Справа № 752/5314/25
Провадження №: 1-кп/752/1697/25
У Х В А Л А

27.11.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

під час проведення відкритого підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні№ 0000846 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайську Миколаївської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_5 28.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України (умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2025 за № 0000846, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

17.04.2025, 12.06.2025, 23.07.2025, 24.09.2025, 11.11.2025 та 27.11.2025 обвинувачений у підготовче судове засідання не з`явився, при цьому про поважність причин своєї неявки ОСОБА_4 жодного разу у належний спосіб суд не повідомив.

27.11.2025 прокурор заявив клопотання про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та про оголошення обвинуваченого у розшук. Клопотання прокурора мотивовані наявністю ризику переховування обвинуваченого від суду, на доведеність ризику вказує сама процесуальна поведінка ОСОБА_4 , який неодноразово безпідставно не з`являється в судові засідання, ігнорує виклики суду та не дотримується свого слова, адже у телефонному режимі неодноразово повідомляв прокурора, що прийде до суду у визначений у повістці час. Також прокурор послався на те, що ухвали суду про примусовий привід ОСОБА_4 не були виконані, тоді як кримінальне провадження має здійснюватися у розумні строки, чому перешкоджає поведінка обвинуваченого.

Так, згідно з наявним обвинувальним актом ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у тому, що 21.02.2025 о нічний час доби у приміщенні Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 наніс легке тілесне ушкодження співробітнику Національної поліції - інспектору взводу 2 роти 1 батальйону 2 полку 1 Управління патрульної поліції у м. Києві старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_4 за обвинувальним актом, затвердженим прокурором 28.02.2025, кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, на стадії досудового розслідування обвинувачений був затриманий 21.02.2025 і в цей же день за ухвалою слідчого судді щодо ОСОБА_4 застосовано домашній арешт на строк 2 місяці.

Обвинувачений отримав обвинувальний акт, повістку про виклик до суду.

У телефонному режимі повідомляв секретаря судового засідання про перебування у госпіталі та про неодмінне прибуття в судове засідання у подальшому, проте впродовж тривалого проміжку часу так і не направив до суду жодної медичної документації, жодного звернення не надіслав і сам не з`явився.

Тобто, матеріалами кримінальної справи № 752/5314/25 доводиться, що ОСОБА_4 обізнаний з тим, що у провадженні цього суду перебуває кримінальне провадження, де проти нього державою висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, адже він отримував обвинувальний акт, отримував у приміщенні суду повістку про виклик, де йому було роз`яснено насліди неявки до суду.

Як слідує з клопотання прокурора і його виступу, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину щодо працівника правоохоронного органу, усвідомлено демонструє неналежну процесуальну поведінку та невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, адже, достеменно знаючи про наявність обвинувального акта відносно нього на розгляді у суді, будучи належним чином викликаним до суду, у судові засідання систематично не з`являється, про дійсне місце свого перебування не повідомляє. При цьому, суттєвим є те, що уповноважений правоохоронний орган не забезпечив участь ОСОБА_4 у судові засідання шляхом примусового приводу, адже місце його перебування не вдалося за можливе з`ясувати. Обвинувачений не подав документів про призов на військову службу, про наявність тяжкого захворювання, травми тощо, що унеможливлюють його прибуття до суду. Порушення процесуальних обов`язків у черговий раз доводить ризик переховування ОСОБА_4 від суду, адже таке переховування вже має місце, а також ризик вчинення нових кримінальних правопорушень.

Задля розгляду кримінального провадження з дотриманням розумних строків та вирішення питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідним, на думку прокурора, є дозвіл на його затримання з метою приводу до суду.

Заслухавши прокурора та проаналізувавши наявні документи, суд вважає за належне задовольнити клопотання прокурора, зважаючи на наступне.

Як вказувалося вище, ОСОБА_4 знає про наявність в провадженні суду обвинувального акта, за яким йому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, проте упродовж багатьох місяців не з`являється до суду на виклики.

Виклик обвинуваченого до суду здійснюється шляхом направлення повісток засобами поштового зв`язку. При цьому судом здійснюється офіційне sms-інформування обвинуваченого про виклик до суду, а на сайті судової влади розміщуються відомості про призначення судових засідань.

Як вказувалося вище, судом постановлювалися ухвали про застосування примусового приводу до обвинуваченого в порядку ст. 140 КПК України, проте це не призвело до його прибуття до суду.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Пункт 1 ч. 7 ст. 42 КПК України покладає на обвинуваченого обов`язок прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

За період з 17.04.2025 обвинувачений пояснень, повідомлень, заяв, клопотань до суду завчасно не направив, письмово не повідомляв заздалегідь про поважність причин своєї неодноразової неявки до суду. До суду не надходило клопотань ОСОБА_4 про розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку, повідомлень про перебування на військовій службі, перебування на бойових позиціях чи у медичному закладі, про тяжку хворобу тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам за ч. 2 ст. 177 КПК України.

Статтею 188 КПК України передбачено, що одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Таким чином, з викладеного вище слідує, що обвинувачений порушив свої процесуальні обов`язки, допускає дії, які свідчать про ухилення від суду і його поведінка сукупно вказує на наявність ризиків подальшого переховування від суду, а тому викладене свідчить про наявність достатніх підстав для надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 42, 177, 138-140,188-191, 335, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, з метою його приводу до Голосіївського районного суду міста Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

3.Оголосити розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4.Після затримання ОСОБА_4 , доставити його до суду за адресою: м. Київ, вул. Виставкова, 14-А.

5.Виконання цього судового рішення доручити уповноваженому Голосіївському управлінню поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

6.Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні.

7.Судове провадження у справі № 752/5314/25 у кримінальному провадженні № 0000846 зупинити до розшуку обвинуваченого.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1