Справа № 507/2531/25
Провадження № 1-кп/507/12/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2026 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Одеської області клопотання прокурора ОСОБА_3 , про продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бокове Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , так як дія попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого закінчує свою дію 09 лютого 2026 року, а ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою не зменшились.

Відповідно до статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час розгляду питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою прокурор наполягав на продовженні запобіжного заходу відносно останнього у виді тримання під вартою, вказуючи на те, що обвинувачений знаходячись на волі, зможе впливати на потерпілих, свідків, переховуватись від суду, вчинити інші правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпіла ОСОБА_6 , та її представник адвокат ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 , клопотання прокурора підтримали, просили суд його задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на його думку відсутні будь-які підстави що обвинувачений знаходячись на волі, зможе впливати на потерпілих, свідків, переховуватись від суду, вчинити інші правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Захисник вказав на можливість застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Заслухавши позиції учасників судового провадження в межах поданого клопотання щодо продовження заходів забезпечення кримінального провадження суд встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20 вересня 2025 року, до обвинуваченого ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 листопада 2025 року з можливістю звільнення під заставу в розмірі 151400 грн., що становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підставою для застосування вказаного запобіжного заходу стало наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він обвинувачується.

Ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2025 року продовжено строк дії обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою строком на 30 днів, з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20.09.2025 року, строком до 13 грудня 2025 року включно.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2025 року, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , строком до 09 лютого 2026 року, із можливістю внесення застави в сумі 151 400 грн.

Згідно частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі №14-рп/2003, тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Згідно пункту 36 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Адам`як проти Польщі (Adamiak v Poland), 20758/03,19 грудня 2006 року) в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд вважає доведеними обставини, які свідчать про продовження існування ризиків у даному кримінальному провадженні, а саме можливість переховування обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , що передбачене ч.2 ст. 194 КК України.

Як зазначено в клопотанні прокурора, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується встановленими судом обставинами, викладеними в ухвалах слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20 вересня 2025 року, 13 листопада 2025 року, та ухвалі Любашівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2025 року, в разі доведеності вини обвинуваченого, покарання за такий злочин передбачає позбавлення волі на тривалий строк, таким чином усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_4 , може переховуватись від суду.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинений під час дії воєнного стану, обставини злочину, його суспільна небезпечність можуть свідчити про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.

Судом відхиляються доводи захисника щодо відмови у задоволенні вказаного клопотання про продовження строку тримання під вартою оскільки не надано переконливих доводів того, що обвинувачений не буде переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення чи не продовжить кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладенні обставини, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , підлягає задоволенню

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Любашівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бокове Любашівського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, у виді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 04 квітня 2026 року включно, з можливістю звільнення під заставу на умовах визначених у ухвалі слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20.09.2025 року.

У разі внесення застави в сумі 151 400 грн. (сто п`ятьдесят одна тисяча чотириста гривень), обвинувачений ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

4) прибувати до прокурора, суду за викликом, у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає оскарженню до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в установленому КПК України порядку.

Повний текст ухвали проголошено

05 лютого 2026 року о 17 годині 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1