Справа № 591/9964/25
Провадження № 1-кс/591/3323/25
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 19.08.2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч.4 ст.27, ч.3 ст. 369 КК України про арешт майна ,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке обґрунтовано тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000131 від 19.08.2025 за ч. 3 ст. 368, ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України встановлено, що медичний директор КНП «Глухівська міська лікарня» ОСОБА_4 вимагав та отримав грошові кошти від ОСОБА_8 в сумі 1000 доларів США за проходження військово- лікарської комісії, за результатами якої останнього буде визнано придатним для військової служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП. На підставі ухвали слідчого судді 11.09.2025 проведений обшук квартири, яка використовується ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: грошові кошти наступних номіналів та кількості: номіналом 1000 гривень- 91 шт.; номіналом 500 українських гривень -71 шт.; номіналом 200 українських гривень - 8 шт.; номіналом 100 українських гривень - 1 шт.; Загальною сумою 128 200 грн. , номіналом 50 євро - 1 шт.; номіналом І00 доларів США - 61 шт., номіналом 50 доларів США - 8 шт., номіналом 20 доларів США - 2 шт., номіналом 10 доларів США - 1 шт., загальною сумою 6550 доларів США. Слідчим 12.09.2025 винесена постанова про визнання зазначених грошей речовим доказом. 12.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Посилався у клопотанні на ч. 3 ст. 170 КПК України, згідно якої арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також на ризик того, що у разі не накладення арешту на зазначені речі, останні можуть бути знищені, спотворені, відчужені чи іншим чином приховані від органу досудового розслідування. Не застосування арешту на зазначене майно може призвести до його втрати або настання інших наслідків, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню. Крім цього, накладення арешту на зазначене майно дасть можливість належного збереження останнього.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив накласти арешт на вказані у клопотанні грошові кошти з метою забезпечення можливої конфіскації.

Захисники просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вилучені грошові кошти належать в основному дружині їх підзахисного, які остання відкладала з заробітної плати, вони є її заощадженнями за весь час своєї трудової діяльності. Дружина підозрюваного має ряд серйозних захворювань, які потребують постійної підтримуючої терапії та значного фінансового забезпечення, про що надали копії висновків МРТ. Грошові кошти були вилучені у так званому «тривожному чемоданчику» та не мають відношення до кримінального правопорушення. У разі їх арешту це буде «надмірним тягарем» для родини. Якщо ж слідчий суддя дійде висновку про обґрунтованість клопотання слідчого, просили задовольнити його частково.

Підозрюваний підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя вважає, що його слід задовольнити частково.

Встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесенні до ЄРДР №0000131 від 19.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України, у якому ОСОБА_4 12.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Орган досудового розслідування: Головне управління Національної поліції в Сумській області.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 02.09.2025 надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі, де фактично мешкає ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якої є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою виявлення та вилучення предметів, документів, товарно-матеріальних цінностей, які були знаряддями вчинення злочинів, зберегли на собі їх сліди або були об`єктом злочинних дій, а саме: документації щодо проходження ОСОБА_8 , 1970 р.н. військо-лікарської комісії, у тому числі журналів реєстрації, як в електронному так і в паперовому вигляді, лікарських довідок, лікарських виписок, карток, тощо, комп`ютерної техніки, на яких виготовлялась документація, щодо проходження ОСОБА_8 ВЛК, мобільних телефонів, планшетів, у яких зберігається інформація, щодо вимагання та отримання ОСОБА_4 та ОСОБА_11 неправомірної вигоди, грошових коштів отриманих незаконним шляхом.

Дозвіл на вилучення грошових коштів, крім тих, які отримані незаконним шляхом не надавався.

11.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді проведений обшук квартири, яка використовується ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено грошові кошти- 128 200 грн., 50 євро та 6550 доларів США.

Слідчим 12.09.2025 винесена постанова про визнання зазначених грошей речовим доказом, оскільки дослівно « вилучений автомобіль є матеріальним об`єктом, який містить відомості, що можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже підпадають під визначення речових доказів».

12.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 5 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя зауважує, що з клопотання слідчого чітко не простежується на якій підставі та з якою метою він просить накласти арешт на грошові кошти, тому вважає необхідним зазначити, що не знаходить підстав для арешту тимчасово вилученого майна, про яке йдеться у клопотанні, з підстав його відповідності ознакам ст. 98 КПК України, тобто ознакам речового доказу, що у визначений процесуальним законом спосіб слідчому судді доведено не було.

Відповідно до частини 7 статті 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор мають, зокрема оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Доводи прокурора про можливість застосування конфіскації усього вилученого майна слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки перелік майна, яке може бути тимчасово вилучене під час огляду чи обшуку чітко визначений у статті 167 КПК України, якою не передбачено тимчасове вилучення майна з метою забезпечення майбутньої конфіскації. Тим більше, що на час проведення обшуку ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру.

У той же час частина грошових коштів, що були вилучені під час проведення обшуку 11.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді, підлягає арешту з підстав, визначених п.3 ч.2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, оскільки 12.09.2025р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч.3 ст.368 КК України, підозра на даній стадії досудового розслідування є у достатній мірі обґрунтованою поданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження, а санкція зазначеної статті кримінального закону передбачає конфіскацію майна як обов`язковий вид покарання.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується також на тому, що будь-яких об`єктивних доказів та розумних підстав вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать ОСОБА_4 та отримані ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчому судді не надано.

Квартира, у якій проводився обшук, на праві власності належить ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , донці та дружині підозрюваного відповідно. Згідно доданих до клопотання доказів серед вилучених в цій квартирі грошових коштів купюр, які надавалися для проведення контролю за вчиненням злочину не було. Наданими адвокатом ОСОБА_5 протоколами МРТ дослідження шийного, грудного та поперекового відділів хребта підтверджується наявність у дружини підозрюваного захворювань, які потребують постійної підтримуючої терапії та значного фінансового забезпечення. Вилучене майно, зокрема грошові кошти, належить ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, що слідчим не спростовано. Позбавлення підозрюваного та членів його сім`ї під час кримінального провадження всіх засобів до існування суперечитиме законодавству та порушуватиме їхні права.

За наведених обставин, оскільки до клопотання не надано доказів, які свідчать про володіння, користування чи розпорядження виключно підозрюваним ОСОБА_4 грошовими коштами, вилученими під час обшуку, тому слідчий суддя не вбачає підстав для арешту всього вказаного майна з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

При цьому слідчий суддя не вбачає і обґрунтованих підстав для визначення частки у майні подружжя, яка підлягає арешту, на чому наполягала сторона захисту, оскільки вирішення вказаного питання знаходиться поза межами предметної компетенції слідчого судді, за умови відсутності відповідного судового рішення, яким даний факт встановлено у порядку цивільного судочинства, тощо.

Відповідно до частини 3 статті 173 КПК України часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З огляду на викладене клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.131-132, 170-173, 309 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СУГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 19.08.2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час обшуку квартири, яка використовується ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти наступних номіналів, кількості:

- номіналом 1000 гривень - 31 шт.;

- номіналом 500 українських гривень -71 шт.;

- номіналом 200 українських гривень - 8 шт.;

- номіналом 100 українських гривень - 1 шт.;

Загальною сумою 68 200 грн.

- номіналом 100 доларів США - 31 шт.;

- номіналом 50 доларів США - 8 шт.;

- номіналом 20 доларів США - 2 шт.;

- номіналом 10 доларів США - 1 шт., загальною сумою 3550 доларів США, які належать ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання рішення суду в частині конфіскації майна.

В задоволенні арешту майна в іншій частині відмовити.

Часткова відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення законному володільцю тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів-номіналом 1000 гривень - 60 шт. в сумі 60000 гривень, номіналом 50 євро- 1 шт. та номіналом 100 доларів США - 30 шт. в сумі 3000 доларів США.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений 23.09.2025 о 8 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1