні; нумізматичний альбом; холостий патрон; дві квитанції по оплаті банку "Княжий" з кухні; гіпсові відбитки слідів протекторів шин автомобіля; шматок грунту розміром 2 см на 3,5 см з спальні з цифрами; бірка від золотої речі з спальні; шматок полірованої пластмаси з спальні; аркуш паперу в обложці, виявлений в автомобілі; гроші: 50 купюр номіналом по 20 гривень кожна, виявлені в бардачку автомобіля.

До протоколу додано схеми, фототаблицю з відтворення обстановки та обставин події або проведення іншої слідчої дії від 23 вересня 1997 року.

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 24 вересня 1997 року - проведено огляд у АДРЕСА_2 . З місця події вилучено: металевий предмет жовтого кольору, що нагадує кулю; шматок металу, що може бути частиною оболонки кулі.

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 25 вересня 1997 року - проведено огляд у АДРЕСА_2 . З місця події вилучено: марлеві тампони з зразками речовини бурого кольору, що ззовні нагадує кров, в кількості 5 штук; зразки ґрунту, вилучені з подвір`я гр. ОСОБА_13 , його сусіда та з вулиці.

Суд також дослідив протокол огляду місця події від 24 липня 2012 року з фототаблицями, відповідно до якого проведено огляд домогосподарства по АДРЕСА_2 .

Вхід у дане господарство представлений хвірткою, розміри якої становлять 110 см, що фіксована до лівої крайньої опори огорожі. Дана хвіртка відчиняється в напрямку з зовні у середину з права на ліво. Огляд переноситься безпосередньо у двір домогосподарства. За хвірткою в напрямку до центру домогосподарства, по лівому бічному його краю проходить бетонна доріжка шириною 120 см, довжина 300 см.

У своїй дальній частині доріжка звертає у праву половину домогосподарства, зазначеної ширини і довжиною 410 см, що пролягає впритул до лівої половини фасаду будинку, та веде безпосередньо до входу у будинок.

Житловий будинок є двохповерховою спорудою, вхід здійснюється через веранду, що розташована по центральній передній частині будинку і виступає від основи фасаду на відстань 200 см.

Перед вхідними дверима міститься сходовий марш, що сформований із 10 бетонних сходинок, і ведуть безпосередньо до вхідних дверей будинку. Вхідні двері є одностворчатими дерев`яними дверима, які відчиняються в напрямку з зовні у середину з права на ліво.

Огляд переноситься у приміщення житлового будинку. За вхідними дверима міститься приміщення веранди умовно приміщення №1, розміри якого становлять 120x400 см.

У дальньому лівому куті, безпосередньо у лівій бічній стіні містяться двостворчаті дерев`яні двері, права створка яких на момент огляду відчинена в напрямку з ліва на право з зовні у середину, і ведуть умовно у приміщення №2, а саме приміщення коридору. Розміри приміщення №2 становлять 277x225 см. У фронтальній стіні приміщення коридору містяться двостворчаті дерев`яні двері, які ведуть у приміщення холу, умовно приміщення №3.

Права створка дверей, які ведуть у приміщення холу, момент огляду відчинена в напрямку з ліва на право з зсередини на зовні. Огляд переноситься у приміщення №3.

Приміщення №3 розмірами 423 см довжиною та 300 см шириною. З метою відтворення обстановки на місці події від 21 вересня 1997 року було розташовано мітки - номери на місцях виявлення об`єктів із слідовою інформацією у відповідності до протоколу огляду місця події від 21 до 23 вересня 1997 року.

З цією метою, у проміжку між відчиненими вхідними дверима приміщення №3, та порогом висотою 4 см, безпосередньо у правому куті, що утворений за рахунок правої зовнішньої частини порогу, та лівого вільного краю дверей, розташовується умовний об`єкт №1, що відповідає місцю виявлення кулі, у відповідності до зазначеного протоколу огляду від 21.09.1997 року.

Рухаючись в напрямку огляду, а саме з ліва на право, у приміщенні кімнати умовно №3, а саме на відстані 180 см від правого ближнього кута в напрямку до лівої бічної стіни, міститься отвір шириною 150 см, який призначений для входу на сходову клітку, що веде на другий поверх житлового будинку.

На відстані 140 см від лівого ближнього кута у лівій бічній стіні міститься отвір по типу «Арки», що веде у коридор будинку, умовно приміщення №4.

Під час зміщення килима у приміщенні №3, а саме на відстані 159,6 см від тильної стіни та в 113 см від лівої бічної стіни, що не відповідає замірам у протоколі огляду місця події від 21-23.09.1997 року 41 від лівої бічної та 38 від тильної стін), у паркетному покритті виявлено пошкодження розмірами: 3 см - довжина, що пролягає в напрямку від лівого ближнього до правого дальнього кута приміщення та шириною 2 см у її нижній частині (в напрямку до лівого ближнього кута приміщення) та шириною 1 см (в напрямку до правого дальнього кута приміщення).

Співставляючи фотографію №21, із урахуванням зміни кольору, фабричних зарубинах на паркеті, спеціалістами встановлено: на підлозі отвір, що залитий по краям ебокситом, співпадає із отвором на фото №21, у відповідності до якого можна здійснити опис пошкодження у паркетному покритті, а саме на фото видно зону входження кулі, що представлена розчепленням деревини (в напрямку від практично центру тильної стіни до центральної частини лівої бічної стіни), яке представлене її підняттям до гори по напрямку польоту кулі після входження в перешкоду об`єкт №2.

Дане пошкодження відповідає пошкодженню виявлено під час огляду від 23.07.2012 року, на килимі під №1. Практично по цій же прямій від об`єкта №2 в напрямку до фронтальної стіни із зміщенням на 6 см в ліво, а саме на відстані 107 см від лівої бічної стіни та на відстані 96 см від фронтальної стіни розміщається табличка із номером №3, де у відповідності до протоколу огляду місця події від 21-23.09.1997 року було виявлено пляму речовини бурого кольору розмірами 21x9 см.

На відстані 127 см від лівої бічної стіни та 76 см від фронтальної стіни виявлено пошкодження у паркетному покритті, із чіткими рівними краями у вигляді прямокутника, яке залито ебокситом, і його розміри становлять 6x5,9 см.

Визначити характер та локалізацію пошкодження на момент огляду не можливо у зв`язку із вилученням об`єкта із фрагментом предмета носія. Ділянка пошкодження позначається №4. На відстані 21 см від фронтальної стіни та на відстані 166 см від правої бічної стіни розташовується табличка із номером №5, що відповідає виявленій кулі у відповідності до протоколу огляду місця події від 21-23.09.1997 року.

На відстані 142 см від правої бічної стіни та на відстані 35 см від фронтальної стіни розташовано табличку із №6, що відповідає об`єкту під час огляду місця події від 21-23.1997 року, а саме фрагмент ікла тварини.

На відстані 133 см від правої бічної стіні та на відстані 33 см від фронтальної стіни розташовується табличка із номером №7, а саме у місці, де у відповідності до протоколу огляду місця події (від 21-23.09.1997 року) було виявлено фрагмент сережки із жовтого металу.

У фронтальній стіні на відстані 103, 4 см від правого дальнього кута виявлено штапіки обшивки батареї, що формуються із 34 фрагментів, ширина кожного становить 10 см, висота 82 см.

При цьому починаючи від 12 фрагмену з правої сторони, штапіки розташовуються на відстані 4 см кожен в кількості 10 шт., що припадає на центр обшивки. Інші ж фрагменти, як з лівого, так і з правого боку, прилягають боковими поверхнями один до одного.

На торцевій поверхні (з лівої сторони) 12-го штапіка (з права на ліво), а саме на висоті 58 см від вільного нижнього краю та на відстані 21 см від верхнього краю, виявлено сліпий отвір, що проходить в напрямку з ліва на право незначно з низу до гори.

Зі слів власника будинку, дані штапіки змінювались у нумерації, у зв`язку із розширенням відстані, ймовірно і переставлялись верх ногами, цього вона пригадати на даний час не може. Дане пошкодження позначається під №8.

У правому бічному куті міститься внутрішнє дверне полотно дверей що ведуть у приміщення їдальні, умовно приміщення №5.

У відповідності до записаного, двері у приміщення №5, є одностворчатими, і на момент огляду відчиняються в напрямку з права на ліво з середини на зовні, таким чином, що їх зовнішнє полотно контактує із фронтальною стіною приміщення №3.

У відповідності до протоколу огляду місця події від 21-23.09.1997 року, на внутрішньому полотні вказаних дверей, а саме на відстані 8 см від лівого їх вільного краю та на висоті 29 см виявлено сліпе пошкодження. Однак на момент огляду, де зі слів учасника слідчої дії та власника будинку, заміна дверей у приміщення їдальні, а також перекрашування не проводилось, сліпих ушкоджень не виявлено.

При детальному огляді встановлено, що на відстані 7,2 см від лівого вільного краю дверей та на висоті 15,4 см від вільного нижнього краю дверей виявлено незначну деформацію лакофарбового покриття дверей, що представлено вм`ятиною, і тріщинками лакофарбового покриття розмірами 0,8x0,4 см. Дане пошкодження позначено під №9.

На відстані 76 см від зовнішнього краю порога приміщення №5 (від правої бічної стіни) та на відстані 43,5 см від фронтальної стіни виявлено пошкодження паркетного покриття, розміри якого становлять 1,6x0,9 см в умовно нижній частині (що в напрямку до лівого ближнього кута приміщення, та 1,5 см в умовно дальній частині.

Дане пошкодження залито ебокситом, однак при його детальному огляді спеціалістом встановлено, що в умовно нижній частині пошкодження представлено деформацією за рахунок вм`ятини в напрямку (від лівого ближнього до правого дальнього кута), усі ж краї пошкодження рівні за рахунок залиття ебокситом. Дане пошкодження позначено №10.

На відстані 21 см. від фронтальної стіни та на відстані 33 см від правої бічної стіни (від зовнішнього краю порога приміщення №5), розташовується позначка із №11, що у відповідності до протоколу огляду місця події від 21-23.09.1997 року, відповідає місцю виявлення кулі.

Після детального фотографування, впритул до правої бічної стіни на відстань 24 см від правого одвірка вхідних дверей у кімнату №5, розташовано манекен, що відповідає положенню трупа ОСОБА_15 , у відповідності до протоколу огляду місця події від 21-23.09.1997 року.

На відстань 70 см від правого боку манекена умовно, позначаючи БЯП в напрямку до центру приміщення та дещо до фронтальної стіни, розташовується манекен, що відповідає місцю виявлення трупа ОСОБА_13 , у відповідності до протоколу огляду місця події від 21-23.09.1997 року.

Із урахуванням положення манекенів, а також розташування об`єктів позначених від №1 до №11, а також із урахуванням ймовірного напрямку куль при попаданні в перешкоду (паркетне покриття) по напрямку польоту, а також із урахуванням даних судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_15 та ОСОБА_13 було проведено стрічки прив`язки та напрямку.

Так, у відповідності до об`єкту №2, із врахуванням місця входження кулі у перешкоду проведено напрямкову стрічку-продовжувач до тильної стіни (ймовірного місця вильоту кулі згідно траєкторії польоту), що має початкову точку впритул до тильної стіни на відстані 175 см від правого ближнього кута.

Довжина стрічки від початкової точки до кінцевої, тобто до місця виявлення пошкодження об`єкта №2, становить 168 см.

У відповідності до виявленого пошкодження, а саме об`єкту №10, із врахуванням місця входження кулі у перешкоду, проведено напрямкову стрічку - продовжувач до лівої бічної стіни (ймовірного місця вильоту кулі згідно траєкторії польоту), що виміряється початковою точкою впритул до лівої бічної стіни на відстані 111 см від лівого ближнього кута.

Довжина стрічки від початкової точки до кінцевої, тобто до місця виявлення пошкодження об`єкта №10 становить 412 см.

Між собою початкова точка від об`єкту №2, до початкової точки від об`єкту №10 розташовані на відстані 164 см.

До протоколу додана таблиця ілюстрацій.

З протоколу огляду від 29 вересня 1997 року та схеми до нього, в присутності понятих, було оглянуто документи, а саме: коробку картону світлокоричневого кольору. На лицевій стороні коробки є записи "МЧЗ им. Кирова". Із зворотньої сторони на коробці є запис "Маде ін УССР" та запис пастою Синього кольору "1599".

В коробці знаходиться паспорт на корпус 4Н-2413 для годинника "Політ" в якому є записи: 1. корпус за номером 94188; 2 Матеріал золотого 583; 3. Вага в гр. 14.8. Дата випуску 1914р. зверху на аркуші пасторта є запис: "Московський монетний двір", також в коробці знаходиться паспорт на годинник, в якому вказано технічну характеристику та номер механізма 1454320.

Крім цього, в коробці знаходиться: два ярлика до годинника, які зв?язані ниткою білого кольору. На одному з цих ярликів є запис пастою синього кольору: «7454320».

Проаналізувавши досліджені протоколи, суд правильно вказав, що детально проведений огляд місця події, яким зафіксовано результат вчиненого злочину, не виявив слідів, які б будь-яким чином вказували на обвинуваченого ОСОБА_12 , зокрема: відбитки пальців, сліди взуття, ДНК-матеріал - відсутні або не належать обвинуваченому, а речі, які вилучені в ОСОБА_12 за ідентифікуючими ознаками неможливо прив`язати до речей, які були викрадені у потерпілого ОСОБА_23 , за відсутності їх переліку.

У справі проведено ряд експертиз та судово-медичних досліджень.

Так, відповідно до висновку експерта (експертиза трупа) №568, з додатками та фото таблицями до нього:

1. 3,4,7,8. При судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_13 , 1948 р.н., виявлено слідуючі ушкодження: вогнепальні кульові поранення сліпе проникаюче черепа із ушкодженнями кісток склепіння черепа, оболонок і речовини головного мозку, 2 сліпих проникаючих черевної порожнини з ушкодженнями внутрішніх органів і кісток тазу, 2 скрізних правої нижньої кінцівки; синець нижньої частини передньої черевної стінки, ушкодження нігтьової пластинки 4-го пальця лівої кисті.

Вогнестрільне кульове походження поранень підтверджується їх властивостями, а саме: наявність вхідних вогнепальних отворів на шкірі (овальна та кругла форма діаметром 0,6-0,5 см, дефект тканини, кільцевидне зсаднення країв, наявність дрібних надривів по краях), кістках (дефект круглої форми з рівними краями діаметром 0,7 см) та вихідних вогнепальних отворів (рани подовгувастоовальної та щілевидної форми без зсаднень по краях), що сполучаються раневими каналами у скрізних пораненнях, наявність в кінці раневих каналів сліпих поранень однотипових оболонкових куль діаметром біля 0,7 см, характер ушкодження головного мозку, властивості ушкоджень одягу (кругла та овальна форма із дефектом тканини такого ж розміру, що вхідні і вихідні рани на тілі).

Синець нижньої частини передньої черевної стінки, ушкодження нігтьової пластинки 4-го пальця лівої кисті спричинені дією тупих предметів з обмеженою поверхнею, індивідуальні особливості яких не відобразились у ушкоджень. Всі ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті, що підтверджується вираженими крововиливами у прилягаючих тканинах у місцях ушкоджень, відсутністю ознак загоєння в них, ознаками малокрів`я внутрішніх органів, кольором синця.

2. 9,15. На тілі ОСОБА_13 виявлено 5 вхідних (права вушна раковина, права половина живота, ділянка правого кульшового суглоба, зовнішня поверхня правого колінного суглоба, права підколінна ямка) та 2 вихідних (верхня третина внутрішньої поверхні правого стегна, права підколінна ямка) вогнепальних отворів, котрі продовжуються раневими каналами, що проходять через м`які тканини на правій нижній кінцівці, м`які тканини голови та порожнину черепа з ушкожденням головного мозку, черевну порожнину, заочеревинну клітковину, кістки таза. Рана правої вушної раковини продовжується раневим каналом під твердою мозковою оболонкою по основі пірамідки середньої черепної ямки в кінці якого (біля краю великого потиличного отвору) знайдено оболонкову кулю і він має напрямок справа наліво; рана правої бокової поверхні живота продовжується раневим каналом через м`які тканини живота, петлі тонкого кишківника, зоочеревинну клітковину і закінчується у правій клубовій кістці де знайдено оболонкову кулю і має напрямок справа наліво, зверху вниз і дещо спереду назад; рана ділянки правого кульшового суглобу продовжується раневим каналом через м`які тканини стегна, праву клубову кістку, клітковину таза і закінчується в місці на рівні з`єднання 4 і 5 поперекових хребців де знайдено оболонкову кулю і має напрямок справа наліво, знизу вверх і дещо ззаду наперед; рана зовнішньої поверхні правого колінного суглобу сполучається із вихідною раною внутрішнього краю правої підколінної ямки раневим каналом, що проходить через м`які тканини коліна і має напрямок справа наліво, дещо спереду назад і зверху вниз; рана правої підколінної ямки сполучається із раною верхньої третини внутрішньої поверхні правого стегна раневим каналом, який проходить через м`які тканини стегна і має напрямок знизу вверх, дещо справа наліво і ззаду наперед.

3. 6,10,11,12. Вхідний вогнепальний отвір на правій боковій поверхні живота по локалізації співпадає з вогнепальним ушкодженням на спортивній куртці ОСОБА_13 (більша кількість ушкоджень тут обумовлена проходженням кулі через складки тканини). Вихідний вогнепальний отвір лівої половини куртки утворився дією кулі (що спричинила поранення правого стегна із вхідним отвором в підколінній ямці і вихідним на внутрішній поверхні верхньої третини стегна) за умови розстібнутої куртки і деяким відведенням лівої поли її. Детальний опис характеру ушкоджень одягу викладений у результатах медико - криміналістичногойого дослідження.

4. 13,14,23. Всі виявлені на тілі ОСОБА_13 вогнестрільні ушкодження спричинені одне за одним в короткий проміжок часу, з яких поранення голови з ушкодженням головного мозку було заподіяне останнім, після якого він не міг здійснювати будь-які ціленаправлені дії рухатися, чинити опір, кричати і т.п.

5. 16. Навколо вхідних вогнепальних отворів на тілі і одязі ОСОБА_13 , на стінках раневих каналів відсутні прояви дії додаткових факторів пострілів (полум`я, порохових газів, кіптяви, порошинок), що в судовій медицині трактується як постріли із неблизької відстані.

6. 17,18,19. Вогнепальні ушкодження у ОСОБА_13 спричинені, судячи із розмірів вхідних вогнепальних отворів на одязі, шкірі та кістках, розмірів знайдених в кінці раневих каналів куль, пострілами із стрілкової (кульової) зброї калібру близько 7 мм. Судово-медичних даних, які 6 свідчили про примінення скертепальної зброї чи кількості їх екземплярів, при судово-медичній 47 отримано.

7. 5,20. Напрямки раневих каналів вказують, що в моменти пострілів у ОСОБА_13 , дульний кінець зброї був направлений у різні поверхні тіла. Це свідчить про неодноразову зміну положення і пози потерпілого відносно дульного кінця зброї, або ж навпаки різне положення зброї до відносно сталого положення тіла.

8. 2,21. Смерть ОСОБА_13 настала від сліпого проникаючого вогнепального поранення голови з ушкодженням головного мозку. Від моменту отримання зазначених ушкоджень до настання смерті пройшов короткий проміжок часу, що може складати декілька хвилин.

9. 22. Ушкодження нігтевої пластинки четвертого пальця правої кисті у вигляді зламу зовнішнього його краю із крововиливами у навколишні м`які тканини могло утворитися при боротьбі ОСОБА_13 з нападавшим (-и) і подолання його опору

10.1. Розвиток трупних явищ на трупі ОСОБА_13 (рівномірне охолодження, повний розвиток трупного заклякання, трупні плями в стадії імбібіції, відсутні прояви гниття) вказує, що смерть його настала біля 42-48 годин до моменту розтину трупа.

11.24. Судячи по шлунковому вмісту, ОСОБА_13 незадовго до смерті вживав виноград і помідори.

12.25. При судово-токсикологічному дослідженні крові і сечі із трупа ОСОБА_13 , етилового спирту, наркотичних речовин не виявлено.

13.26. Кров ОСОБА_13 відноситься до групи A(II).

Згідно з актом судово гістологічного дослідження №834 від 22 вересня 1997 року - ОСОБА_13 , 1948 року народження, підтверджено діагноз: вогнепальне сліпе проникаюче поранення голови з ушкодженням головного мозку.

Відповідно до акта судово медичного дослідження №114- МК від 30 вересня 1997 року - нa пpeдставлених клаптях шкіри з правого колінного суглобу та правого стегна трупа ОСОБА_13 , знаходиться по одному наскрізному ушкодженню у вигляді рани - вогнепального вхідного кульового отвору. На клапті шкіри № 3 з правої підколінної ямки знаходиться два наскрізні ушкодження у вигляді ран - вогнепальних вхідного та вихідного кульових отворів.

Ознак металізації сполуками migi, нікелю та свинцю на всіх 3-х представлених клаптях шкіри не знайдено, за винятком точкової ділянки біля верхньоправого краю вхідного вогнепального oтвору /рана № 1/ на клапті шкіри з правої підколінної ямки, де виявлено циліндроподібну сріблясту металеву частинку, довшу на контактограмі зеленувате забарвлення фотоемульсії, xaрактерне для присутності сполук міді. Додаткових факторів пострілу /слідів дії газів і полум`я, згорілих та незгорілих зерен пороху, контактографічних накладань кіптяви в зоні вхідних вогнепальних кульових отворів на всіх 3-х клаптях шкіри не виявлено.

При судово-токсикологічному дослідженні № 1568 від 23.09.97 року газохроматографічним методом крові та сечі трупа ОСОБА_13 - наркотичних речовин, метилового, етилового, ізопропілового, н-пропілового, ізобутилового, бутилового, ізоамілового, амілового спиртів, не виявлено.

Згідно з актом судово-імунологічного дослідження крові з трупа ОСОБА_13 № 175 від 25.09.97 року - кров останнього належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, а відповідно до акту судово-імунологічного дослідження № 61 від 01.10.97 року - при дослідженні мазків і тампонів із вмістом прямої кишки з трупа ОСОБА_13 , сперматозоїди не виявлено.

Як стверджує висновок експерта (експертиза трупа) №569, з додатками та фото таблицями:

1.3,4,7,8. При судово-медичній експертизі трупа гр-нки ОСОБА_15 виявлено слідуючі ушкодження: 4 скрізних вогнепальних кульових ушкоджень голови із ушкодженнями кісток склепіння та основи черепа, кісток лицевого скелета, оболонок і речовини головного мозку; вогнестрільне скрізне кульове поранення правого плечевого суглобу; вогнестрільне скрізне кульове поранення правого плеча; 2 садна волосистої частини голови, 9 овальних синців лівого передпліччя, 2 синці і садно тильної поверхні лівої кисті, синець лівої половини грудей, 2 синці лівого стегна і 1 синець лівої гомілки.

Вогнестрільне кульове походження поранень підтверджується їx властивостями, а саме: наявність вхідних вогнепальних отворів на шкірі (овальна та кругла форма діаметром 0,7-0,5 см, дефект тканини, кільцевидне зсаднення країв, наявність дрібних надривів по краях), кістках (дефект круглої форми з рівними краями діаметром 0,7 см) та вихідних вогнепальних отворів (рани подовгувастоовальної та щілевидної форми без зсаднень по краях), що сполучаються раневими каналами, характер ушкодження речовини головного мозку, властивості ушкоджень одягу (кругла та овальна форма із дефектом тканини такого ж розміру, що вхідні і вихідні рани на тілі).

Синці і садна на тілі спричинені дією тупих предметів з обмеженою поверхнею, індивідуальні особливості яких не відобразились у властивостях ушкоджень. Всі ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті, що підтверджується вираженими крововиливами у прилягаючих тканинах у місцях ушкоджень, відсутністю ознак загоєння в них, ознаками малокрів`я внутрішніх органів, кольором синців та станом поверхні саден.

2.9,15. На тілі ОСОБА_15 виявлено 6 вхідних та 6 вихідних вогнепальних отворів, які сполучаються раневими каналами, що проходять через м`які тканини на правому плечевому суглобі і на правому плечі, м`які тканини голови, порожнину черепа з ушкожденням речовини головного мозку, м`які тканини та кістки обличчя. Рана правої вискової ділянки сполучається раневим каналом із раною на лівій половині обличчя, який має напрямок справа наліво, зверху вниз і дещо ззаду наперед; рана середньої частини правої вушної раковини сполучається раневим каналом, який проходить через півкулі головного мозку і має напрямок справа наліво, дещо спереду назад і знизу вверх; рана правої завушної ділянки сполучається раневим каналом, який проходить в м`яких тканинах потиличної ділянки, із раною потиличної ділянки і продовжується жолобовидним (відкритим) раневим каналом на лівому надпліччі, канал має напрямок спереду назад, справа наліво і зверху вниз; рана лівої скулової ділянки сполучається раневим каналом із раною нижньої частини правої завушної ділянки, який має напрямок зліва направо, спереду назад і дещо зверху вниз; рана задньої поверхні правого плечевого суглобу сполучається раневим каналом із раною передньо-верхньої поверхні цього ж суглобу, має напрямок ззаду наперед і знизу доверху; рана передньо-зовнішньої поверхні правого плеча сполучається раневим каналом із раною задньо-зовнішньої поверхні цього ж плеча і має напрямок спереду назад.

3. 6,10,11,12. Вхідні і вихідні вогнепальні отвори на тілі ОСОБА_15 по локалізації співпадають з вогнепальними ушкодженнями на її одязі. Більша кількість ушкоджень, на задній поверхні плаття обумовлена проходженням кулі через складки тканини. Детальний опис характеру ушкоджень одягу викладений у результатах медико-криміналістичного його дослідження.

4. 13,14,23. Всі виявлені на тілі ОСОБА_15 вогнестрільні ушкодження спричинені одне за одним в короткий проміжок часу, з яких поранення голови з руйнуванням оболонок та речовини головного мозку були заподіяні ймовірніше всього останніми, після яких вона не могла здійснювати будь-які ціленаправлені дії - рухатися, чинити опір, кричати і т.п.

5. 16. Навколо вхідних вогнепальних отворів на тілі і одязі ОСОБА_15 , на стінках раневих каналів відсутні прояви дії додаткових факторів пострілів (полум`я, порохових газів, кіптяви, порошинок), що в судовій медицині трактується як постріли із неблизької відстані.

6. 17,18,19. Вогнепальні ушкодження у ОСОБА_15 спричинені, судячи із розмірів вхідних вогнепальних отворів на одязі, шкірі та кістках, пострілами із стрілкової (кульової) зброї калібру близько 7 мм.

7. 5,20. Напрямки раневих каналів вказують, що в моменти пострілів у ОСОБА_15 , дульний кінець зброї був направлений у різні поверхні тіла. Це свідчить про неодноразову зміну положення і пози потерпілої відносно дульного кінця зброї, або ж навпаки - різне положення зброї до відносно сталого положення тіла.

8. 2,21. Смерть ОСОБА_15 настала від численних скрізних вогнепальних поранень голови з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку. Від моменту отримання зазначених ушкоджень до настання смерті пройшов короткий проміжок часу, що може складати декілька хвилин.

9. 22. Численні овальної форми незначних розмірів синців лівого передпліччя, як ознаків дії пальців рук, синці і садна тильної поверхні лівої кисті утворитися при боротьбі з нападавшим (-и) і подолання її опору.

10.1. Розвиток трупних явищ на трупі ОСОБА_15 (рівномірне охолодження, повний розвиток трупного заклякання, трупні плями в стадії імбібіції, відсутні прояви гниття) вказує, що смерть її настала біля 42-48 годин до моменту розтину трупа.

11.24. Судячи по шлунковому вмісту, ОСОБА_15 незадовго до смерті вживала виноград.

12.25. При судово-токсикологічному дослідженні крові із трупа ОСОБА_15 , етилового спирту, наркотичних речовин не виявлено.

13.26. Кров ОСОБА_15 відноситься до групи) (1) із ізогемаглютинінами анти-А анти-В.

Згідно з актом судово гістологічного дослідження №835 від 22 вересня 1997 року - у ОСОБА_55 , 1934 року народження, підтверджено діагноз вогнепальні сирізні поранення голови з ушкодженням головного мозку.

При судово-токсикологічному дослідженні № 1569 від 23.09.97 року, газохроматографічним методом крові трупа ОСОБА_56 - наркотичних речовин, метилового, етилового, ізопропілового, н-пропілового, ізобутилового, бутилового, ізоамілового, амілового спиртів, не виявлено.

Відповідно до акту судово-імунологічного дослідження крові з трупа ОСОБА_15 № 176 від 25.09.97 року - кров останньої належить до групи О(І) з ізогемаглютиніном анти- А анти-В, а згідно з актом судово-імунологічного дослідження № 60 від 01.10.97 року - при дослідженні мазків і тампонів із вмістом ротової порожнини, піхви, прямої кишки з трупа ОСОБА_15 , сперматозоїди не виявлено.

З акту судово ветеринарного розтину від 29 вересня 1997 року убачається, що на тілі трупа собаки виявлено два вхідні отвори від куль.

Як стверджує акт експертизи №1-37 від 03 жовтня 1997 року, з таблицею до нього - кулі, що були вилучені з тіл ОСОБА_13 , ОСОБА_57 та їх собаки, є частинами пістолетних патронів "Браунінг" кал. 7,65 мм і могли бути стріляні з пістолетів "Зауер" моделей 1913 року та 1930 року кал. 7,65 мм або з пістолету-кулемету "Скорпіон" кал. 7,65 мм виробництва Чехословаччини, стволи яких мають середній ступінь зносу. Кулі мають калібр 7,65 мм. Кулі, що надійшли на експертне дослідження стріляні з одного й того ж екземпляру зброї.

Суд також проаналізував:

- висновок експерта №133 МК від 14 листопада 1997 року, з додатками до нього, відповідно до якого, на спортивній куртці від трупа гр-на ОСОБА_13 виявлено 3 пошкодження лицевої тканини і 2 підкладки в нижній третині правої поли та 1 пошкодження лицевої тканини і накладки в нижній третині лівої поли, які збігаються між собою в шарах тканин поли і спричинені не більш як двома мідневмісними оболонковими кулями, випущеними з вогнепальної зброї.

Локалізація та характер пошкоджень на куртці свідчить про неодноразове проходження кулі зліва направо дещо зверху вниз через одинарну і завернуту на лицеву поверхню складку обох шарів поли з наступним домиком лицевого шару тканини на правій полі та про напрям руху кулі зсередини назовні і дещо справа наліво на лівій полі.

Яких-небудь сторонніх накладань засохлої крові, елементі м`яких тканин і додаткових факторів пострілу зерен пороху та їх залишків, кіптяви, слідів дії полум`я і газів в зоні вищеописаних пошкоджень не виявлено.

Всі вищезгадані особливості вказують на те, що в момент утворення пошкоджень на куртці кулі спочатку контактували з курткою, а потім з тілом, при розстібнутих полах, які змінювали своє положення.

Вищевказане пошкодження правої поли куртки збігається з відповідним тілесним ушкодженням обхідним вогнепальним отвором правої половини живота потерпілого.

Даних щодо відповіді про збігання пошкодження лівої поли куртки з яким-небудь тілесним ушкодженням, експертиза одягу не має. На інших представлених предметах одягу пошкоджень вогнепального характеру не виявлено;

- висновок експерта №134 МК від 14 листопада 1997 року, з додатками до нього, відповідно до якого на сукні від трупа гр-ки ОСОБА_15 виявлено 10 вогнепальних кульових отворів, спричинених не менш як 3-ма пocтpiлами мідневмістних куль: N1 /вихiдне/ та №2 /вхідне/в нижній половині зовнішньої поверхні правого рукава від одного пострілу з напрямом дії кулі спереду назад дещо зверху вниз; N3 /вхідне/ i NN 4,5,6 /вuxiдне - кількість пояснюється проходженням кулі через складку тканини/ в ділянці правого надпліччя від окремого пострілу з напрямом дії кулі ззаді наперед дещо знизу вверх і справа наліво: № 8/вихідне/ та №7/вхідне/ від іншого пострілу з напрямом дії кулі справа наліво дещо зверху вниз; №9/вuхідне/ та. № 10/вхідне/ від пострілу з напрямом дії кулі зверху вниз спереду назад і дещо справа наліво.

Bci вищевказані пошкодження сукні збігаються з відповідними тілесними ушкодженнями, за винятком пошкоджень № 9,10, які могли утворитися як від ізольованого окремого пострілу без нанесення тілесного ушкодження в ділянці лівого плечового суглобу, так від кулі, заподіявшої пошкодження сукні №№ 7,8, при проходженні через складку тканини. На інших представлених предметах одягу пошкоджень вогнепального характеру не виявлено,

- висновок експерта №120 від 16 жовтня 1997 року, згідно якого кров з трупа ОСОБА_13 відноситься до групи А(ІІ) анти-B.

Кров з трупа ОСОБА_15 відноситься до групи O(І) анти-А анти-В.

У плямах бурого кольору, розташованих на правій торцевій поверхні м`якої частини від дивана, знайдено кров людини групи A(II) анти-В. Можна припустити, що кров у цих плямах могла походити від будь-якої особи (осіб) з такою ж групою крові, у тому числі i від пoтepпілого ОСОБА_13 ,

- висновок експерта №125 від 13 жовтня 1997 року, відповідно до якого, кров з трупа ОСОБА_13 відноситься до групи А(ІІ) анти-B.

Кров з трупа ОСОБА_15 відноситься до групи O(І) анти-А анти-В.

У зішкрябі речовини темно-бурого кольору, вилученої з підлоги в їдальні знайдено кров собаки. У змивах та зішкрябах речовини темно-бурого кольору, вилучених з плям коло дверей на першому, та з краплі в холі на другому поверсі будинку, знайдено кров людини групи O (І) анти-А анти-В.

Можна припустити, що ця кров могла походити від будь якої особи (осіб) з такою ж групою крові, у тому числі і від потерпілої ОСОБА_15 .

У змивах та зішкрябах речовини бурого та коричневого кольорів, вилучених з підлоги біля ОСОБА_13 та в холі біля стіни під годинником на першому поверсі будинку, знайдено кров людини групи А(II) анти-В.

Можна припустити, що кров у цих плямах могла походити від будь-якої особи (осіб) з такою групою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_13 ,

- висновок експерта №124 від 13 жовтня 1997 року, відповідно до якого кров з трупа ОСОБА_13 відноситься до групи А(ІІ) анти-B. Кров з трупа ОСОБА_15 відноситься до групи O(І) анти-А анти-В. У плямах бурого та світло-коричневого кольорів, розташованих на внутрішнім та зовнішнім поверхнях дна, зовнішній поверхні торцевої частини підстилки виявлено кров людини групи А (ІІ) анти В.

Можна припустити, що кров у цих плямах могла походити від будь якої особи (осіб) з такою ж групою крові, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_13 ,

- висновок експерта №123 від 13 жовтня 1997 року, згідно якого кров з трупа ОСОБА_13 відноситься до групи А(ІІ) анти-B. Кров з трупа ОСОБА_15 відноситься до групи O(І) анти-А анти-В. У плямах та помарках бурого та темно - коричневого кольорів, розташованих на передній поверхні одіяла, виявлено кров людини групи А (ІІ) анти В. Можна припустити, що кров у цих плямах могла походити від будь якої особи (осіб) з такою ж групою крові, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_13 ,

- висновок експерта №121 від 26 листопада 1997 року, відповідно до якого кров з трупа ОСОБА_13 відноситься до групи А(ІІ) анти-B. Кров з трупа ОСОБА_15 відноситься до групи O(І) анти-А анти-В. На шкарпетках та трусах, які належали потерпілій ОСОБА_15 , плям та помарок, подібних на кров, не виявлено. У плямах світло-коричневого, бурого та темно-бурого кольорів, розташованих на задній поверхні рейтузів; передній та задній поверхнях комбінації; передній поверхні правого та лівого рукавів, та спинці плаття; середній частині лівої чашечки та задній поверхні бюстгальтера, які належали потерпілій ОСОБА_15 , виявлено кров людини, яка відноситься до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В. Можна припустити, що кров у цих плямах могла походити від пoтepпілої ОСОБА_15 ,

- висновок експерта №122 від 02 грудня 1997 року, згідно якого кров з трупа ОСОБА_13 відноситься до групи А(ІІ) анти-B. Кров з трупа ОСОБА_15 відноситься до групи O(І) анти-А анти-В.

У плямах та помарках темно-бурого кольору, розташованих на передній та задній поверхнях лівого рукава куртки від спортивного костюма, який належав ОСОБА_13 , виявлено кров людини, яка відноситься дo групи O(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В.

Можна припустити, що кров у цих плямах та помаркax могла походити від будь-якої особи (oci6) з такою ж групою крові, у тому числі і від потерпілої ОСОБА_15 .

У плямах та помарках бурого, темно-бурого та коричневого кольорів, розташованих на передній та задній поверхнях лівого рукава куртки від спортивного костюма, трусах, шкарпетках, які належав ОСОБА_13 , виявлено кров людини, яка відноситься дo групи А(ІІ) анти-B.

Можна припустити, що кров у цих плямах та помаркax могла походити від потерпілого ОСОБА_13

- висновок експерта №77 від 16 жовтня 1997 року, відповідно до якого кров з трупа ОСОБА_15 відноситься до гpyпи O (I) анти-А анти-В ізосерологічної системи ABO. При дослідженні піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої ОСОБА_15 (об.1) знайдено кров, клітини багатошарового плоского епітелію жіночої генетичної cтaттi та мікрофрагменти епідермісу i пухкої сполучної тканини.

Категорично статеву приналежність крові встановити не вдалося через невелику кількість та деструктивні зміни у лейкоцитах, але відсутність у жодному з них У-хроматину дозволяє припустити їх належність жінці. Серологічним дослідженням даних об`єктів визначено антиген H системи ABO. У піднігтьовому вмісті її лівої руки (об.2) знайдено кров, клітини багатошарового плоского епітелію жіночої генетичної статі, мікрофрагменти гладкої м`язевої та нервової тканини.

Визначити статеву приналежність крові не вдалося через малу кількість лейкоцитів.

При серологічному дослідженні даного об`єкту виявлено антиген Н системи ABO. Результати проведеного дослідження не виключають можливого походження даних клітинних елементів від потерпілої ОСОБА_15 . Виявлення піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_15 (об.2) мікрофрагментів нервової тканини може свідчити про травматичне походження останньої за рахунок ушкодження головного мозку,

- висновок експерта № 86 від 16 жовтня 1997 року, відповідно до якого кров з трупа ОСОБА_13 відноситься до гpyпи А (ІI) анти-В ізосерологічної системи AB0.

При дослідженні піднігтьового вмісту правої руки потерпілого ОСОБА_13 (об.1) знайдено кров та поодинокі епітеліальні клітини чоловічої генетичної статі, мікрофрагменти кровоносних судин та виявлено антиген А. системи АВ0. У піднігтьовому вмісті його лівої руки (об.2) знайдено кров, мікрофрагменти сполучної тканини людини та виявлено антиген А системи АВ0.

Статеву приналежність крові та клітин встановити не представляється можливим в зв`язку з відсутністю та недостатньою кількістю клітин, придатних для цитологічного обліку.

Оцінюючи отримані дані та співставляючи їх з групою крові потерпілого можна зробити висновок, що кров та інші тканини у піднігтьовому вмісті ОСОБА_13 могла походити від чоловіка (особи), в крові якого міститься антиген А, в тому числі за рахунок самого потерпілого.

Як стверджує висновок експерта №136 від 17 квітня 1998 року, з додатками до нього, відповідно до якого два сліди пальців рук, виявлені при огляді місця події факту вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_15 в будинку по АДРЕСА_2 , яке мало місце з 20 по 21 вересня 1997 року, залишені середніми пальцями правої та лівої рук ОСОБА_22 . Решта два сліди пальців рук залишені не ОСОБА_22 , ОСОБА_58 , ОСОБА_26 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_17 , ОСОБА_62 , ОСОБА_12 , ОСОБА_63 , ОСОБА_29 , ОСОБА_27 , а іншою особою (особами).

Суд дослідив:

- висновок експерта №1-1236/12 від 09 серпня 2012 року, відповідно до якого, виходячи із виявлених пошкоджень на нерухомих перешкодах (паркетне покриття підлоги та радіатор опалення із його декоративною решіткою), стріляючий, вірогідно знаходився біля тильної стіни холу першого поверху буднику, на відстаю 175 см від правого ближнього кута холу, біля дверей які ведуть у нього і стрільба велася, ймовірно у напрямку лівої бічної стіни та лівого дальнього кута холу, після чого він зміщувався на відстань 164 см вперед на ліво від цього місця, до лівої бічної стіни холу, на відстань 111 см від лівого ближнього його кута і стрільба велася, ймовірно у напрямку протилежної стіни від входу та правого дальнього кута холу.

Точно визначити напрямок польоту куль до зустрічі з перешкодою та місця перебування стріляючого, не видається можливим з причин вказаних у дослідницькій частині висновку експерта.

Встановити місце розташування стріляючого по відношенню до гр. ОСОБА_13 та його дружини гр. ОСОБА_15 , не видається можливим, так як напрямки ранених каналів вказують, що в момент проведених пострілів у ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , дульний зріз зброї був спрямований у різні поверхні тіл, що свідчить про неодноразову зміну положення і пози потерпілих відносно дульного зрізу зброї.

- висновок експерта (додаткова експертиза за матеріалами кримінальної справи) №45 від 07.09.1998 року, згідно якого на підставі додаткової судово-медичної експертизи за матеріалами кримінальної справи № 164273 по факту вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , вивчення протоколу огляду місця події та наданого відеозапису огляду місця події, враховуючи відомі обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, викладено наступні висновки: визначення давності смерті за ступінню вираженості трупних явищ, зокрема - розвитком трупних плям, немає чітко виражених часових границь у зв`язку з тим, що динаміка їх залежить від багатьох внутрішніх і зовнішніх факторів (вгодованості людини, наявності чи відсутності одягу, кількості та стану крові в трупі, температури навколишнього середовища тощо).

Відома лише загальна закономірність, чим менша ступінь розвитку трупних плям, тим у менших числових границях можна визначити давність настання смерті (наприклад, при стадії гіпостазу - 2-3 години, при стадії стазу - 6-8-12 годин, при стадії імбібіції, але відсутності ознак гниття - 12-24 і більше годин).

У зв`язку з тим, що трупні плями у ОСОБА_64 в момент дослідження їх трупів у морзі знаходилися уже в стадії імбібіції, обгрунтованим буде вважати давність настання їх смерті в межах приблизно 36-48 годин до розтину трупів. Більш точно установити давність настання їх смерті неможливо.

Поєднання даних огляду місця події, судово-медичної експертизи трупів, балістичної експертизи та інших відомостей з матеріалів справи дає підставу вважати, що смерть ОСОБА_13 та ОСОБА_15 настала практично одночасно, на місці виявлення їх тіл.

Це підтверджується особливостями кульових поранень в обох потерпілих із руйнуванням життєво важливих структур головного мозку; відсутністю слідів, які б могли вказувати на переміщення кого-небудь з них після заподіяння частини ушкоджень на будь-яку відстань (вертикальних потьоків крові на тілі і одязі, доріжок крапель крові на підлозі помешкання тощо); розташуванням трупів на місці події, характеристиками слідів крові та ушкоджень від куль на навколишніх предметах, котрі досить переконливо свідчать про одночасне смертельне ураження ОСОБА_13 та ОСОБА_15 серією пострілів (не менше як 11) із одного екземпляру автоматичної зброї калібру 7.65 мм, яким міг бути пістолет-кулемет «Скорпіон» виробництва Чехословаччини.

Враховуючи визначений в процесі слідчих дій і балістичної експертизи вид зброї та відсутність таких відомостей на час первинної експертизи трупів ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , слід вважати недостатньо обгрунтованою думку експертів у Висновках за №№ 568 і 569 про те, що поранення голови кожного з них з ушкодженням головного мозку було заподіяне останнім. Численність поранень на обох тілах, переважна спрямованність ранових каналів справа наліво на трупах, розташування частини вхідних отворів у вигляді ланцюжків із віялоподібним розходженням ранових каналів, належність вилучених із трупів та з місця події куль до одного екземпляра зброї свідчать про застосування автоматичної зброї, а отже - про ураження Качоровського і ОСОБА_65 чергою (чергами) пострілів у дуже короткий проміжок часу, що позбавляє змоги визначити черговість поранень у кожного з них та взаєморозташування жертви і особи, котра стріляла в неї, на момент кожного з пострілів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що жоден із досліджених висновків експертів та медичних документів, не містить висновків щодо причетності ОСОБА_12 до кримінального правопорушення, зокрема відбитки пальців, сліди взуття, ДНК-матеріал відсутні або не належать обвинуваченому ОСОБА_12 ..

Судом також дослідив:

- протокол відтворення обстановки і обставин події від 29 червня 1998 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_66 розказала та відтворила відомі їй обставини, а саме: у суботу, 20 вересня 1997 року, приблизно в обідній час, точніше не пригадує, вона зайшла разом з своєю сестрою ОСОБА_67 до свого чоловіка на роботу, на територію гаражів по вулиці Листопадовій у місті Тернополі, так як разом з ним вони мали їхати додому у село.

Її чоловік ремонтував на території гаражів автомобіль "Volkswagen", який стояв біля дверей передостаннього гаража, якщо рахувати від вулиці Листопадової.

Свідок ОСОБА_66 вказала це місце. Вона і її сестра пробули там біля 15 хвилин, поки її чоловік помився і переодівся, після чого вони втрьох пішли на автобусну станцію, звідки поїхали додому у село.

Вона пригадує, що на території гаражів Національного банку України, біля лівої бокової стіни будинку №3а по вулиці Листопадовій, якщо стояти обличчям до фасаду цього будинку, стояв автомобіль "Волга", конкретної моделі і його номерів вона не пригадує.

Свідок ОСОБА_66 вказала це місце. Біля нього і у ньому нікого не було, кому належить цей автомобіль, вона не знає. Пригадує, що цей автомобіль "Волга" був або сірого, або жовтого кольору, але не чистого білого це вона пам`ятає добре. Більш детальних ознак цього автомобіля вона не пригадує. Більше того, у цей день на території гаражів автомобілів "Волга" білого кольору вона не бачила. Ворота гаражів у той час, поки вона там була, залишалися відкритими.

На території гаражів стояло багато різних машин: вона пригадує, що був мікроавтобус з сиреною, легкові автомобілі, в основному іномарки, але детально описати їхні моделі і кольори вона зараз не може, хоча пам`ятає, що іншої "Волги", крім тої, що стояла біля стіни, вона не помітила. Тa "Волга" запам`яталася їй тому, що стояла першою біля воріт.

- протокол відтворення обстановки і обставин події від 27 травня 1998 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 у суботу 20 вересня 1998 року з 09 до 17 години ніс службу по охороні гаражів Управління НБУ в області по вул. Листопадовій.

Автомобіль «ГАЗ-3102» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , на якому їздив ОСОБА_12 , йому знайомий, бо водій паркував цей автомобіль на стоянці автомобілів УНБУ в області по вул. Листопадовій, яку він охороняє.

На протязі літа-початку осені 1998 року, тобто останні кілька місяців до 20 вересня 1998 року, ОСОБА_12 паркував зазначений автомобіль на одному місці на території внутрішнього двору, біля лівої бокової стіни будинку. У суботу 20 вересня 1998 року з 9 до 17 цього автомобіля на території не було.

- протокол очної ставки від 02.02.1998 року між ОСОБА_68 та ОСОБА_12 , під час якої ОСОБА_21 наполягав, що його машина «Волга» білого кольору в ніч з 20 на 21.09.1997 року стояла на території гаражів НБУ, а ОСОБА_69 зазначав, що не бачив її.

- протокол обшуку від 23 вересня 1997 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_12 , під час якого було вилучені речі, та які згідно розписок від 23.09.1997 року та 13.10.1997 року повернуті ОСОБА_12 ..

Проаналізувавши вказані протоколи відтворення, очної ставки, обшуку, в них відсутні відомості, які б вказували на вчинення ОСОБА_12 інкримінованого йому злочину, а речі, які вилучені в ОСОБА_12 за ідентифікуючими ознаками неможливо прив`язати до речей, які були викрадені у потерпілого ОСОБА_23 , оскільки відсутній їх перелік у обвинувальному акті.

Суд проаналізував письмові документи:

- рапорт чергового Тернопільського РВ УМВСУ лейтенанта поліції ОСОБА_70 від 21 вересня 1997 року, відповідно до якого 21.09.1997 року в 16 год. 25 хв. поступило повідомлення про те, що в господарстві житлового будинку громадянина ОСОБА_13 , який проживає в с.Підгороднє Тернопільського району, виявлено два трупи, якими являються: ОСОБА_13 , 1948 року народження, ОСОБА_15 , 1934 року народження,

- рапорт ОСОБА_71 , згідно з яким, при проведенні опитування жителів с.Підгороднє, 22.09.1997 року ОСОБА_72 повідомив, що о 21 год. 00 хв. 22 год. 00 хв. 20.09.1997 року, по вул. Тернопільській, 1, чув звук буксування транспортного засобу, який характерний саме автомобілю «Волга»,

- рапорт заступника начальника ВКР Тернопільського РВУМВСУ майора поліції ОСОБА_20 від 07 квітня 1998 року, відповідно до якого громадянин ОСОБА_73 повідомив, що в одній із компаній ОСОБА_13 розповідав про майбутній молокозавод. Одночасно ОСОБА_13 вимовився відносно свого племінника ОСОБА_12 , що він безграмотний, не вміє працювати з працівниками фірми і тому його «ноги» на території заводу не буде.

В подальшій розмові стало відомо, що між ОСОБА_74 і ОСОБА_13 в палаті лікарні №3, де перебував на стаціонарному лікування ОСОБА_74 , відбулася сварка, під час якої ОСОБА_74 звернувся до ОСОБА_12 з такими словами «що мене також хочеш вбити?»,

- рапорт заступника начальника ВКР Тернопільського РВУМВСУ майора поліції ОСОБА_20 від 20 листопада 1998 року, відповідно до якого громадянин ОСОБА_75 повідомив, що ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_14 мав декілька фірм в м. Київ, які були зареєстровані на підставних осіб і через які отримували великі суми грошей.

Крім того відомо, що коли потерпілий приїжджав з Києва, то привозив великі суми грошей і деяким близьким до себе особам із числа працівників фірми давав винагороду в сумі 200-300 гривень, а своєму племіннику ОСОБА_42 , якого неодноразово звільняв з фірми, з яким виникали часті сварки відносно роботи, давав гроші в сумі біля тисячі гривень. Однак, за що давав потерпілий ОСОБА_45 такі суми грошей невідомо. Можливо ОСОБА_38 догадувався або знав про наявність фіктивних фірм і шляхи отримання грошей, та щоб останній мовчав, не піднімав шуму, тому потерпілий давав йому гроші,

- лист начальника Тернопільського РВ УМСУ від 13.10.1997 року №4/5619, згідно якого оперативно-пошуковимим заходами встановлено, що хорошими товаришами, знайомими і родичами, які були вхожими в будинок потерпілого були: ОСОБА_76 , ОСОБА_14 , ОСОБА_77 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 ,

- лист начальника Тернопільського РВ УМСУ від 24.12.1997 року №4/6872, відповідно до якого оперативно-пошуковимим заходами встановлено, що потерпілий ОСОБА_13 у своєму будинку зберігав колекції орденів, золотих монет та інші коштовності,

- лист начальника ВДСО при ТМУ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_78 від 17.06.1998 року №20/448, відповідно до якого в період з 09:00 год. 20.09.1997 року по 09:00 год. 21.09.1997 року службу по охороні гаражів управління НБУ в Тернопільській області несли міліціонери ОСОБА_16 , ОСОБА_79 -

які жодним чином не вказують на вчинення ОСОБА_12 . Інкримінованого йому злочину.

Не вказують на причетність ОСОБА_12 до вчинення злочину досліджені документи ПП «Торговий дім «Баланс», що стосуються отримання кредиту в Тернопільській обласній дирекції АКБ «Укросоцбанк», документи, що стосуються діяльності ПП «Торговий дім «Баланс», зокрема акт ревізії цього підприємства, довідка щодо стану їх рахунків, документи стосовно утворення та придбання майна підприємства, статут, протоколи загальних зборів підприємства, баланси, звіти та інші документи стосовно фінансової діяльності підприємства.

Суд встановив, що згідно лікарського свідоцтва про смерть - ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок гострого захворювання геморагічного панкреонекрозу (крововилив у підшлункову залозу та її відмирання), що стверджує акт судово-медичного дослідження №577 від 16 серпня 2012 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зібрані стороною обвинувачення докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, не дозволяють довести винуватість ОСОБА_12 в суді поза розумним сумнівом, що є порушенням принципу презумпції невинуватості, визначеної ст. 17 КПК України.

Жодного прямого доказу, чи сукупності непрямих доказів, які б пов`язували обвинуваченого з умисним вбивством, судом не встановлено.

Суд правильно вказав, що жодним доказом, який став предметом безпосереднього дослідження судом, не підтверджено винуватість ОСОБА_12 у вбивстві двох осіб, тому фактичні дані, які відображені у показаннях ОСОБА_50 (протоколі допиту), не перебувають в об`єктивному зв`язку з іншими доказами в кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим суд першої інстанції правомірно не врахував показання ОСОБА_50 під час прийняття рішення у даному кримінальному провадженні, оскільки такі показання жодними іншими доказами, які були безпосередньо досліджені судом, не підтверджуються.

З урахуванням наведеного, жоден із наданих стороною обвинувачення належних та допустимих доказів, які були безпосередньо досліджені судом, не підтверджують причетність ОСОБА_12 до вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_15 і вичерпано можливості отримання таких доказів у передбачених законом межах.

Необґрунтованими є твердження апелянта, що вина ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується висновком експертизи №45 від 07.09.1998, відповідно до якого одночасне смертельне ураження ОСОБА_13 та ОСОБА_15 серією пострілів з одного екзембляру автоматичної зброї калібру 7.65 мм, висновком експерта №1-1236/12 від 09.08.2012, відповідно до якого встановлено місцерозташування стріляючого, тобто був один стріляючий по відношенню до ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , який використав при цьому один вид зброї, при цьому вказуючи, що ОСОБА_12 мав навички користуватися зброєю та дозволи на зброю, що підтверджують дані проведеного обшуку по місцю його проживання та в нього були вилучені, окрім іншого, ніж, цінні монети, золоті вироби, що являються викраденими з домоволодіння ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , зауважуючи, що дружина обвинуваченого зазначала, що золотих виробів, монет, орденів, ножів обвинувачений вдома не мав.

Такі доводи апелянта були предметом розгляду суду першої інстанції та суд дійшов правильного висновку, що жоден з висновків експертиз не містить висновків щодо причетності ОСОБА_12 до кримінального правопорушення, зокрема відбитки пальців, сліди взуття, ДНК- матеріал відсутні або не належать обвинуваченому, а речі, які вилучені в ОСОБА_12 за ідентифікуючими ознаками неможливо прив`язати до речей, які були викрадені у потерпілого ОСОБА_13 , оскільки конкретного переліку викрадених у потерпілого речей, в обвинувальному акті не зазначено.

Окрім того, посилання апелянта, що дружина обвинуваченого ОСОБА_80 зазначала, що чоловік зберігав вдома ніж, цінні монети і золоті вироби, які були знайдені під час обшуку у ОСОБА_12 - є лише припущеннями сторони обвинувачення, що вони викрадені з домоволодіння ОСОБА_13 ..

Апелянт посилається, що винуватість ОСОБА_12 підтверджується протоколом відтворення обстановки і обставин події від 27.05.1998 із свідком ОСОБА_16 , його показання у суді, протоколами допиту свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_36 , ОСОБА_40 , зі змісту яких убачається, що обвинувачений ОСОБА_12 користувався автомобілем Волга білого кольору та паркував його на стоянці автомобілів УНБУ по вул. Листопадовій, проте в ніч вбивства цього автомобіля на стоянці не було, а свідок ОСОБА_81 вказав, що близько 01:30 21.09.1997 прокинувся від гучного реву мотора та побачив у вікні на вулиці Тернопільській автомобіль Волгу 31 білого кольору, який їхав в сторону Тернопільської траси.

Суд першої інстанції, дослідивши вказані докази правильно вказав, що вони не підтверджують факту участі обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні вбивства двох осіб, як і не підтверджують його винуватість досліджені протоколи допитів потерпілого ОСОБА_17 та ряду свідків, які були оголошені в суді, у зв`язку із смертю останніх та показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , допитаних у суді.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта, що суд не в повній мірі виклав покази свідка ОСОБА_20 , оскільки під час апеляційного перегляду, таких обставин не встановлено. Зі змісту показів свідка ОСОБА_20 вбачається, що проводив оперативно-розшукові заходи, опитував свідків, зі слів яких вбачався факт непорозуміння між ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , було встановлено, що в будинку була собака, яка підпускала тільки близьких людей, що і відображено у вироку, а те, що на його думку ОСОБА_12 може бути причетний до злочину, не вказує на неповноту змісту показів свідка та жодним чином не вказують на винуватість ОСОБА_12 ..

Посилання сторони обвинувачення на те, що свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 вказували, що потерпілий ОСОБА_13 тримав у домогосподарстві собаку породи доберман, яка агресивною була до чужих, тому в будинок в ніч вбивства могли зайти лише близькі люди, зокрема обвинувачений ОСОБА_12 , то такі твердження є лише припущеннями, оскільки жодними доказами не підтверджені. Окрім того, відповідно до листа начальника Тернопільського РВ УМСУ від 13.10.1997 року №4/5619, оперативно-пошуковимим заходами встановлено, що хорошими товаришами, знайомими і родичами, які були вхожими в будинок потерпілого були: ОСОБА_76 , ОСОБА_14 , ОСОБА_77 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 ..

Необґрунтованими є посилання апелянта на неповноту судового розгляду, зазначаючи, що судом першої інстанції не були допитані всі свідки, оскільки суд викликав свідків протягом досить тривалого часу, сприяв прокурору у їх виклику в судові засідання та було встановлено, що деякі свідки померли, а інших не встановлено їх місце проживання, тому суд правомірно, заслухавши думку всіх учасників провадження, виключив з числа доказів тих свідків, які не допитані, явку яких прокурор не забезпечив в судові засідання, та завершив розгляд, оскільки вичерпана можливість забезпечення явки цих свідків в судові засідання та їх допиту, а подальше відкладення розгляду справи порушує розумні строки розгляду справи та право обвинуваченого на справедливий суд.

Безпідставними є твердження апелянта, що суд не оцінив письмових доказів в сукупності з показаннями свідків, висновками судових експертиз, оскільки суд у вироку чітко вказав, що з досліджених судом доказів лише показання свідка ОСОБА_50 могли би вказувати на наявність в діях ОСОБА_12 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, проте його показання жодними іншими доказами не підтверджені. Жодного прямого доказу чи сукупності непрямих доказів, які б пов`язували обвинуваченого з умисним вбивством, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, на всі доводи сторони обвинувачення суд дав вичерпні відповіді.

За таких обставин, судом першої інстанції правильно встановлено, що стороною обвинувачення не доведено, за викладених в обвинувальному акті обставин, що ОСОБА_12 вчинив вбивство ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року Про виконання судами України законодавства і постановлення вироку, при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року (справа № 159/3738/16-к) обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Оскільки стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, вчинення обвинуваченим ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ст. 22 КПК України, зберігаючи неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши, надані докази, давши їм належну оцінку, прийшов до правильного висновку про виправдування ОСОБА_12 за п.1 ч.2 ст. 115 КК України, в якому він обвинувачується.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним, обґрунтованим, який слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2025 року, яким ОСОБА_12 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді