Справа № 489/9052/25
Провадження № 1-кс/489/3174/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

14 листопада 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001218 від 08.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про арешт майна, виявленого та вилученого 08.11.2025 в ході особистого обшуку під час затримання у порядку ст.. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кросівок джинсових з підошвою білого кольору; штанів піксельних зеленого кольору; кофти в`язаної коричневого кольору.

Враховуючи той факт, що відповідно до даних досудового розслідування ОСОБА_5 здійснював свою протиправну діяльність в речах, в яких він перебував, у слідства є істотні підстави вважати, що вилучені речі використовувалися підозрюваним в момент вчинення ним кримінального правопорушення та свідки, які будуть допитуватись у вказаному кримінальному провадженні, можуть впізнати ОСОБА_5 як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення по вказаним речам. Крім того, вказані речі, необхідні для проведення у кримінальному провадженні судово-цитологічних експертиз.

Слідчий зазначила у клопотанні про проведення судового розгляду за її відсутності.

Власник майна та його захисник повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання. Письмових заперечень або клопотань не подавали, в засідання не прибули.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001218 за ч.1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.11.2025 приблизно о 13:30 год під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували поряд з будинком № 144 по вул. Космонавтів у м. Миколаєві, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків та виниклого конфлікту через борг коштів ОСОБА_6 . ОСОБА_5 , в останнього виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та бажаючи їх настання, реалізуючи умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_6 , умисно наніс останньому один удар ножем, який перебував у лівій руці, в область правої ноги та в подальшому, переклавши ніж у праву руку, схопивши потерпілого за куртку лівою рукою та потягнувши до себе, наніс один удар ножем в область шиї ОСОБА_6 , спричинивши тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці події.

Після чого, ОСОБА_5 залишився на місці вчинення кримінального правопорушення, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

08.11.2025, у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

09.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_5 майно дійсно має значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, зокрема наявні достатні підстави вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, є речовими доказами, мають суттєве значення для розслідування провадження і в подальших стадіях кримінального провадження можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому згідно ч.3 ст.170 КПК України підлягають арешту.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно яке вилучено в ході особистого обшуку під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- кросівки джинсові з підошвою білого кольору, які вилучено та поміщено до паперового конверту № 1;

- штани піксельні зеленого кольору, які поміщено до паперового конверту №2;

- кофту в`язану коричневого кольору, яку поміщено до сейф-пакету WAR1653139, із забороною відчуження та розпорядження ним до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1