Справа № 752/9589/25
Провадження №: 1-кп/752/1872/25
У Х В А Л А

18.09.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0003538 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , який був підключений за допомогою ВКЗ,

встановив:

прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб обвинуваченому ОСОБА_3 з визначенням розміру застави, яке подала в письмовому вигляді з наведенням мотивів та підстав.

Захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки ризики прокурором не доведені, всі свідки і потерпіла допитані, ризики зменшились, вважає за можливе обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема, ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На переконання суду, прокурором було доведено, що ризики, які були встановлені раніше, продовжують існувати, зокрема, переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії». Крім того, наявність вказаного ризику підсилюється і наявністю військового стану в Україні та ряду тимчасово окупованих територій, які не підконтрольні органам державної влади.

Слід вказати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою.

Таким фактором у цьому кримінальному провадженні є, зокрема, той факт, що незважаючи на попередню судимість обвинуваченого за вчинення злочину проти власності, останній знову обвинувачується у вчиненні подібного злочину через незначний проміжок часу після звільнення із місця позбавлення волі, а тому існує ризик того, що ОСОБА_3 , крім вжиття заходів спрямованих на переховування від суду, також може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Крім того, суд враховує обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність даних про наявність стійких соціальних зв`язків, офіційного джерела доходів та постійного місця проживання, а також відсутність даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що на даний час немає обґрунтованих підстав вважати, що зникли ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, на даному етапі не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать його належну поведінку. На переконання суду, раніше обраний та продовжений запобіжний захід є обґрунтованим та співмірним пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченню, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним.

На підставі ст. 182 КПК України суд вважає за можливе визначити заставу у вигляді 65 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка буде забезпечувати виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 177,178, 183 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) діб до 14.11.2025 року включно.

Строк продовження існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обчислювати з 18.09.2025 року.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у вигляді 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 196 820 грн 00 коп. (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва згідно порядку визначеного ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2025 року у справі 752/9589/25 відносно ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити в СІЗО.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1