№ 207/4249/24
№ 1-кп/207/99/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м.Кам`янське

Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 23.12.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 лютого 2026 року.

27.01.2026 у судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінились, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилось.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на відсутність підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думку присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів проти власності та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Таким чином, з огляду на покарання, яке може бути призначене ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, суд доходить до висновку про існування реальних ризиків того, що він може здійснити спроби переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має постійного місця роботи або навчання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, отже міцних соціальних зв`язків не підтримує; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працює, не має постійного джерела доходу.

У даному випадку прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого перебувати на волі.

Заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися, а тому такі ризики є достатніми та виправдовують продовження тримання обвинуваченого під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду, не гарантує запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Суд зауважує, що відсутність, на даний час, фактів переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення чи впливу на потерпілого та свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому. Фактично, його належна процесуальна поведінка та відсутність спроб передбачених у ст. 177 КПК України зумовлені не його високими моральними якостями, а дієвістю обраного запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинувачуваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Наведене не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.177,183,331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 27 березня 2026 року.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1