Провадження № 1-кп/932/1694/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під

№ 0000432 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Охотське Нижньогірського району АР Крим, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючий на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-01.12.2023 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі. Звільнений 01.01.2025 по відбуттю строку покарання;

-28.04.2025 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2025 (справа №932/3891/25) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин. Вказаний вирок набрав законної сили 28.05.2025.

У подальшому, у невстановлений час та місці, але не пізніше 28.04.2025, у ОСОБА_4 виник прямий умисел спрямований на ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Далі, 15.08.2025 розпорядження про виконання вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2025 надійшло до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області та того ж дня ОСОБА_4 був поставлений на облік.

У ході виконання вищевказаного вироку, 04.09.2025 ОСОБА_4 під підписку був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 може бути притягнений до кримінальної відповідальності за ст. 289 КК України. Також, 04.09.2025 ОСОБА_4 під підпис ознайомлено з направленням, відповідно до якого засуджений повинен 05.09.2025 прибути до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара (далі - ДНУ ім. О. Гончара) та приступити до відбування покарання. Від отримання вказаного направлення ОСОБА_4 , відмовився.

Надалі, 05.09.2025 відповідальною особою ДНУ імені ОСОБА_5 був складений графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт на вересень 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_4 у період з 05.09.2025 по 30.09.2025 повинен відбувати покарання у виді громадських робіт.

Реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 36, 37, п. 3 ст. 40 КВК України у період з 05.09.2025 по 30.09.2025, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний відбути покарання призначене вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2025 у виді 100 годин громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування даного покарання, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт за ст. 389 КК України, без поважних причин для відбування покарання до ДНУ імені ОСОБА_5 не з`явився, тим самим умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин, не відпрацювавши жодної години.

У подальшому, за викликом, 12.09.2025 засуджений ОСОБА_4 з`явився до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де надав пояснення про те, що він повторно відмовляється отримувати направлення та відбувати покарання у виді громадських робіт, без поважної причини. Цього ж дня, а саме 12.09.2025 до засудженого ОСОБА_4 застосовано застереження у вигляді письмового попередження про, те що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Незважаючи на вищевказане попередження ОСОБА_4 знов, без поважних причин, не з`явився до ДНУ ім. О. Гончара для відбуття призначеного йому покарання.

У подальшому, 26.09.2025 та 31.09.2025 засудженого ОСОБА_4 повторно попереджено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Однак, ОСОБА_4 без поважних причин для відбування покарання у виді громадських робіт до ДНУ імені О. Гончара жодного разу не з`явився, тим самим умисно ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт без поважних на те причин, не відпрацювавши жодної години.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_6 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_6 добровільно, надав письмову заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст.382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасникамикримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування:

-копією вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.04.2025, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин (том 1 а.с.11-13, 56-57);

-копією підписки від 04.09.2025, відповідно до якого ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність (том 1 а.с.14, 102);

-копією направлення від 05.09.2025 (том 1 а.с.16, 110);

-копією розпорядження Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара №65 від 05.09.2025 (том 1 а.с.17);

-копією графіку виходу на роботу засудженого до громадських робіт ОСОБА_4 на період з 05.09.2025 по 30.09.2025 (том 1 а.с.18, 117-118);

-копією повідомлення Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара №88-552-355 від 09.09.2025, відповідно до якого, ОСОБА_4 не з`явився за направленням до ДНУ імені ОСОБА_7 для відпрацювання 100 годин громадських робіт (том 1 а.с.19);

-копією попередження про притягнення до кримінальної відповідальності від 12.09.2025 (том 1 а.с.20, 121);

-копією направлення від 12.09.2025 (том 1 а.с.21, 122);

-копією повідомлення Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара №84-552-41 від 18.09.2025, відповідно до якого, ОСОБА_4 не з`явився за направленням до ДНУ імені ОСОБА_7 для відпрацювання 100 годин громадських робіт (том 1 а.с.23);

-копією попередження про притягнення до кримінальної відповідальності від 26.09.2025 (том 1 а.с.24, 133);

-копією попередження про притягнення до кримінальної відповідальності (том 1 а.с.177).

Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, а його умисні дії, що виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також відношення обвинуваченого до скоєного.

Щире каяття, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

До обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить рецидив злочинів.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, а також його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.389 КК України у обмеження волі, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, з урахуванням вироку Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 28.04.2025, за яким покарання обвинуваченим не відбуте в повному обсязі, а томусуд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України з урахуванням вимог ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, з урахуванням положень ст. 72 КК Україниза сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 28.04.2025 року та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 5 (п`ять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту виконання вироку суду в частині призначеного покарання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Дніпра, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1