Провадження № 1-кс/344/6681/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000549 від 02.09.2024 за ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що Слідчим відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000549 від 02.09.2024 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 14.11.2024 наказом № 594 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, відповідно до Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 курсантом 1 навчальної роти 3 навчального батальйону.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2024 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення даної військової частини та призначено на посаду курсанта 1 навчальної роти 3 навчального батальйону.

В подальшому, 27.11.2024 солдат ОСОБА_5 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 .

Водночас, проходячи військову службу, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Так, влітку 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , в умовах дії правового режиму воєнного стану, переслідуючи корисливу мету отримання грошових коштів від незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, вирішили організувати переправлення зазначених чоловіків через державний кордон України, під виглядом водіїв пасажирських транспортних засобів, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення, за визначеними ними маршрутом руху, через міжнародні пункти пропуску для автомобільного сполучення, за грошову винагороду.

Реалізуючи свій злочинний задум, у жовтні 2024 року ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , підшукав особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, з яким зустрівся 17.10.2024 у м. Івано-Франківську по вул. Дмитра «Да Вінчі» Коцюбайла та надав йому пораду щодо незаконного перетину державного кордону України, роз`яснивши, що фіктивно працевлаштувавшись водієм та будучи внесеним перевізником до автоматизованої системи «Шлях», він може безперешкодно перетнути державний кордон України у воєнний стан, заплативши за це грошову винагороду в сумі 14 000 доларів США із наданням завдатку в сумі 3000 доларів США.

Погодившись із порадами щодо умов незаконного перетину державного кордону, 12.11.2024 ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 , який діяв спільно з ОСОБА_6 , по вул. Дмитра «Да Вінчі» Коцюбайла в м. Івано-Франківську та передав ОСОБА_5 як завдаток грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які згідно курсу НБУ становлять 123 894,3 грн. за незаконне переправлення його через державний кордон України.

Окрім цього, у подальшому ОСОБА_7 переслав за допомогою месенджера «Ватсап» ОСОБА_5 , який діяв спільно з ОСОБА_6 , свої персональні дані необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях», а саме копії паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія та електронний військово-обліковий документ із застосунку «Резерв+».

У свою чергу, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_7 особисті персональні дані, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника фізичної особи підприємця ОСОБА_8 , який має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», усвідомлюючи, що ОСОБА_7 непрацевлаштований водієм у вказаного підприємця, 12.12.2024 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), як водія фізичної особи підприємця ОСОБА_8 , чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

13 грудня 2024 року, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з метою доведення їх злочинного умислу до кінця, для перевезення ОСОБА_7 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення та незаконного його переправлення через державний кордон України, організували йому поїздку з м. Івано-Франківська в м. Чернівці, де ОСОБА_7 для очікування поселився в готелі «Буковина», що по вул. Головній, 114.

Цього ж дня, ОСОБА_5 з відома та згоди ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_7 біля будинку № 2, що по вул. Шкільній в м. Чернівці, де провів з ним інструктаж, надавши поради і вказівки щодо його поведінки під час незаконного перетину державного кордону України.

У подальшому, після зустрічі, ОСОБА_5 з відома та згоди ОСОБА_6 , через невстановлену досудовим розслідуванням особу, у м. Чернівці біля готелю «Буковина», що по вул. Головна, 114, передав ОСОБА_7 документи в яких містились недостовірні дані, а саме про працевлаштування його водієм у фізичної особи підприємця ОСОБА_8 та інші документи, що слугували підставою для усунення перешкод у виїзді через міжнародні пункти пропуску для автомобільного сполучення та незаконного перетину державного кордону України.

Однак, у той час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діяли за попередньою змовою групою осіб, не здійснили незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, оскільки раптово виникли непередбачувані перешкоди у місцях міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення на державному кордоні України, які вони не змогли усунути, тому останній 14.12.2024 повернувся в м. Івано-Франківськ для подальшого очікування.

З метою доведення свого злочинного умислу спрямованого на незаконне переправлення особи через державний кордон України до кінця, 18.12.2024 ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , для перевезення ОСОБА_7 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення та незаконного його переправлення через державний кордон України, знову організували йому поїздку з м. Івано-Франківська в м. Чернівці, де ОСОБА_7 для очікування поселився в готелі «Буковина», що по вул. Головній, 114.

19 грудня 2024 року о 16 год. 20 хв. на парковці біля готелю «Буковина», що по вул. Головній, 114 в м. Чернівці, ОСОБА_7 за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_6 , який прибув автомобілем марки «Мерседес Спрінтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , де останній провів інструктаж та надав поради і вказівки, щодо його поведінки під час незаконного перетину державного кордону України.

Окрім цього, 22.12.2024 о 11 год. 05 хв. по вул. Трепка, 4 в м. Чернівці ОСОБА_7 за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які прибули на автомобілі марки «Мерседес Спрінтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 та провели з ним інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у фізичної особи підприємця ОСОБА_8 та дійсних намірів ОСОБА_7 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

Однак, у подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діяли за попередньою змовою групою осіб, не здійснили незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, оскільки раптово виникли непередбачувані перешкоди у місцях міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення на державному кордоні України, які вони не змогли усунути, тому останній 22.12.2024 повернувся в м. Івано-Франківськ для подальшого очікування.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку січня 2025 року ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з метою доведення до кінця злочинного умислу направленого на незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, шляхом фіктивного його працевлаштування водієм та внесення перевізником до автоматизованої системи «Шлях», вступили з злочинну змову через невстановлених в ході досудового розслідування осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також прагнули збагатитися за рахунок вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Так, на початку січня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 та через невстановлених в ході досудового розслідування осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою їх особистого збагачення, для усунення перешкод у виїзді через пункти пропуску державного кордону України, при невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, забезпечив виготовлення ОСОБА_7 документів із недостовірними даними про працевлаштування його водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), що має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», а саме наказу № 2-к про прийняття ОСОБА_7 на роботу водієм з 09.01.2025, трудового договору №2 від 09.01.2025, дорожнього листа №11/01 автомобіля міжнародного сполучення, повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладання rir-контракту, квитанції №2, а також роздрукування витягу Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), які для ОСОБА_11 передав ОСОБА_10 ..

Окрім цього, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 та через невстановлених в ході досудового розслідування осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , отримавши через невстановлених осіб від ОСОБА_5 особисті персональні дані ОСОБА_7 необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях», при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), яке має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не працевлаштований водієм вказаного товариства, 10.01.2025 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті вказаного перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), як водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

10 січня 2025 року о 08 год. 08 хв., ОСОБА_10 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , та через невстановлених осіб з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою їх особистого збагачення, прибув на автомобілі «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 на територію АЗС «Стелс», що по вул. Мазепи, 176 в м. Івано-Франківську, де зустрівся із ОСОБА_7 , якому для підписання надав передані ОСОБА_9 документи із недостовірними даними про працевлаштування його водієм в ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), а саме наказ № 2-к про прийняття ОСОБА_7 на роботу водієм з 09.01.2025, трудовий договір №2 від 09.01.2025, а також дорожній лист №11/01 автомобіля міжнародного сполучення, повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладання rir-контракту, квитанцію №2 та роздрукований витяг державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), для представлення їх працівникам Державної прикордонної служби України під час перевірки на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення, з метою усунення перешкод під час незаконного перетину державного кордону України.

Цього ж дня, ОСОБА_10 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , та через невстановлених осіб з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем марки «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 перевіз ОСОБА_7 з м. Івано-Франківська до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області.

У ході поїздки ОСОБА_10 з відома та згоди ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , провів інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» та дійсних намірів ОСОБА_7 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

10 січня 2025 року, близько 13 год., ОСОБА_10 з відома та згоди ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_11 на автомобілі марки «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 прибули на АЗС «ANP», що в с. Берегомет Чернівецького району Чернівецької області, де на них очікував ОСОБА_12 на автомобілі марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Цього ж дня, близько 13 год. ОСОБА_7 перебуваючи на території АЗС «ANP», що в с. Берегомет Чернівецького району Чернівецької області по вказівці ОСОБА_5 , який діяв з відома та згоди ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в автомобілі марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , передав для них ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 10500 доларів США, які згідно курсу НБУ становлять 443966,25 грн., як решту оплати за незаконне його переправлення через державний кордон України.

У подальшому, ОСОБА_10 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , та через невстановлених осіб з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 перевіз ОСОБА_7 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, де у подальшому надав йому у керування вказаний транспортний засіб.

У ході поїздки, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 здійснюючи дзвінки по телефону проводили ОСОБА_7 інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» та дійсних намірів ОСОБА_7 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

10 січня 2025 року о 18 год. 30 хв., ОСОБА_7 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на автомобілі «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, будучи внесеним до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» незаконно перетнув державний кордон України.

У результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали від ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 13500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 567860,55 грн.

Таким чином, у жовтні 2024 року солдат ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підшукав особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, надав йому пораду щодо незаконного перетину кордону України, заплативши за це грошову винагороду в сумі 14 000 доларів США із наданням завдатку в сумі 3000 доларів США (згідно курсу НБУ становлять 123 894,3 грн.), які 12.11.2024 при зустрічі були передані ОСОБА_5 , по вул. Дмитра «Да Вінчі» Коцюбайла в м. Івано-Франківську, який діяв спільно з ОСОБА_6 , та в подальшому отримав персональні дані ОСОБА_7 необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях».

В подальшому, ОСОБА_5 використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника фізичної особи підприємця ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 непрацевлаштований водієм у вказаного підприємця, 12.12.2024 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, як водія фізичної особи підприємця ОСОБА_8 , чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

13 грудня 2024 року, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з метою доведення їх злочинного умислу до кінця, для перевезення ОСОБА_7 з метою його переправлення через державний кордон України, організували йому поїздку з м. Івано-Франківська в м. Чернівці, де провів з ним інструктаж, надавши поради і вказівки щодо його поведінки під час незаконного перетину державного кордону України та передав ОСОБА_7 документи в яких містились недостовірні дані, а саме про працевлаштування його водієм у фізичної особи підприємця ОСОБА_8 та інші документи, що слугували підставою для усунення перешкод у виїзді через міжнародні пункти пропуску для автомобільного сполучення та незаконного перетину державного кордону України.

З метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення особи через державний кордон України, до кінця, 18.12.2024 ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , організували ОСОБА_7 поїздку з м. Івано-Франківська в м. Чернівці, де останні проводили інструктаж та надавали поради і вказівки, щодо його поведінки під час незаконного перетину державного кордону України, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у фізичної особи підприємця ОСОБА_8 та дійсних намірів ОСОБА_7 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

Він же, діючи умисно, будучи об`єднаним з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 єдиним злочинним умислом на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою їх незаконного збагачення, наданим ОСОБА_9 автомобілем марки «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 за кермом якого перебував ОСОБА_10 перевезли ОСОБА_7 із м. Івано-Франківськ до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення на державному кордоні України «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, де, достовірно знаючи про забезпечення внесення ОСОБА_7 до інформаційної системи «Шлях» даних про запланований перетин державного кордону провів інструктаж та надав поради і вказівки останньому щодо його поведінки під час незаконного перетину державного кордону України, та передали через водія ОСОБА_10 документи, в яких містилися недостовірні відомості про працевлаштування ОСОБА_7 водієм у ТОВ «Франко Тревел Тур», того ж дня, о 18 год 30 хв, ОСОБА_7 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на автомобілі «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, будучи внесеним до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» незаконно перетнув державний кордон України. У результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали від ОСОБА_7 грошові кошти в загальній сумі 13 500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 567860,55 грн.

23 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Чернівці, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, українцю, раніше не судимому, курсанту 1 навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, вчиненому повторно.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 332, цього Кодексу відносяться до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення дев`ять років позбавлення волі.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку із чим у будь який час може покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєні ним кримінальні правопорушення;

- п. 3 - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі їхні анкетні дані;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні ніби то форс мажорні чи поважні обставини, а також може симулювати хворобу;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, , оскільки у разі незастосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою або цілодобового домашнього арешту, підозрюваний зобов`язаний з`явитися до військової частини та продовжити військову службу; або продовжити займатися незаконною діяльністю щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного (корисливого) злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведені ризики, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не являється за можливе.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж провадженні, оскільки не встановлено осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

При запобіжному заході у виді домашнього арешту підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім цього, в останнього в користуванні та розпорядженні знаходяться декілька об`єктів нерухомого майна в якому він може перебувати.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів слідства та суду, впливати на свідків, чинити перешкоди слідству шляхом спілкування з іншими особами, вчиняти дії для знищення речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

Враховуючи обставини кримінального провадження, із яких випливає, що ОСОБА_5 вчинив умисне діяння, а також майновий та сімейний стан останнього, вбачається необхідність у разі обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі вище викладеного а також неможливість запобігання цих ризиків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, просила врахувати характеризуючі дані підозрюваного, та визначити заставу у меншому розмірі.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що 23 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, вчиненому повторно.

23 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затримано в порядку ч.1 ст.615 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією ч.3 ст.332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Однак, прокурором жодним чином не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинення злочину, за яке судом може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, це створює ризики переховуватися від досудового розслідування.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані: його вік, стан здоров`я, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд враховує доведені ризики, майновий стан підозрюваного, практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього передбачених у ст. 194 КПК України обов`язків.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 21 листопада 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121 120 ( сто двадцять одна тисяча сто двадцять ) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002265).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 21 листопада 2025 року обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби;

3) утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_7 та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1