Справа № 487/5683/24
Провадження № 1-кс/487/5228/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, про накладення грошового стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України із клопотанням про накладення грошового стягнення.

Клопотання вмотивоване тим, що супровідним листом № 17-03-14985/2025 від 21.11.2025 на адресу ГУНП в Херсонській області скеровані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_4 на 24.11.2025, 25.11.2025, 26.11.2025, 27.11.2025, 28.11.2025 року для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження. Разом з цим, підозрюваний ОСОБА_4 20.11.2025, 24.11.2025 та 25.11.2025 року за викликом до слідчого органу досудового розслідування безпідставно не прибув та про причини неявки заздалегідь не повідомив. Підтверджень наявності у підозрюваного ОСОБА_4 будь-яких поважних причин об`єктивного характеру для неявки за викликом до слідчого на адресу органу досудового розслідування не надходило. Враховуючи наведене, у органу досудового розслідування наявна необхідність у накладені грошового стягнення на підозрюваного ОСОБА_4 за невиконання процесуальних обов`язків, а саме за систематичне невиконання процесуального обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, прибувати за викликом до слідчого, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це слідчого.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначив, що виклик підозрюваного було здійснено для виконання ст. 290 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що він та його захисники ознайомлені з ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 17.11.2025 року про встановлення строку на ознайомлення та усвідомлюють, що після спливу визначеного слідчим суддею строку, а саме: після 12.12.2025 року, вони будуть вважатись такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів кримінального провадження. Вказав, що він, як працівник правоохоронного органу, наразі залучений до виконання своїх службових обов`язків у місті Херсоні, а ознайомлення з матеріалами справи є правом, а не обов`язком сторони захисту, про що захисниками було подано письмову заяву органу досудового розслідування. З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали за клопотанням, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000265 від 21.12.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

За версією сторони обвинувачення, не пізніше березня 2023 року, перебуваючи у м. Херсон, ОСОБА_6 , домовився про спільне вчинення ряду умисних кримінальних правопорушень із залученням у якості співучасників посадових осіб Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, а також працівників автошкіл. Вказані особи попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення ряду кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, а саме з метою систематичного отримання від громадян неправомірної вигоди для «кращого» отримання останніми послуг сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях, а саме швидке та безперешкодне складання теоретичного та практичного іспиту для отримання посвідчення водія, оформлення посвідчення водія із гарантованим відкриттям «потрібної» категорії на право керування транспортними засобами та інші послуги.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_7 взяв на себе роль організатора, шляхом організації та планування вчинення злочинів, керування підготовкою до їх вчиненням та залучив до спільного вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , а також невстановлених працівників Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях.

В подальшому вищевказані особи вчинили низку кримінальних правопорушень пов`язаних з отримання від громадян неправомірної вигоди за сприяння в швидкому оформленні посвідченні водія та гарантованому відкриті категорії на право керування транспортними засобами, всупереч процедури, встановленої «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що вищевказані фігуранти кримінального провадження в ході здійснення протиправної діяльності на системній основі отримували грошові кошти від третіх осіб, в чиїх інтересах працівники Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях використовують владні повноваження, всупереч встановленого законом порядку, шляхом отримання від громадян банківських переказів на особисті рахунки, із подальшим перерозподілом коштів між собою.

30.07.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

В подальшому, 17.07.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В цей же день, 17.07.2025 року ОСОБА_4 та його захисникам, на виконання вимог ст. 290 КПК України, було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, зокрема до 35 томів матеріалів кримінального провадження №0000265 та наявних речових доказів.

Починаючи з 17.07.2025 року ОСОБА_4 разом із своїми захисниками неодноразово викликався до слідчого, з метою ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, в порядку ст. 290 КПК України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого або сприяти пом`якшенню покарання. Такі дії полягають у наданні можливості скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді (частини 2, 3 ст. 290 КПК).

Згідно зі ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК).

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

За загальним правилом сторона кримінального провадження зобов`язана письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч. 9 ст. 290 КПК).

При цьому закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ. Такі письмові документи повинні додаватися до матеріалів кримінального провадження як підтвердження того, що кожна із сторін виконала свої обов`язки і не порушила прав учасників кримінального провадження.

Водночас, ч. 10 ст. 290 КПК регламентовано спеціальний порядок встановлення факту надання протилежній стороні доступу до матеріалів кримінального провадження. Так, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Таким чином, обмеження строку для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ у порядку ст. 290 КПК, допускається лише на підставі ухвали слідчого судді, якою встановлюється певний строк для такого ознайомлення.

17.11.2025 слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва частково задоволено клопотання слідчого про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та встановлено підозрюваному ОСОБА_4 та його захисникам строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 12.12.2025 року включно, після спливу якого підозрюваний та його захисники вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

20.11.2025 року захисником підозрюваного ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_11 скеровано на адресу слідчого повідомлення, в якому зазначено про причини неприбуття підозрюваного та вказано, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження є процесуальним правом сторони захисту, а не обов`язком.

З наведеного вбачається, що стороні захисту було надано час для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та остання письмово підтвердила факт обізнаності про це стороні обвинувачення.

Згідно із положеннями ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому КПК України порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора.

У відповідності до положень ст. 144 КПК України, грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених КПК України, за невиконання процесуальних обов`язків. Грошове стягнення накладається: під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою.

Відповідно до частини 2 статті 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування мають право викликати особу, якщо є достатні підстави вважати, що вона може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий за супровідним листом № 17-03-14985/2025 від 21.11.2025 на адресу ГУНП в Херсонській області (за місцем роботи підозрюваного) скеровував повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_4 на 24.11.2025, 25.11.2025, 26.11.2025, 27.11.2025, 28.11.2025 року не для допиту чи обов`язкової участі у процесуальтній дії, а для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК УКраїни, не врахувавши, що ознайомлення з матеріалами розслідування, кінцевий строк якого (12.12.2025 року) визначений ухвалою слідчого судді від 17.11.2025 року, є не обов`язком, а правом, яке захист використує на власний розсуд (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 жовтня 2022року у справі № 216/4805/20, провадження № 51-4684 кмо 21).

З огляду на викладене, у зв`язку із недоведеністю існування наявності обставин для виклику підозрюваного до органу досудового розслідування в порядку ч. 2 ст. 133 КПК України, та того, що підозрюваний не виконує процесуальних обов`язків, враховуючи, що ознайомлення з матеріалами розслідування є не обов`язком, а правом, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та не відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження, клопотання про накладення грошового стягнення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 84, 91-94, 113, 133, 290, 309, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, про накладення грошового стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 08.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1