УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 03.09.2025 у кримінальному провадженні №0000948 від 10.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 03.09.2025 у кримінальному провадженні №0000948 від 10.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.

Скаргу мотивовано тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000948 від 10.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Адвокат також зазначає, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.10.2024, якою зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві внести відомості за заявою ОСОБА_4 .

12.03.2025 адвокат ОСОБА_3 звернувся до уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві із заявою про визнання ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

31.03.2025 постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 було відмовлено у визнанні останнього потерпілим.

13.05.2025 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва було скасовано постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 31.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим.

03.09.2025 постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 повторно було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

В той же час, на переконання адвоката вказане рішення є необґрунтованим та передчасним, а тому просив слідчого суддю його скасувати.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, водночас подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про наступне.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000948 від 10.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

12.03.2025 адвокат ОСОБА_3 звернувся до уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві із заявою про визнання ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

31.03.2025 постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 було відмовлено у визнанні останнього потерпілим.

13.05.2025 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва було скасовано постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 31.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим.

03.09.2025 постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 повторно було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Так, слідчий у постанові послалася на те, що у заяві про визнання потерпілим наведені у ній обставини не містять достатнього обґрунтування щодо наявності підстав для визнання ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні. А також не наведено жодних документальних доказів на підтвердження заподіяння ОСОБА_6 моральної або матеріальної шкоди та розмір її грошового вираження.

Проте, такий висновок слідчого є передчасним і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000948.

При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить достатніх відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено належних мотивів на спростування доводів ОСОБА_6 зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

В той же час, слідчим в постанові зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_6 не було завдано шкоди.

Враховуючи вищевикладене, постанова слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 03.09.2025 у кримінальному провадженні №0000948 від 10.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, про відмову у визнанні потерпілим, підлягає скасуванню, а скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 55, 220, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 03.09.2025 у кримінальному провадженні №0000948 від 10.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 03.09.2025 у кримінальному провадженні №0000948 від 10.12.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1