Провадження 1-кп/185/1686/25
В И Р О К

іменем України

09 грудня 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001803 від 15 жовтня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працює, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

03 березня 2020 року вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки; Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2021 року, скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; звільнений 29.05.2024 року із Синельниківської виправної колонії по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за таких обставин.

14 жовтня 2025 року приблизно о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_3 перебував у приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Під час спільного перебування, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав словесно ображати ОСОБА_7 , хапати її за волосся та поводитися зухвало, чим спричинив конфліктну ситуацію. У цей момент ОСОБА_6 , маючи намір заступитися за ОСОБА_7 та припинити протиправні дії ОСОБА_3 , підійшов до нього, однак останній, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, сформував злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Цього ж дня, приблизно о 18 годині 25 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, цілеспрямовано та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, тримаючи в правій руці металевий ніж типу «метелик», завдавав ударів в область грудної клітини спереду ОСОБА_6 , який стояв до нього обличчям, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пораненням серця утворилося від дії плаского предмета, що володів колючо-ріжучими властивостями та таким предметом могло бути лезо ножа за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Відповідальність за кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_3 , визнається винуватим передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.

Позиції сторін кримінального провадження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено в обвинувальному акті вірно. Пояснив, що за місцем свого проживання, перебуваючи у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння завдав потерпілому два удари ножем типу «метелик», який тримав у правій руці, спрямовані в ліву грудну ділянку. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, у зв`язку з тим, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Цивільний позов відсутній.

Відповідно до положень ст. 325 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_6 , оскільки всі обставини кримінального провадження можливо з`ясувати без його участі у судовому засіданні.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Крім вищезазначених показань обвинуваченого, вина ОСОБА_3 , у спричиненні потерпілому ОСОБА_6 , умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння також підтверджується іншими доказами наданими стороною обвинувачення та безпосередньо дослідженими судом.

Відповідно до рапорту помічника чергового Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області, 14.10.2025 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 47263 від 14.10.2025 про те, що 14.10.2025 о 20:35 за адресою: АДРЕСА_1 , невідомий наніс ножове поранення військовому віком 33 роки, куди саме заявниця не знає, не притомний, заявниця на питання не реагує, кинула слухавку. (к.п. арк. 21).

Згідно з протоколом обшуку від 15.10.2025 з додатками (фото таблиця та відеозапис) із застосуванням безперервного відеозапису ходу їх проведення (які відтворено в судовому засіданні), за участю спеціаліста ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , у присутності понятих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , у коридорі на кухонному столі виявлено розкладний ніж типу метелик зі слідами «РБК» упаковано до п/к. У прихожій кімнаті на підлозі виявлено сорочку зі слідами РБК, яка належить ОСОБА_6 , упаковано до п/к. На ліжку виявлено чоловічу сумку, яка належить ОСОБА_6 та мобільний телефон червоного кольору, які вилучаються до п/к. (к.п. арк. 22-37).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 13.11.2025 з додатком (відеозапис) із застосуванням безперервного відеозапису ходу їх проведення (які відтворено в судовому засіданні), за участі захисника ОСОБА_5 , статиста ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 розповів, що 14.10.2025 він спав у спальній кімнаті вищезазначеного будинку, як приблизно о 18 годині почув, як хтось вломився до будинку, коли вийшов з кімнати, то побачив малознайомого ОСОБА_12 , якого знав 4 дні. В цей час між останніми виникла сварка. ОСОБА_3 зазначає, що був в алкогольному сп`янінні, тому як напередодні вживав алкогольні напої. Також в будинку була знайома підозрюваного ОСОБА_13 зі своєю донькою, але в цей момент вона залишила приміщення будинку. Далі підозрюваний прохав ОСОБА_12 залишити будинок, однак він не реагував і в той час, як ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_3 то підозрюваний дістав з кишені ніж-метелик та завдавав удар потерпілому. Далі підозрюваний ОСОБА_3 на статисті відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень, а саме коли він стояв обличчям до статиста, то він дістав з кишені ніж та два рази, завдавати удар в область грудної клітини статиста ліворуч. (к.п. арк. 49-51).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 19.11.2025 з додатком (відеозапис) із застосуванням безперервного відеозапису ходу їх проведення (які відтворено в судовому засіданні), за участі потерпілого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні будинку за АДРЕСА_1 розповів, що 14.10.2025 близько 18:00 години, він перебував у свого знайомого, на ім`я ОСОБА_14 по вулиці Рєпіна, як в цей час прийшла його знайома подруга, на ім`я ОСОБА_13 разом зі своєю донькою ОСОБА_15 почала скаржитися на ОСОБА_3 , в якого вона тимчасово мешкає, а саме говорити, що він її ображав нецензурно висловлювався на її адресу. Далі, приблизно о 18:10 год ОСОБА_13 з ОСОБА_16 вирішили піти назад. Я запропонував їх провести. Коли ми прийшли до будинку, то двері були закриті. До нас підійшов батько ОСОБА_16 та штовхнув двері й вони відчинилися. ОСОБА_13 з ОСОБА_16 зайшли до приміщення будинку, коли в цей час вибіг ОСОБА_17 , який був в алкогольному сп`янінні та почав вчиняти сварку з ОСОБА_13 , ображати її. Я вирішив це припинити та заступився за ОСОБА_18 сказав ОСОБА_3 припинити ці дії, але він не реагував та продовжив. Далі, ОСОБА_13 з донькою пішли до іншої спальні, і в той час, коли стояв обличчям до обличчя ОСОБА_19 , то останній дістав з кишені ніж та в правій руці тримаючи ніж наніс в область серця удар ножем. Після чого вибігла ОСОБА_13 та викликала швидку. Зазначив, що ОСОБА_3 , він не погрожував, наміру спричинити йому тілесні ушкодження не мав, хотів лише захистити ОСОБА_13 . (к.п. арк. 52-54).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2025 у присутності понятих: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , потерпілий ОСОБА_6 на фото №1 впізнав ОСОБА_3 , який 14.10.2025 вночі спричинив йому тілесні ушкодження. Особу впізнав за рисами обличчя, формою очей та губ. (к.п. арк. 46).

Відповідно до висновку експерта №850 від 19.11.2025 згідно з наданою медичної документації та об?єктивних даних огляду у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої стінки грудної клітини ліворуч з переломом 7-го ребра, проникаюче в переднє середостіння з пораненням перикарда та правого шлуночка серця. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пораненням серця утворилося від дії плаского предмета, що володів колючо-ріжучими властивостями та таким предметом могло бути лезо ножа за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, згідно з п. 2.1.1 а), п. 2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 було спричинено не менше однієї травмуючої дії в область грудної клітини зліва. Враховуючи, морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати даті та обставинам вказаним в постанові про призначення судово-медичної експертизи та в наданій медичній документації, тобто 14.10.2025р. (к.п. арк. 55-56).

Відповідно до висновку експерта №851-Д від 19.11.2025 згідно з наданою медичної документації та об?єктивних даних огляду у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої стінки грудної клітини ліворуч з переломом 7-го ребра, проникаюче в переднє середостіння з пораненням перикарда та правого шлуночка серця, які утворилися від дії плаского предмета, що володів колючо-ріжучими властивостями та таким предметом могло бути лезо ножа за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, згідно з п. 2.1.1 а), п. 2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати даті та обставинам вказаним в постанові про призначення судово-медичної експертизи та в наданій медичній документації, тобто 14.10.2025р. На наданому відеозаписі проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_3 на статисті показав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , тобто тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитися, як показує підозрюваний при проведенні слідчого експерименту від 13.11.2025. (к.п. арк. 57).

Відповідно до висновку експерта № 873-Д від 25.11.2025 згідно з наданою медичної документації та об?єктивних даних огляду у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої стінки грудної клітини ліворуч з переломом 7-го ребра, проникаюче в переднє середостіння з пораненням перикарда та правого шлуночка серця, які утворилися від дії плаского предмета, що володів колючо-ріжучими властивостями та таким предметом могло бути лезо ножа за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, згідно з п. 2.1.1 а), п. 2.1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати даті та обставинам вказаним в постанові про призначення судово-медичної експертизи та в наданій медичній документації, тобто 14.10.2025р. На наданому відеозаписі проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 на статисті показав механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, тобто тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитись, як показує потерпілий при проведенні слідчого експерименту 19.11.2025. (к.п. арк. 58).

Зазначені висновки суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено.

Будь-яких розбіжностей у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі й права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого, в судовому засіданні, зіставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Безпосереднім об`єктом тілесного ушкодження виступають суспільні відносини, що забезпечують охорону здоров`я людини. Будь-яке тілесне ушкодження незалежно від ступеня його тяжкості заподіює певну шкоду здоров`ю людини. Посягання на здоров`я людини заподіює шкоду суспільним відносинам, які забезпечують охорону здоров`я людини.

Тілесним ушкодженням є посягання на здоров`я іншої людини, протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканини, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.

З об`єктивної сторони тілесне ушкодження характеризується: 1) дією або бездіяльністю у вигляді посягання на здоров`я іншої людини; 2) наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень; 3) причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками.

Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Запобігання смерті, що обумовлене поданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

До небезпечних для життя ушкоджень належать, окрім іншого, поранення грудної клітки, з проникненням у плевральну порожнину, порожнину перикарда чи клітковину середостіння, у т. ч. і без ушкодження внутрішніх органів.

Так, відповідно до висновку експертизи №850 від 19.11.2025 у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої стінки грудної клітини ліворуч з переломом 7-го ребра, проникаюче в переднє середостіння з пораненням перикарда та правого шлуночка серця. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва з пораненням серця утворилося від дії плаского предмета, що володів колючо-ріжучими властивостями та таким предметом могло бути лезо ножа за своїм характером відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 було спричинено не менше однієї травмуючої дії в область грудної клітини зліва.

Суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом.

Згідно з частиною другою статті 24 КК умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

ОСОБА_3 , усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачав його суспільно небезпечні наслідки. Наявність усвідомлення винним суспільної небезпеки свого діяння є очевидною, про що свідчать фактичні обставини справи. ОСОБА_3 , передбачав неминучість настання наслідків та прагнув досягти конкретного результату, у вигляді тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . А отже передбаченням обвинуваченого охоплюється причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Вольовий момент ОСОБА_3 , характеризується бажанням досягти конкретного результату, що передбачає свідому і цілеспрямовану діяльність особи. Бажання спрямоване на досягнення чітко визначеної мети.

Суд оцінив докази, що мали значення для з`ясування змісту та спрямованості умислу ОСОБА_3 , зокрема на ґрунті неприязних відносин, умисно завдав колото-різаного поранення передньої стінки грудної клітини ліворуч з переломом 7-го ребра, проникаюче в переднє середостіння з пораненням перикарда та правого шлуночка серця потерпілому.

Таким чином, вибір способу заподіяння тілесних ушкоджень, їх локалізація і характер, а саме ножем в область серця, беззаперечно свідчить про спрямованість умислу обвинуваченого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначеному злочині обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

За фактичними обставинами, дії ОСОБА_3 , мали активний характер, були протиправними, між цими діями, а саме нанесення проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва ОСОБА_6 та наслідками у вигляді тяжких тілесних ушкоджень наявний прямий причинний зв`язок.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України поза розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини поза розумним сумнівом.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставина, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до п. 1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання

Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину ; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.

Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого встановлено, що він уродженець м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, не працює, неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, звільнений з місць позбавлення волі 29.05.2024 року із Синельниківської виправної колонії по відбуттю строку покарання, вчинив злочин маючи судимість не зняту і не погашену у встановленому законодавством України порядку, підлягає покаранню за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

При призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності, тяжкість кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а саме те, що він фактично не має міцних соціальних зав`язків, не працює, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд доходить висновку, що поведінка обвинуваченого свідчить про схильність до скоєння умисних злочинів та не бажання останнього ставати на шлях виправлення, попередження скоєння ним нових злочинів, та досягнення цілей покарання щодо ОСОБА_3 , неможливе без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання у межах санкції встановленої ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що призначення покарання із застосуванням статей 75, 76 КК України не є достатнім для виправлення обвинуваченого, через м`якість, в той час, як у цьому випадку виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування реального покарання у виді позбавлення волі, яке йому має бути призначено відповідно до положень ст. 65 КК України в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, є неможливим.

Мотиви ухвалення інших рішень

Відповідно до Ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2025 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З огляду на виконання покладених обов`язків ОСОБА_3 , відсутність порушень та ризиків, відсутність підстав для обрання більш суворого запобіжного заходу, суд вважає за можливе залишити діючим запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції - до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , у виді позбавлення волі, обчислювати з дня його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України ОСОБА_3 , у строк відбування покарання за цим вироком суду зарахувати строк цілодобового домашнього арешту з 17.10.2025 по день набрання вироком законної сили, який було застосовано на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2025, виходячи із співвідношення, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.10.2025 року по справі №185/12205/25 (провадження №1-кс/185/892/25), відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

Витрати пов`язані із проведенням експертиз у кримінальному проваджені відсутні.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін з визначеним обсягом обов`язків, до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції - до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.

Після набрання вироком суду законної сили, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримати та направити до місць відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі, обчислювати з дня його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України ОСОБА_3 , у строк відбування покарання за цим вироком суду зарахувати строк цілодобового домашнього арешту з 17.10.2025 по день набрання вироком законної сили, який було застосовано на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2025, виходячи зі співвідношення, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Скасувати арешти майна, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.10.2025 року по справі №185/12205/25 (провадження №1-кс/185/892/25).

Речові докази після набрання вироком законної сили:

ніж типу метелик - знищити;

чоловіча сорочка, чоловіча сумка чорного кольору, мобільний телефон червоного кольору - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Суддя ОСОБА_1