УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого детектива відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000031 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, підрозділом Територіального управління БЕБ в Одеській області проводиться досудового розслідування кримінального провадження, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Підставою для реєстрації вказаного кримінального провадження стали повідомлення заступника начальника УСБУ в Одеській області ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення за № 247-КПК від 19.09.2025 та аналітичний продукт фінансово-господарської діяльності ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () складений Управлінням аналізу інформації та управлінням ризиками Територіального управління БЕБ в Одеській області за № 74/23.13-02-15-25 від 09.09.2025.

Відповідно до матеріалів перевірки встановлено, що службові особи ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» (), у період з 01.01.2023 по 26.08.2025, шляхом не відображення у податковій звітності сум коштів, отриманих від пасажирських перевізників, які обслуговуються на автостанції «Старосінна» за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, 1-А ухиляються від сплати податків на загальну суму 87 999 259 грн, що є коштами в особливо великих розмірах.

Встановлено, що службові особи ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» (), вчиняють дії щодо приховування отриманого доходу у вигляді збору 15 % з одного проданого білету перевізниками на автостанції «Старосінна» за період з 01.01.2023 по 26.08.2025.

З метою уникнення повної сплати обов`язкових платежів, керівництвом автостанції «Старосінна» (обслуговуюче підприємство ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () впровадження протиправна схема збору готівкових коштів з перевізників, які проходять поза межами касового збору, без бухгалтерського та податкового обліку. Отримана готівка утримується у «диспетчерів» та періодично вивозиться з автостанції.

Згідно інформації вказаної у листі Департаменту морегосподарського комплексу, транспортної інфраструктури та зв`язку Одеської обласної державної адміністрації від 21.04.2025 встановлено, що орієнтовна кількість людей, яка користується послугами пасажирських перевезень ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () (автостанції «Старосінна») на добу складає 4000 осіб.

Відповідно відомостям з інтернет ресурсу за посиланням https://infobus.eu встановлено, що середня вартість одного квитка становить орієнтовно 550 грн.

Здійснюючи аналіз задекларованих сум отриманих доходів ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () за період діяльності з 01.01.2023 по 26.08.2025 як платника єдиного податку 3 групи зі ставкою 5% та ймовірно отриманих доходів у вигляді автостанційного збору встановлено їх значне заниження.

Таким чином, ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () за період діяльності з 01.01.2023 по 26.08.2025 ймовірно отримано дохід, у вигляді автостанційного збору 15% з одного проданого білету, у загальній сумі 241 230 000 грн., що призвело до заниження єдиного податку 3 групи за 1 квартал 2023 року на суму 2 554 780 грн; заниження податку на прибуток у загальній сумі 40 179 479,00 грн. та заниження податку на додану вартість за період з 01.05.2023 по 31.07.2025 на загальну суму 45 265 000 грн., а всього на загальну суму 87 999 259 грн.

Зазначена інформація може свідчити про один із напрямків ухилення від сплати податків посадовими особами ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () та наявності в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України.

В ході проведення досудового розслідування та оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетний фактичний власник ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, ОСОБА_8 підконтрольні ряд підприємств, які також координують діяльність з обслуговування та організації перевезень автостанції «Старосінна», зокрема, МПП «НІКА» (), ТОВ "АЛІТА-АВТОТРАНС" (), ТОВ "АС-ТРАНС ЮГ" (), ТОВ «МАЙ БАС» (), ПП «ЯНА» ().

Відповідальними за фінансово-господарську діяльність ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» () є: керівник ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 ), головний бухгалтер ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також засновники ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_5 ).

Разом із цим встановлено, що підконтрольною особою, відповідальною за координацію маршрутів та за роботою диспетчерів автостанції «Старосінна» являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини скоєння кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, що мають значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , 20.11.2025 проведено обшук на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 07.11.2025, за результатами проведення якого виявлено та вилучено технічні засоби та чорнові записи, квитанції, які попередньо оглянуто та визнано речовими доказами, а саме:

1)мобільний телефон марки iPhone XS MAX IMEI: НОМЕР_6 IMEI 2: НОМЕР_7 із сім-карткою НОМЕР_8 ;

2)мобільний телефон марки Redmi 9 A, IMEI 1: НОМЕР_9 ; , IMEI 2: НОМЕР_10 із номером НОМЕР_11 ;

3)мобільний телефон марки Realme С53, IMEI 1: НОМЕР_12 , IMEI 2: НОМЕР_13 із номером НОМЕР_14 ;

4)мобільний телефон марки Realme С53, IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 ;

5)мобільний телефон марки iPhone 13 Pro MAX IMEI: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 із номером НОМЕР_19 ;

6)зошит із чорновими записами, чеки та квитанції із чорновими записами всього на 444 арк;

21.11.2025 старшим детективом з дотриманням вимог ст. 110 КПК України прийнято рішення про визнання вищевказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки мобільні телефони та документи містять інформацію щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, пов`язаного із реалізацією послуг з перевезень на автостанції «Старосінна», відомості щодо здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «ОДЕСПАССЕРВІС» та іншими пов`язаними особами, обсяги отриманих грошових коштів підприємствами з реалізації послуг, а також інші дані, які характеризують обставини здійснення господарської діяльності та їх обсягу.

Детектив звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити. Надав копію супровідного листа та постанови від 27.11.2025 року про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні, окремо зазначив, що під час обшуку було вилучено не виключно речі, що перебували у користуванні ОСОБА_4 , вилучені також і речі інших осіб, які не мають жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні. Звернув увагу на те, що власник під час обшуку не чинив перешкод для огляду телефонів та чорнових записів. Зауважив про пропуск детективом строку звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення представника власника майна, вислухавши доводи учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання детектива підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на вилучені під час обшуку електронні носії інформації та чорнові записи необхідно для проведення їх детального огляду, виконання призначеної детективом комп`ютерно-технічної експертизи, яку неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок вилученого майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 21.11.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Доводи представника власника майна, що вилучене майно не має відношення до кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування є передчасними, а тому вважаю, що накладення арешту на нього є необхідним.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

З приводу посилання адвоката ОСОБА_5 в письмових запереченнях на те, що відсутні підстави для накладення арешту на майно третіх осіб, слідчий суддя звертає увагу представника, що арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, але і у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відтак, з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, за фактом імовірного вчинення якого проводиться досудове розслідування, на даній стадії досудового розслідування застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, є обґрунтованим.

При цьому, слідчий судді зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер, тому відповідні обмеження є розумними і спів мірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Щодо доводів представника про пропуск строку звернення з відповідним клопотанням до слідчого судді, зазначаю наступне: клопотання про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку проведеного 20.11.2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 скеровано засобом поштового зв`язку старшим детективом відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_6 до Київського районного суду м.Одеси 21.11.2025 року.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає, що доводи адвоката щодо пропуску строку звернення із клопотанням про накладення арешту на майно не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавленої особи пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання детектива підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого детектива відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000031 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони будь-кому користуватися та розпоряджатися до скасування арешту у встановленому КПК України порядку, на майно вилучене під час обшуку 20.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1)мобільний телефон марки iPhone XS MAX IMEI: НОМЕР_6 ,

IMEI 2: НОМЕР_7 із сім-карткою НОМЕР_8 ;

2)мобільний телефон марки Redmi 9 A, IMEI 1: НОМЕР_9 ; , IMEI 2: НОМЕР_10 із номером НОМЕР_11 ;

3)мобільний телефон марки Realme С53, IMEI 1: НОМЕР_12 , IMEI 2: НОМЕР_13 із номером НОМЕР_14 ;

4)мобільний телефон марки Realme С53, IMEI 1: НОМЕР_15 , IMEI 2: НОМЕР_16 ;

5)мобільний телефон марки iPhone 13 Pro MAX IMEI: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 із номером НОМЕР_19 ;

6)зошит із чорновими записами, чеки та квитанції із чорновими записами всього на 444 арк.

Виконання ухвали покласти на старшого детектива відділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_6 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1