Єдиний унікальний номер 741/2297/24
Номер провадження 1-кп/741/60/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, унесеного до ЄРДР за № 0000163 від 11 вересня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця ЗСУ, призваного за мобілізацією, раніше судимого 01 лютого 2024 року Носівським районним судом Чернігівської області за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 5 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у з`язку зі смертю обвинуваченого,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Носівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 11 вересня 2024 року, за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Згідно з обвинувальним актом Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2022 № 51 молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду старшого механіка водія евакуаційного взводу евакуаційної роти ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

На час проходження військової служби у лавах ЗСУ на молодшого сержанта ОСОБА_4 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

У свою чергу, статтею 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (із змінами) передбачено, що повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, вказаним Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV (із змінами) кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги.

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України молодший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен знати та виконувати свої обов`язки і додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням; сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому; своєю поведінкою та старанністю подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з вимогами ст. 68 Конституції України кожен громадянин зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 28 Конституції України ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Статтею 3 КПК України визначено поняття «близькі родичі та члени сім`ї» до кола яких, окрім іншого, відносяться батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

У свою чергу, відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі по тексту Закон) законодавчо закріплено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: батьки (мати, батько) і дитина (діти), інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до положень ст. 6 Закону суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, окрім інших, є повноважні підрозділи органів Національної поліції України, прокуратура.

Водночас, у порушення вищевказаних вимог законодавства молодший сержант ОСОБА_4 став на шлях злочинної діяльності, що виразилось у нижченаведених обставинах.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із ним спільно проживає мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас, ОСОБА_4 , діючи свідомо, в порушення вищевказаних вимог законодавства, умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_5 , з якою спільно проживає, що виражається в неодноразових, не маючих підґрунтя, активних діях у вигляді словесних образ, погрозах фізичною розправою, усних висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, приниженні та залякуванні, спричиненні фізичного насильства у вигляді штовхання, тягання за волосся голови, що викликало у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, що завдало шкоду її фізичному та психологічному здоров`ю, а також погіршення стану здоров`я, пониження її самооцінки, втрати позитивних емоцій, у зв`язку з чим погіршилась якість життя потерпілої.

Зокрема, 26 вересня 2023 року о 09 годині 42 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно матері ОСОБА_5 , що виражалось у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань останньої, які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості.

У подальшому, 26 вересня 2023 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_4 порушив винесений інспектором з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області тимчасовий заборонний припис щодо залишення місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

26 вересня 2023 року о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно матері ОСОБА_5 , що виражалось у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань останньої, які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості.

За вказаними фактами стосовно ОСОБА_4 інспектором з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами яких постановою Носівського районного суду Чернігівської області об`єднані в одне провадження та 05 жовтня 2023 року його визнано винним у вчиненні домашнього насильства і притягнуто до адміністративної відповідальності, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який ОСОБА_4 не сплачено.

Продовжуючи свої злочинні дії, 14 жовтня 2023 року о 10 годині 08 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, вчинив фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , що виражалось у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, штовханнях, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_4 інспектором з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 9 листопада 2023 року його визнано винним у вчиненні домашнього насильства і притягнуто до адміністративної відповідальності, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який ОСОБА_4 не сплачено.

У подальшому, 25 листопада 2023 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив фізичне та психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , що виражалось у штовханнях, висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_4 інспектором з сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2023 року його визнано винним у вчиненні домашнього насильства і притягнуто до адміністративної відповідальності, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який ОСОБА_4 не сплачено.

Надалі 31 січня 2024 року о 07 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , яке полягало у погрозах фізичною розправою, ображанні нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань останньої, які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_4 ДОП ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2024 року його визнано винним у вчиненні домашнього насильства і притягнуто до адміністративної відповідальності, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який ОСОБА_4 не сплачено.

У подальшому, 08 березня 2024 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , що виражалось у висловлюваннях на її адресу погроз, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_4 інспектором з сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2024 року його визнано винним у вчиненні домашнього насильства і притягнуто до адміністративної відповідальності, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який ОСОБА_4 не сплачено.

У подальшому, 25 серпня 2024 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив фізичне та психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , що виражалось у штовханні, тяганні за волосся голови, образах нецензурною лайкою, що виражалось у висловлюваннях на її адресу погроз, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, які виразилися у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної невпевненості.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_4 інспектором з сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2024 року його визнано винним у вчиненні домашнього насильства і притягнуто до адміністративної відповідальності, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який ОСОБА_4 не сплачено.

Продовжуючи свої злочинні дії, 10 вересня 2024 року близько 09 години 05 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно ОСОБА_5 умисні дії психологічного характеру, що полягало в її словесних образах, погрозах фізичною розправою, що принизило її людську гідність та викликало в потерпілої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши їй емоційну невпевненість, а також погіршення стану здоров`я, пониження її самооцінки, втрати позитивних емоцій, у зв`язку з чим погіршилась якість життя потерпілої, тобто заподіяло психологічні страждання.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України як вчинення домашнього насильства умисного систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку зі смертю останнього.

Так, із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Носівською міською радою Чернігівської області, убачаються, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 34 роки, місце смерті: с. Предтечине Костянтинівського району Донецької області, про що 25 серпня 2025 року складено відповідний актовий запис № 242.

Заслухавши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, ознайомившись із копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження у випадку, якщо під час судового провадження буде встановлено, зокрема обставини, передбачені пунктом 5 частини 1 статті 284 КПК України, а саме смерть обвинуваченого.

Указаними нормами закону передбачено, що кримінальне провадження підлягає закриттю у випадку смерті обвинуваченого, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Отже, для закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України суд має встановити факт смерті обвинуваченого та відсутності заяв про необхідність реабілітації померлого.

Кримінальний процесуальний закон не містить чіткого переліку осіб, які можуть вимагати продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлої особи та наділені правом звертатись із відповідними заявами до суду. Разом з тим, статтею 523 КПК України визначено, що близьким родичам обвинуваченого, який помер, надається право подавати заяву про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, якщо це необхідно для його реабілітації.

Зміст вказаної норми свідчить, що звертатися із заявою про продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлого мають право його близькі родичі (аналогічна правова позиція міститься у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 204/6034/16-к).

Відповідно до частини 10 статті 284 КПК України за наявності підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої пунктом 5 частини 1 цієї статті: суд до постановлення ухвали про закриття кримінального провадження направляє у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення повідомлень, одному з близьких родичів або члену сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захиснику обвинуваченого копію клопотання прокурора про закриття кримінального провадження із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження. Кримінальне провадження закривається, якщо у 10-денний строк не надійшло клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження. Клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження розглядається прокурором у строки та порядку, передбачені статтею 220 цього Кодексу.

Отже, у разі відсутності заяв від близьких родичів про продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлої особи або ж за умови висловлення ними своєї позиції щодо відсутності наміру звертатись із такими заявами або ж за відсутності встановлених судом близьких родичів, кримінальне провадження стосовно померлого обвинуваченого підлягає закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та, крім потерпілої, яка є його матір`ю, мав також із близьких родичів батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

01 жовтня 2025 року судом на виконання вимог п. 2 ч. 10 ст. 284 КПК України батьку обвинуваченого ОСОБА_6 будо надіслано копію клопотання прокурора про закриття кримінального провадження із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження.

20 жовтня 2025 року ОСОБА_6 подав до суду заяву, у якій указав, що не заперечує проти закриття кримінального провадження за обвинуваченням його сина ОСОБА_4 , претензій ні до кого не має, зміст ч. 10 ст. 284 КПК України йому роз`яснено.

Так, у судовому засіданні підстав для продовження розгляду провадження з метою реабілітації померлого, відновлення його честі і репутації не встановлено. В ухвалі ККС ВС від 16.01.2019 року у справі № 761/33482/16-к було зроблено висновок, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли його продовження є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави для притягнення її до кримінальної відповідальності і призначення їй покарання.

За таких обставин, суд уважає, що судом дотримано вимоги пункту 2 частини 10 статті 284 КПК України, судом не отримано заяв від родичів обвинуваченого про розгляд кримінального провадження з метою його реабілітації, тому суд робить висновок про існування підстав для закриття кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 1, ч. 7 ст. 284, ч. 2 ст. 369, ст. ст. 370-372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за фактом вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку з тим, що обвинувачений помер.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7