Справа № 166/1940/25 Провадження №11-сс/802/636/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000420 від 05.11.2025 року, за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської областівід 10 листопада 2025 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

До Ратнівського районного суду Волинської області надійшло клопотання слідчої СВ ВП № 2 (с-ще Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , яке погоджене із начальником Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_10 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000420.

Своє клопотання мотивувала тим, що у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000420, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, установлено, що 05.11.2025 року о 14 годині 20 хвилин прикордонний наряд "контрольний пост" на околиці населеного пункту Любохини Ковельського району Волинської області виявив дві особи ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , які вийшли із транспортного засобу марки "Hyundai", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із рюкзаками (інвентарем для незаконного перетину державного кордону) та направились до державного кордону з РБ.

В подальшому 05.11.2025 року під час проведення огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості в лісовому масиві неподалік села Любохини Ковельського району Волинської області з координатами 51.446716, 24.179141 виявлено та вилучено автомобіль марки «Hyundai Sonata», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Крім того, 06.11.2025 року ОСОБА_13 добровільно наддала мобільний телефон «iPhone 13» з ІМЕІ НОМЕР_3 .

На думку слідчої, існує сукупність підстав вважати, що вилучений автомобіль є знаряддям скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а наданий ОСОБА_13 мобільний телефон використовувався як засіб для спілкування з ухилянтами. З метою збереження вказаних речей з можливістю подальшого їх використання як доказів кримінального правопорушення, просить накласти арешт на автомобіль із забороною користування, розпорядження і відчуження, на мобільний телефон із забороною розпорядження.

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської областівід 10.11.2025 року задоволено клопотання слідчої СВ ВП № 2 (с-ще Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000420, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- автомобіль марки «Hyundai Sonata», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_3 , користувачем якого є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_4 , шляхом позбавлення права на користування, розпорядження та відчуження,

- мобільний телефон «iPhone 13» з ІМЕІ НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_13 , шляхом позбавлення права на його відчуження.

В поданій апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в частині накладення арешту на автомобіль шляхом позбавлення права на користування, розпорядження та відчуження.

На його думку, з матеріалів кримінального провадження, які булинадані до суду разом із клопотанням, органом досудового розслідування не було доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль є доказом вчинення злочину, не доведено необхідностінакладення арешту на дане майно та не доведено ризиків, передбачених ст.170 КПК України.

Також, судом першої інстанції, належним чином не взято до уваги те, що він не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, тому згідно з ч.5ст.170 КПК України, арешт його майна можливий лише за наявності беззаперечних доказів, що воно отримане злочинним шляхом або використане для вчинення кримінального правопорушення. Таких доказів суду не надано.

Окрім цього, 14.11.2025 року у межах даного кримінального провадження щодо його автомобіля було проведено обшук під час якого слідчим не було виявлено речей, що могли мати значення для досудового розслідування. Таким чином, мета накладення арешту була повністю досягнута, а подальший арешт майна є необґрунтованим та непропорційним.

Звертає увагу, що автомобіль ним використовується для сімейних потреб, а саме з метою перевезення його матері в лікувальні заклади, у зв`язку із її тяжким захворюванням, що робить тривале обмеження права власності надмірним та таким, що завдає істотної шкоди моїм правам.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 10.11.2025 року в частині накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai Sonata», власником якого є ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна в частині накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai Sonata», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 в повному обсязі. В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

В судове засідання не з`явилисявласники майна ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується телефонограмою від 17.11.2025, яка міститься в матеріалах провадження. Від ОСОБА_8 на адресу апеляційного суду 19.11.2025 року надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Власник майна ОСОБА_13 про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Учасники, які з`явилися в судове засідання не заперечували, щодо продовження слухання справи у відсутності власників майна ОСОБА_13 та ОСОБА_8 . А тому апеляційний суд вирішує розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; думку прокурора, який доводи апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; пояснення слідчого; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення, відповідно до ст.370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З апеляційної скарги власника майна ОСОБА_8 вбачається, що він фактично оскаржує судове рішення в частині задоволення клопотання слідчої СВ ВП № 2 (с-ще Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, а саме - автомобіля марки «Hyundai Sonata», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є останній. В іншій частині судове рішення ні апелянтом, ні іншим власником майна ОСОБА_13 не оскаржується, а тому апеляційному перегляду в даному провадженні відповідно до положень ст.404 КПК України не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна згідно з ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Як передбачено ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дані вимоги закону слідчим суддею при винесенні ухвали про накладення арешту на майно (автомобіля марки «Hyundai Sonata», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 ), були в повній мірі дотримані.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено наявність причин для накладення арешту на вилучене майно (автомобіль), оскільки воно має доказове значення у справі, є речовими доказами та предметами вчинення кримінального правопорушення, є необхідним для подальшого дослідження органами досудового розслідування, що доведено матеріалами кримінального провадження, а тому, з метою збереження речових доказів, оскільки майно, у вигляді вказаних речей, відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тому на вказане майно слід накласти арешт, з забороною користування, розпорядження та відчуження.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.131-132, 170-173 КПК України наклав арешт на автомобіль, забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна автомобіля з метою збереження такого майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні.

Доводи, що викладені в апеляційній скарзі висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.

При апеляційному розгляді не встановлено істотних порушень норм КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційних скарг.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргувласника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської областівід 10 листопада 2025 року про накладення арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: