Провадження № 1-кп/638/1165/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000258 від 17 лютого 2023 року з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у званні «старший солдат», із середньо-спеціальною освітою, який не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18.01.2019 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 122 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 02.03.2020 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.05.2022, умовно-достроково, невідбутий строк 3 місяці 5 днів;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, на шлях виправлення не став, та знов скоїв аналогічний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 15 лютого 2023 року, приблизно о 20:27 годині, у період дії воєнного стану в Україні, який введено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами), знаходячись в гостях у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу потерпілого ОСОБА_5 , взяв його мобільний телефон «Motorola Moto E4», вийшов з будинку та, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, за відсутності власника майна та сторонніх осіб, впевнившись що його дії залишаться непоміченими потерпілим та іншими особами, за допомогою додатка «Приват24», який був встановлений на вищевказаному телефоні потерпілого, заздалегідь знаючи пароль доступу до додатку «Приват24», що прив`язаний до банківського рахунку потерпілого, перевів кошти в сумі 17889 грн. з банківського рахунку НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» що належить потерпілому ОСОБА_5 , на власну картку № НОМЕР_3 АТ «Райффайзен Банк», чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, в подальшому розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення. Повідомив суду, що повністю відшкодував потерпілому заподіяну ним шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 надав заяву, в якій зазначив, що майнову шкоду обвинувачений йому відшкодував у повному обсязі, у зв`язку з чим претензій майнового та іншого характеру він до обвинуваченого не має, просив суд суворо обвинуваченого не карати, призначивши покарання з іспитовим строком.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винними себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні.

Оскільки обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, учасником бойових дій, неодружений, осіб на утриманні не має, на диспансерному обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецедив злочинів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, беручи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, та однієї обставини, яка обтяжує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого правопорушень, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, позицію потерпілого, який не має до обвинуваченого будь-яких претензій, та просив суворо не карати обвинуваченого, думку прокурора, яка вважали за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, із застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ч. 1, 2 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід до обвинуваченого та інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, проходження служби; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Вирок може бути оскаржений, за винятком заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1