ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/4827/25 Номер провадження 11-сс/814/114/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів: за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава провадження за апеляційною скаргою з доповненнями ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що викладені в заяві обставини не містять даних, які б достовірно свідчили про наявність події злочину в розумінні положень ст.11 КК України, а тому не вбачав підстав для задоволення вказаної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.12.2025 та задовольнити його скаргу на бездіяльність слідчого щодо невнесення заяви-повідомлення про злочин до ЄРДР.

Стверджує, що в діях адвоката ОСОБА_7 та громадянки ОСОБА_8 наявні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.126-1,343,382 КК України.

Зазначає, що дії адвоката ОСОБА_7 - це втручання в роботу державного виконавця , який повинен діяти лише в межах Закону України «Про виконавче провадження» та рішення суду.

Зауважує, що у матері дитини ОСОБА_8 було достатньо часу для відібрання дитини, але вона знає чому хлопець не їде з нею , і тому , разом зі своїм адвокатом, намагається приховати свою материнську безвідповідальність та злочин проти дитини.

В поданому доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_6 стверджує, що 20.11.2025 ОСОБА_9 почував себе погано, був хворий, однак, не зважаючи на це, адвокат ОСОБА_7 вимагав виконати рішення суду та відібрати дитину від батька.

Разом з цим, ОСОБА_6 просить про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки про спірну ухвалу (вступну та резолютивну частину) дізнався в ЄДРСР 26.12.2025.

Учасники провадження були належним чином повідомленими про місце, дату, час судового засідання апеляційної інстанції до суду не з`явились.

ОСОБА_6 надіслав на адресу суду клопотання про здійснення апеляційного розгляду за його відсутності.

Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається з матеріалів провадження, рішення слідчого судді від 19.12.2025 постановлене за відсутності скаржника ОСОБА_6 , а копію оскаржуваної ухвали останньому надіслано 25.12.2025.

Оскільки ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу 29.12.205, то суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді останнім не пропущено.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Частина 7 ст. 214 КПК України передбачає, що якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Положення ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді є бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

З матеріалів провадження вбачається, що 16.12.2025 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, мотивуючи свої вимоги наступним. В Миргородському відділі ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 77396089 про примусове виконання рішення суду про відібрання дитини. В межах даного виконавчого провадження після виїзду державного виконавця за адресою проживання боржника адвокатом стягувача ОСОБА_7 подавались зауваження щодо проведення виконавчих дій, що свідчить про втручання в діяльність працівників державної виконавчої служби, відповідальність за що передбачена ст. 343 КПК України. Крім зазначеного, заявник вважає, що адвокат протиправно вказує, що потрібен робити державний виконавець, наполягає на здійсненні насилля над малолітньою хворобливою дитиною, безпідставно звинувачуючи заявника у затягуванні виконавчих дій, хоча сам (та його клієнтка ОСОБА_8 ) постійно перешкоджають здійсненню своєчасних виконавчих дій, тобто в діях останніх наявні ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 126-4, 343, 382 КК України. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заявник 27 листопада 2025 року через відділення «Укрпошти» звернувся до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській областііз заявою про злочин, яку було зареєстровано 02 грудня 2025 року. На час звернення до слідчого судді з даною скаргою будь-якої інформації про внесення до ЄРДР відомостей за його заявою ОСОБА_6 не отримував, тому просив зобов`язати уповноважену особуМиргородського РВП ГУНП в Полтавській областівнести до ЄРДР відомості за його заявою та видати йому витяг з ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.12.2025 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

З таким рішенням слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, з урахуванням викладеного, заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126-1,343,382 КК України, та зводиться лише до незгоди із діями державних виконавців та вказаних осіб щодо примусового виконання рішення та відібрання ОСОБА_10 від батька.

За такого, відсутні підстави для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_6 від 27.11.2025.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, а тому апеляційна скарга з доповненнями є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2025 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4