н/п 1-кс/953/6296/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2025 р. Слідча суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування № 0000800 від 27.05.2021, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь АР Крим, громадянина України, одруженого, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, є волонтером, раніше не судимого, зареєстрованого як ВПО в АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 239 КК України, -

Встановив:

12.09.2025 року слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування № 0000800 від 27.05.2021, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання вказує, що слідчими відділу особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000800 від 27.05.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2018 року, більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа, основним видом економічної діяльності якого: Інші спеціалізовані будівельні роботи, діючи умисно, за попередньою змовою, в групі з невстановленими в ході досудового розслідування особами, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх суспільну небезпеку, керуючись корисливим мотивом, в порушення зазначених вимог земельного законодавства, вирішили використати земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Бахмутська (колишня Омська), 83 не за цільовим призначенням, а для вивезення та незаконного розміщення будівельного та побутового сміття.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи протиправні дії, об`єднані єдиним злочинним наміром групи, протягом з 18.04.2019 по 25.08.2021, використовуючи вантажні автомобілі, що перебували у його користуванні, під час здійснення останнім господарської діяльності, пов`язаної зі спеціалізованими будівельними роботами, зокрема зі знесенням об`єктів нерухомості, налагодив вивезення та подальше розміщення на земельні ділянки, які є єдиним масивом, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Бахмутська (колишня Омська), 83, які мають кадастрові номери :05:071:0020 площею 0,0902 га та :05:071:0022, площею 0.0921 га, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Бахмутська (колишня Омська), 83, та цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, будівельного та побутового сміття, фактично використовуючи їх не за цільовим призначенням.

Так, в період 18.04.2019 по 25.08.2021 ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їx настання, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, реалізуючи загальний злочинний умисел, достовірно знаючи що, земельні ділянки з кадастровими номерами :05:071:0020 площею 0,0902 га, на праві приватної власності з 07.11.2017 по 08.04.2021 належала ОСОБА_7 та з 08.04.2021 належить ОСОБА_8 та :05:071:0022, площею 0.0921 га, тип власності якої не визначений, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Бахмутська (колишня Омська), 83, не передбачені для використання у вказаній діяльності, забезпечив вивезення та розміщення на них будівельного та побутового сміття, що призвело до погіршення властивостей довкілля та перевищення нормативного вмісту шкідливих речовин, внаслідок чого було створено небезпеку для довкілля.

У відповідності до акту відбору проб ґрунтів від 25.08.2021 №60-2021/167-168, складеного Державною екологічною інспекцією Харківської області, та висновку комплексної судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів № КСЕ-19/121-21/26463-ФХД від 21.12.2021 у земельних ділянках з кадастровими номерами :05:071:0020 та :05:071:0022 встановлено перевищення допустимого вмісту азоту амонійного, заліза рухомого, фосфору рухомого (у перерахунку на п`ятиоксид фосфору), органічними речовинами, що екстрагуються петролейним ефіром та нафтопродуктами в порівнянні з контрольною (фоновою) пробою, що відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи та економічної експертизи № 21346/21475 від 04.10.2024 є порушенням ст. 51,55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 164 Земельного кодексу Україїни, ст.ст.35,45,46 Закону України «Про охорону земель» та ст. 33 Закона України «Про відходи» та створило небезпеку для довкілля.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 та інших невстановлених в ході досудового слідства осіб, та порушення спеціальних правил використання земель, що виразилися у вивезенні та розміщенні будівельного та побутового сміття на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:071:0020 та :05:071:0022, відбулося їх забруднення, що створило небезпеку для довкілля та спричинило тяжкі наслідки, у вигляді заподіяння матеріальної шкоди на загальну суму 4 842 417, 36 грн.

04 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України, та вручено письмове повідомлення про підозру.

09 вересня 2025 року, ОСОБА_4 , в ході допиту в якості підозрюваного від надання показань відмовився.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного слідчий та прокурор вказують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на існування ризиків та обґрунтованість підозри.

Підозрюваний та його адвокат заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки підозра не обґрунтована, ОСОБА_4 не має відношення до забруднення ділянки, а ризики не є доведеними та підтвердженими. Також, вказує на всі позитивні характеристики ОСОБА_4 , його сімейний стан, наявність неповнолітніх дітей, необхідності участі у спортивних змаганнях та затягнутий строк досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000800 від 27.05.2021, за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 239 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 . 04 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України, та вручено письмове повідомлення про підозру.

Обґрунтованість пред`явленого повідомлення про підозру ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

Витягами з бази АІС ІПНП «АРМОР»;

Протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 25.08.2021;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.08.2021;

Довідками спеціалістів ДЕІ в Харківській області від 09.11.2021;

Копією акту відбору проб ґрунту від 25.08.2021 №60-2021/167-168;

Копією протоколу вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів від 27.10.2021 №60-2021/167-168;

Висновком комплексної судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів № КСЕ-19/121-21/26463-ФХД від 21.12.2021;

Висновком судової інженерно-екологічної експертизи та економічної експертизи № 21346/21475 від 04.10.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.02.2024;

Протоколом огляду предмету від 15.02.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.02.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.03.2025;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками

ОСОБА_11 від 15.03.2025;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками

ОСОБА_10 від 15.03.2025;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.03.2025;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками

ОСОБА_9 від 12.03.2025;

Протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_9 від 02.08.2025;

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри, на даній стадії проведення досудового розслідування кримінального провадження, щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 239 КК України, за викладених у клопотанні обставин. Підтверджених та обґрунтованих даних стороною захисту на спростування зазначеного не надано.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Звертаючись з клопотанням слідчий просить обрати підозрюваному цілодобовий домашній арешт за обгрунтованої підозри за ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 239 КК УКраїни та наявності ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК УКраїни.

Домашній арешт - вид запобіжного заходу, який застосовується в кримінальному провадженні відповідно до ухвали слідчого судді, суду до підозрюваних або обвинувачених осіб за вчинення ними злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, та полягає в забороні залишати їм житло цілодобово або в певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя вважає встановленими існування ризиків, передбачених п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик впливу на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, враховуючи обставини кримінального правопорушення.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Однак, слідча суддя зазначає, що ризики, передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України протягом судового засідання не підтвердилися та не доведені належними доказами, оскільки підозрюваний раніше не судимий, з 2022 року має можливість виїзду за кордон, однак не виїхав, є волонтером, кримінальне провадження триває з 2021 року і будь-яких неправомірних дій підозрюваним протягом часу з 2021 року не було здійснено.

При вирішенні питання запобіжного заходу слідчою суддею враховані всі представлені під час розгляду клопотання дані по особі підозрюваного, який є 1988 р.н., громадянином України, одруженим, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей та неповнолітню дитину дружини, офіційно не працевлаштований, однак з його слів працює тренером та виступає за спортивних змаганнях, отримав запрошення на участь в змаганнях в вересні 2025 року, позитивно характеризується, є волонтером, раніше не судимий, зареєстрований як ВПО в АДРЕСА_1 , де проживає з дружиною та дітьми, має подяку від командира військової частини.

Всі ці дані по особі підозрюваного та обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що вказані в підозрі, встановлення слідчим суддею ризиків, передбачених п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України та недоведеність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, дані щодо позитивної характеристики підозрюваного, які надані до слідчого судді під час судового розгляду, свідчать про те, що відносно нього можна обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, не застосовуючи до нього цілодобового домашнього арешту, для забезпечення його поведінки під час досудового розслідування, враховуючи наявність його потреби у волонтерстві та вихованні дітей, участі у спортивних змаганнях в період воєнного часу.

На підставі вищезазначеного, згідно вимог ст. 178 КПК України суд клопотання сторони обвинувачення відхиляє та обирає відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, з відповідними обов*язками, в межах строку досудового розслідування, і вважає, що саме цей запобіжний захід відповідає обставинам кримінального провадження та цілям застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В задоволенні клопотання слідчого, погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання, до 04.11.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5) утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 04.11.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1