Справа № 489/7501/25
Провадження № 1-кс/489/3053/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

31 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0004399 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю,

встановив:

Згідно з клопотанням, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На думку слідчого, з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, особи, яка його вчинила, та свідків виникла необхідність в тимчасовому доступі до документів, що перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які стосуються абонентського номеру НОМЕР_1 , яким користується свідок ОСОБА_6 , який спілкувався з підозрюваним з приводу необхідності придбання наркотичних засобів та психотропних речовин.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися. Слідчий зазначив у клопотанні проведення судового розгляду за його відсутності. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі слідчого, а також за відсутності особи, у володінні якої знаходяться документи, згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України. Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Згідно зі ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: зокрема, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо. Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

В ході розгляду клопотання встановлено наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке 07.08.2025 внесені до ЄРДР за №0004399 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повідомлення про підозру у вчиненні якого вручене ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування встановлено, що свідок ОСОБА_6 , який користується мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_1 та утримується в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкувався з підозрюваним з приводу обставин придбання наркотичних засобів та психотропних речовин.

При цьому, необґрунтованими є доводи клопотання щодо необхідності отримання відомостей про абонентський номер НОМЕР_1 , яким користувався свідок ОСОБА_6 , оскільки до матеріалів клопотання не додано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вказаний свідок вів розмови з підозрюваним в саме в телефонному режимі, використовуючи вищевказаний абонентський номер, тимчасовий доступ до інформації про який просить надати слідчий.

Натомість в доданому до клопотання протоколі допиту свідка ОСОБА_6 відсутня інформація про спосіб його спілкування з ОСОБА_5 саме в телефонному режимі з використанням абонентського номеру НОМЕР_1 .

Крім того, до матеріалів клопотання не додано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 здійснював замовлення наркотичних засобів в мережі інтернет, використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 .

Також, вимоги клопотання про необхідність отримання інформації за період з 01.01.2025 до 04.10.2025 є необґрунтованими належним чином, враховуючи, що в матеріалах клопотання та зокрема у протоколі допиту свідка ОСОБА_6 відсутні дані про те, що останній спілкувався з ОСОБА_5 з приводу необхідності придбання наркотичних засобів та психотропних речовин саме в зазначений період, здійснював їх замовлення у вказаний час.

Вказане, у свою чергу, свідчить про те, що слідчим не доведено, що інформація за період з 01.01.2025 до 04.10.2025 має доказове значення для розслідування даного кримінального провадження, що вказує на відсутність підстав для отримання тимчасового доступу до відомостей щодо абонентського номеру у вказаний час.

Відповідно до ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому, можливість отримання доступу до документів, які містять інформацію щодо дзвінків та повідомлень особи під час користування абонентським номером, підпадає під сферу дії ст. 8 Конвенції та є втручанням у право особи на повагу до свого приватного і сімейного життя.

Також відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, закріплених в ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор, серед іншого, не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, встановлені в ході розгляду клопотання обставини вказують, що клопотання про тимчасовий доступ не відповідає вимогам ст. 160 КПК України, а додані до нього документи не містять обов`язкових відповідно до ст. 132 КПК України відомостей для вжиття подібних заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя відповідно до ст. 132, 163 КПК України зобов`язаний відмовити в задоволенні такого клопотання. Керуючись статтями 132, 163, 164, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0004399 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1