Провадження № 1-кп/127/1212/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено 06 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000783,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із раніше визначеним розміром застави, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та тривають, про що подала письмове клопотання.

Також прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у визначений час доби, а саме з 22:00 год. до 06:00 год., оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Також просила продовжити на цей строк дію покладених на ОСОБА_4 обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження забіжного заходу ОСОБА_4 у виді домашнього арешту у визначений час доби.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 вважав, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу є невмотивованим та необгурнтованим. Вказав, що кваліфікуюча ознака повторність є не вірною, оскільки у ОСОБА_5 закінчився іспитовий строк. На підтвердження вказаного надав ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 26.11.2025 року. Крім того вказав, що ті ризики на які посилається прокурор у клопотанні є лише пропущенням прокурора, а тому просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував щодо клопотання прокурора.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжних заходів, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2025 року ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою зі строком дії до 31.01.2026 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4 від 04.12.2025 року продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у визначений час доби з 22:00 до 06:00 год. до 01.02.2026 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Види ризиків у кримінальному проваджені визначені Законом та є незмінними для будь-якої стадії кримінального переслідування. Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого.

ОСОБА_5 не працює, іншого джерела доходу не має, згідно обвинувального акту діяв з корисливою метою, не вперше притягується до кримінальної відповідальності. Враховуючи дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, його соціальні зв`язки, свідчить про факт того, що ОСОБА_5 зможе продовжити злочинну діяльність, оскільки буде потребувати джерел до існування, а іншого виду отримання коштів він не має.

Соціально стримуючи факти у виді сім`ї та утриманців у обвинуваченого відсутні.

Крім того, при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує і стадію розгляду кримінального провадження (підготовче засідання). На даний час у справі не допитано жодного свідка та потерпілу, показання яких мають істотне значення. Стадія провадження, наявність недопитаних свідків та потерпілої у справі свідчать про можливість здійснення впливу обвинуваченим на них.

Розглядаючи можливість застосування ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд зазначає, що встановлені ризики у справі свідчать про недоцільність застосування йому цілодобового домашнього арешту, оскільки вказаний запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого. Суд наголошує, що запобіжний захід за своєю суттю є превентивним заходом та має запобігати умовам за яких можливий вплив обвинуваченого на інших учасників процесу, в тому числі і свідків, допущення настання негативних наслідків у виді реалізованих ризиків, в цьому і полягає його мета.

Таким чином, ризики встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу продовжують існувати, а достатніми для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На даний час судом вирішується питання не про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а про доцільність продовження такого виду запобіжного заходу.

Разом з тим, оскільки сторона обвинувачення просить визначити заставу обвинуваченому ОСОБА_5 під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приймає відповідне рішення та визначає розмір застави у зазначеному у клопотанні розмірі з визначенням та роз`ясненням обов`язків, що покладаються на обвинуваченого у випадку внесення застави.

Вирішуючи питання продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у визначений час доби , суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

В даному випадку сама по собі тяжкість обвинувачення та суворість можливого покарання свідчить, що обвинувачений може вчинити дії направлені на переховування від суду.

Разом з тим, прокурор при наявності обвинувачення особи у вчинені тяжкого злочину просить суд про застосування не найсуворішого виду запобіжного заходу, а домашнього арешту. При цьому прокурором на думку суду обґрунтовано враховано всі дані про особу обвинуваченого, а тому пропонується встановити обмеження домашнього арешту лише у нічний час доби.

Суд вважає, що домашній арешт в нічний час доби є достатнім механізмом для стримування особи від можливої неправомірної поведінки з ухилення від явки до суду, оскільки одночасно має достатній рівень превенції і в той же час мінімально обмежує права особи, що обвинувачується у вчинені тяжкого злочину.

Крім того, у справі не допитані свідки та потерпіла, що свідчить про можливість здійснення впливу обвинуваченим на них, оскільки обвинувачений обізнаний із персональними даними вказаних осіб внаслідок отримання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи суть самого обвинувачення, тяжкість можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у випадку доведення його винуватості свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від суду, з метою уникнення відповідальності, що в свою чергу призведе до затягування судового розгляду.

Все зазначене свідчить, що ризики передбачені ст. 177 КПК України існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде домашній арешт обвинуваченого у визначений час доби з 22:00-06:00 год., оскільки більш м`які запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, що може зашкодити кримінальному провадженню.

Крім цього, суд вважає доцільними продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 такі обов`язки: не відлучатися за межі місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 29.01.2026 року до 29.03.2026 року, включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 199680,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у визначений час доби з 22:00 год. до 06:00 год., щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити на 60 діб, починаючи з 29.01.2026 року до 29.03.2026 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки:

- не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з 22:00 години до 06:00 години.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

В решті ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: