Номер провадження 1-кп/711/690/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001225 від 06.12.2025 року стосовно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Котельва, Котелевського району, Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючої, депутатом, учасником ліквідації наслідків ЧАЕС, інвалідом не являється, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 10.04.2025 Придніпровським районним судом міста Черкаси, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з призначенням покарання у вигляді пробаційного нагляду, строком 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2025 року до Придніпровського районного суду м.Черкаси в порядку, передбаченому статтями 291, 293 та 302 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений прокурором обвинувальний акт із доданими до нього документами разом із клопотаннями про його розгляд в порядку спрощеного провадження та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001225 від 06.12.2025, щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною 3 статті 389 Кримінального кодексу України, за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Придніпровського районного суду міста Черкаси від 10.04.2025, справа № 711/2576/25, засуджена за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду на шлях виправлення не стала, та вчинила нове кримінальне правопорушення. Так, засуджену ОСОБА_2 , ознайомлено 03.06.2025 з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, роз`яснено обов`язки відповідно до ч.3 ст.49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України, попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені ст. 49-3 Кримінально-виконавчого кодексу України, в тому числі про передбачену законом кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду за ч.3 ст.389 КК України, про що 03.06.2025 ОСОБА_2 надала письмову підписку.

Цього ж дня, згідно винесеної постанови ОСОБА_2 встановлено дні реєстрації в Придніпровському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, що розташований за адресою м. Черкаси, вул. Гоголя 337, і призначено їй день явки другу середу кожного місяця. Та в подальшому через систематичні неявки на реєстрацію було збільшено та призначено дні явки на другу, третю та четверту середу кожного місяця. Однак, ОСОБА_2 без поважних причин жодного разу не з`явилась на реєстрацію в призначені їй дні, а саме 11.06.2025, 09.07.2025, 13.08.2025, 20.08.2025, 27.08.2025, 10.09.2025, 17.09.2025, 24.09.2025, 08.10.2025, 15.10.2025, 22.10.2025, 12.11.2025, 19.11.2025 та 26.11.2025, чим порушила п. 1 ч. 2 ст. 59-1 КК України, п. п. 1,2 ч. 4 ст. 49-1 КВК України.

Отже, ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, систематично не виконувала покладені на неї судом обов`язки.

Вказаними діями, ОСОБА_2 , вчинила кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч.3 ст.389 КК України, - ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

При вирішенні питання щодо здійснення судового провадження у суді першої інстанції суд приймає до уваги, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні дійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно приписів ч.2 ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_2 діяння є кримінальним проступком.

Встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, не заперечує проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані, зокрема: письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; письмова заява потерпілого …, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні… (ст.302 КПК України).

Так, в обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту також долучено письмову заяву підозрюваної ОСОБА_2 , складену 25.12.2025 в присутності захисника ОСОБА_3 , яка діє за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої, відповідно до положень КПК України, захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 25 грудня 2025 року № 004-230003499, виданим Північним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги, в якій ОСОБА_2 зазначає про беззаперечне визнання нею своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 389 КК України та згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження. Просила розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Крім того, у цій заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.381-382 КПК України.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).

Вивчивши зміст обвинувального акту із доданими до нього документами, перевіривши матеріали досудового розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні, внесеному 06.12.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001225, проаналізувавши у сукупності надані прокурором докази, які узгоджуються між собою, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд керуючись законом, дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 відповідають складу кримінального проступку, передбаченого частиною 3 статті 389 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_2 покарання, суд, на підставі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу винної, яка має постійне місце проживання, офіційно не працює, незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судима, згідно довідки КНП «ЧОПНД» від 15.12.2025 № 4938/01-05/1-4 довідки КНП «ЧОПНД» № 2551/01-05/1 від 11.12.2025 під наглядом лікаря психіатра не перебуває, особою, що досягла пенсійного віку не являється, не є особою з інвалідністю, військовослужбовцем, учасником бойових дій, депутатом не являється, характеризується позитивно, вину визнала, щиро розкаялася.

В якості обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , згідно ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням вимог ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, та наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої, виходячи з особливостей кримінального правопорушення та обставин його вчинення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією відповідної статті Особливої частини КК України.

Покарання у виді обмеження волі, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Призначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків, суд враховує норми ст.72 КК України, згідно якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий виходячи з співвідношення одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, врахувати покарання, призначене ОСОБА_2 вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10.04.2025, яким засуджено за ч.1 ст.309 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік, та на підставі ч. 2, ч.3 ст. 59-1 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою, який вона не відбула в повному обсязі, з урахуванням вимог п. 5 ч.1 ст.72 КК України виходячи із співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Не зважаючи на призначення покарання не пов`язаного із обмеженням волі, ОСОБА_2 для себе належних висновків не зробила, свідомо ухилилася від виконання покладених на неї обов`язків. Отже, покарання не досягло своє мети виправлення ОСОБА_2 , що свідчить про свідоме нехтування усталеними у суспільстві нормами моралі, домінування власного виключного бажання жити за власними правилами, заперечення обов`язку щодо необхідності виконання рішення суду, яке набрало законної сили, як правового інструменту досягнення мети покарання та виправлення засудженої.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та являлись передумовою для застосування ст.75 КК України та вимог ст. 69 КК України судом не встановлено.

Суд також не вбачає підстав для застосування приписів, передбачених ст. 69-1 КК України, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

В рамках даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався, а тому підстав відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України для застосування до запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня її прибуття та постановки на облік у виправний центр за місцем відбування покарання.

Цивільний позов у встановленому законом порядку не пред`явлений.

Долю інших речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 50, 61, 65-67 КК України, ст. ст. 31, 122, ч. 1 ст. 126, 291, 293, 302, 349, 368-370, 373, 374, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України та призначити їй покарання у виді обмеженням волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10.04.2025 застосовуючи правило п.5 ч.1 ст.72 КК України суд переводить менш суворий вид покарання (пробаційний нагляд) в більш суворий (обмеження волі) виходячи із співвідношення одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати. Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня її прибуття та постановки на облік у виправний центр за місцем відбування покарання.

Речові докази по кримінальному провадженню: завірені належним чином копії матеріалів від Придніпровського РВ філії ДУ «Цент пробації» в Черкській області стосовно ОСОБА_2 , на 63 арк., які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження протягом всього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1