Справа № 487/7317/25
Провадження № 1-кс/487/4397/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївсткій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000259 від 01.03.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва звернувся зі скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , у якій просив скасувати постанову слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївсткій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000259 від 01.03.2025

Вимоги скарги мотивовані тим, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Так постанова слідчого прямо суперечить преюдиційним фактам, встановленим судом, так як постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.03.2025 року факт вчинення ОСОБА_6 фізичного насильства щодо ОСОБА_4 вже було доведено, тому слідчий не мав права ігнорувати цей преюдиційний факт і був зобов`язаний розслідувати його в рамках кримінального провадження за ознаками хуліганства. Вказував, що заявник у заяві вказував на вчинення хуліганських дій із застосуванням спецзасобу газового балончика та насильства. Але слідчий проігнорував цю заяву, не зареєстрував її і не розслідував, що є грубим порушенням принципу всебічності розслідування.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути скаргу за відсутності скаржника та її представника, просив скаргу задовольнити.

Представник Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області в судовому засіданні був відсутній, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого під час розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000259 від 01.03.2025 слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувало кримінальне провадження №0000259 від 01.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

З витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000259 вбачається, що 01.03.2025 до Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області надійшла ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.02.2025 року, справа №487/977/25, провадження №1-кс/487/1442/25 про зобов`язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 щодо порушення недоторканості житла.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.02.2025 року зобов`язано уповноважену особу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_4 про вчинення злочину від 03.02.2025.

Постановою слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 19.06.2025 року кримінальне провадження № 0000259 від 01.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в у встановленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчими проведено ряд слідчих дій. Проте, слідчий суддя вважає, що слідчі під час розслідування кримінального провадження не вичерпали можливості щодо збирання та дослідження доказів та не провів усіх необхідних слідчих дії.

Так, на момент винесення постанови про закриття кримінального провадження органом досудового розслідування не проведено необхідних слідчих дій, а саме не було допитано ОСОБА_6 , не досліджено та не долучено до матеріалів кримінального провадження постанову Заводського районного суду м. Миколаєва про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності та не вжито в необхідній мірі процесуальних заходів, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення - це викладення слідчим або дізнавачем у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий чи дізнавач приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого чи дізнавача діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії. та осіб, на неправомірні дії яких вказував заявник з заяві про злочин. Крім того, в ході проведення досудового розслідування слідчим надано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій. Проте в матеріалах справах відсутні дані про виконання вищевказаного доручення.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то постанова має містити детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, ці обставини мають бути перевірені слідчим і їм має бути надана належна правова оцінка.

В порушення вимог ст.110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Окрім цього, в резолютивній частині постанови не вказано в чиїх саме діях відсутній склад кримінального правопорушення.

В той же час, КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи усі ці обставини перевірені та їм надана належна правова оцінка.

Постанова про закриття кримінального провадження від 19.06.2025 не містить детального викладу усіх обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі, а тому слідчий суддя вважає не дотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимог ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з чим вона є невмотивованою та передчасною, не відповідає вимогам ст. 284 КПК України, та у відповідності до вимог ст. 307 КПК України, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Також у своїй скарзі скаржник просить поновити строк, посилаючись на те, що про закриття кримінального провадження заявнику та його представнику стало відомо з листа слідчого від 26.09.2025, а копію постанови сторони так і не отримали.

Згідно з ч. 1 ст. 117 Кримінального процесуального кодексу України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне поновити пропущений строк, встановлений для подання скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000259 від 01.03.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1