Справа № 464/1983/25
пр.№ 1-кп/464/453/25
У Х В А Л А

10 грудня 2025 року Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - терміном на 60 днів, без визначення застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 25.03.2025, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ,

встановив:

У провадження Сихівського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 25.03.2025, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

10.12.2025 прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, без визначення застави.

В обґрунтування клопотання покликався на те, що ОСОБА_4 за мовчазної згоди групою осіб спільно із ОСОБА_5 , керуючись єдиним злочинним умислом, 25.03.2025 близько 18:10 год., перебуваючи у громадському місці неподалік будинку № 21, що по вул. Колійній у м. Львові, побачив безпричинно спровокований ОСОБА_5 словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_10 , під час якого ОСОБА_5 заподіяв побої останньому, завдавши потерпілому декілька ударів руками в обличчя, від яких той впав на землю.

Після цього, ОСОБА_4 умисно, ігноруючи елементарні норми і правила поведінки, моральності, добропристойності, з метою самоствердження за рахунок інших осіб, діючи групою осіб, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявивши особливу зухвалість, що виразилася в насильстві із заподіянням побоїв потерпілому ОСОБА_10 , підбіг до потерпілого, коли той лежав на землі, та спільно із ОСОБА_5 продовжили наносити йому удари ногами по тулубу, голові та спині, чим спільно завдали потерпілому побоїв, що спричинило йому фізичний біль, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Надалі, продовжуючи свої хуліганські дії, у той час, коли потерпілий ОСОБА_10 намагався піднятися, ОСОБА_4 , виражаючись нецензурною лексикою, маючи при собі попередньо заготовлений предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме колото-ріжучий предмет, візуально схожий на ніж, наніс один удар у праву ногу потерпілому ОСОБА_10 , спричинивши останньому колото-різане поранення правої нижньої кінцівки, з раною передньо-внутрішньої поверхні правого стегна (на межі верхньої та середньої третин), з ушкодженням крупних кровоносних судин організму стегнової артерії та стегнової вени, що спричинило зовнішню кровотечу та крововтрату.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 25.03.2025 близько 18:10 год., перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Колійна, 21, в ході вчинення хуліганських дій, маючи умисел на заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тілесного ушкодження, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи завдати шкоди здоров`ю потерпілого, тримаючи в правій руці колото-ріжучий предмет, візуально схожий на ніж, умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар вказаним предметом в праву ногу, спричинивши останньому колото-різане поранення правої нижньої кінцівки з раною передньо-внутрішньої поверхні правого стегна (на межі верхньої та середньої третин), з ушкодженням крупних кровоносних судин організму стегнової артерії та стегнової вени, що спричинило зовнішню кровотечу та крововтрату та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя і знаходиться в причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

26.03.2025 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 296 КК України.

27.03.2025 ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 23.05.2025, який ухвалою слідчого судді від 20.05.2025 продовжений до 26.06.2025.

Ухвалами Сихівського районного суду м. Львова від 20.06.2025, 17.07.2025, 08.09.2025 та 20.10.2025 продовжено підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 18.12.2025.

Враховуючи те, що строк дії ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому, закінчується 18.12.2025, а ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, зокрема, ризик переховуватись від суду з метою уникнення покарання, оскільки у разі доведеності вини обвинуваченому ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та від 7 до 10 років за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Крім цього, ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення втік із місця події та був затриманий працівниками поліції, після проведення оперативних заходів; ризик здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , разом із ОСОБА_5 погрожував свідкам ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повернутися на місце події та спричинити тілесні ушкодження.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора про продовження обвинуваченому вказаного запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечив щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити такий на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 , а також обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_8 , заперечили щодо задоволення клопотання та підтримали позицію ОСОБА_9 щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

За умовами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (пункт 5 ч. 2 ст. 183 КПК України) .

Так, ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 27.03.2025, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 22.04.2025, до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.05.2025 включно, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 20.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, а саме до 26.06.2025 включно, без визначення застави.

Ухвалами Сихівського районного суду м. Львова від 20.06.2025, 17.07.2025, 08.09.2025 та 20.10.2025 продовжено підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 18.12.2025 включно.

В ході розгляду клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

При вирішенні доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, в останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки він не одружений, на утриманні жодних осіб не має та не працює, а також те, щовін обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання, зокрема: за ч. 2 ст. 121 КК України від семи до десяти років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 296 КК України від трьох до семи років позбавлення волі.

Із врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність ризиків, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, а відтак ризики, які були враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшились.

Вищенаведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що застосування обвинуваченому більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним прокурором ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою сприятиме забезпеченню виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечить дієвість кримінального провадження.

Окрім цього, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який спричинив загибель людини, відтак відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, приходжу до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 309, 369-372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме до «07» лютого 2026 року включно у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» без визначення застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_13