печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000292 від 19.05.2024 ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2025 старший слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000292 від 19.05.2024 ОСОБА_3 ..

Клопотання обґрунтовує тим, що Слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000292 від 19.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , будучи фізичною особою підприємцем, сертифікованим інженером з інвентаризації нерухомого майна, тобто особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг з проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна та виготовлення технічної документації на об`єкти нерухомого майна, маючи кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №004910 від 14.02.2018 інженера з інвентаризації нерухомого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 25.10.2022, у невстановленому місці, діючи з єдиним умислом, усвідомлюючи неможливість одноособового вчинення вказаного кримінального правопорушення, за попередньою змовою, разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, відомості відносно який виділено в окреме кримінальне провадження, на замовлення невстановленої досудовим розслідуванням особи, в порушення вимог Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186) склав та видав завідомо підроблені офіційні документи, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення - технічний паспорт, за результатами проведення технічної інвентаризації, яка не проводилась, на об`єкт нерухомого майна - квартиру, а саме: технічний паспорт квартири АДРЕСА_1 площею 97,4 м2 (Реєстраційний номер №ТІ 01:9968-8917-9848-8558), в багатоквартирному будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером: :82:244:0008, площею 0,5153 га.

Тим самим, в ході проведення досудового розслідування встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, а саме: складання та видача спеціалістом, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, збут завідомо підроблених офіційних документів.

Обґрунтовуючи клопотання сторона обвинувачення вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_3 згідно зі ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик, що ОСОБА_3 здійснить спробу переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено міру покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років з метою уникнення покарання. Також, в зв`язку з тим, що на даний час в Україні діє воєнний стан, та на території частини областей ведуться бойові дії і фактично вони є непідконтрольними державним органам України, існує ризик переховування ОСОБА_3 на тимчасово окупованих територіях, з метою уникнення відповідальності.

Окрім цього, ОСОБА_3 може продовжити вчиняти інше кримінальне правопорушення, так як кримінальне правопорушення в якому він підозрюється, пов`язане з виготовленням завідомо неправдивих документів, які в подальшому можуть бути використані для підтвердження або встановлення факту права власності на об`єкт нерухомості.

На даний час існує ризик того, що підозрюваний може вплинути на свідків з метою зміни їх показів, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Окрім цього, оскільки інкриміновані ОСОБА_3 діяння, вчинені за попередньою змовою групою осіб, слідчі (розшукові) дії відносно останніх ще тривають та перебування ОСОБА_3 під більш м`яким запобіжним заходом може призвести до вчинення останнім дій, спрямованих на вплив на таких осіб, що зашкодить належному проведенню досудового розслідування.

Також, обґрунтованим є ризик знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки наразі вилучаються та оглядаються документи у державних органах, на підставі яких ОСОБА_3 вчиняв незаконні дії та які можуть підтвердити такі. З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 , перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом може вчинити дії, які призведуть до втрати речових доказів, та уникнення від кримінальної відповідальності.

Слідчий вказує, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, в сукупності, на думку сторони обвинувачення, виправдовує застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

06.11.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України а саме: складання та видача спеціалістом, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, що складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити, збут завідомо підроблених офіційних документів.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються долученими до клопотання доказами, а саме:

- допитами свідків, висновком експерта, протоколами оглядів та іншими матеріалами в сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні сторони обвинувачення та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні про застосування запобіжного заходу дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення. Проте разом з вказаним, це не може бути безумовною причиною для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного та обмеження його прав.

При дослідженні особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_3 характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності та має міцні соціальні зв`язки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, при вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Під час судового розгляду клопотання стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків у кримінальному провадженні, так як доводи та заперечення сторони захисту про їх відсутність, слідчий суддя не приймає, оскільки з огляду на матеріали клопотання та встановлені обставини, підстав стверджувати, що ризики відсутні стороною захисту не доведено та слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Статтею 42 КПК України, розкривається зміст терміну «підозрюваний», з аналізу якого вбачається, що процесуальний статус підозрюваного не обмежується лише правами, які покладаються на особу підозрюваного, а й визначено також обов`язки, а саме, проте не виключно: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

За встановлених обставин вбачається, що частина обов`язків, які сторона обвинувачення просить покласти на підозрюваного, безпосередньо покладаються самим процесуальним статусом, у якому перебуває ОСОБА_3 , що є безумовною причиною їх виконання та одночасно інша частина вказаних обов`язків, визначено додатково, які в своїй сукупності не є надмірними, оскільки, визначені з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , даних, що характеризують його особу, тобто вказане свідчить про наміри органу досудового розслідування не допустити ризики, які б завадили досудовому розслідуванню, що має на меті забезпечити всебічність, повноту і неупередженість дослідження обставин у даному кримінальному провадження, а відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177-179,194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000292, а саме до 06.01.2026 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1