Справа № 944/5421/25
Провадження №1-кп/944/1557/25
11.11.2025 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
В ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення, надання належної правової оцінки діям кожного з учасників події, однак, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України в порядку, визначеному п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, не встановлено.
Окрім цього, у ході досудового розслідування, інших свідків, очевидців вказаного кримінального правопорушення не встановлено, будь-яких інших доказів вчинення вказаного кримінального правопорушення не здобуто. Враховуючи, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків і на теперішній час минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з моменту вчинення вказаного кримінального правопорушення пройшло більше трьох років, тому прокурор просить закрити кримінальне провадження у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив таке задовольнити із підстав наведених у клопотанні. Крім цього, просив скасувати арешт на даний транспортний засіб та конфіскувати автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_1 в дохід держави.
Заслухавши думку прокурора, проаналізувавши і дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 09.02.2019, накладено арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належать на праві власності громадянці Республіка Польща ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та ключ замка запалювання вищевказаного автомобіля.
Згідно ч.1 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно до ст.290 КК України за вчинення зазначеного кримінального правопорушення передбачене покарання у вигляді штрафу від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до трьох років або обмеження волі на той самий строк.
Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ст.290 КК України, відноситься до кримінальних проступків.
Відповідно до ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Так, з моменту скоєння кримінального правопорушення в даному кримінальному проваджені пройшло більше 3 років, в ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення, однак підстав для повідомлення підозри конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, не представилось можливим.
Завданням кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України є притягнення кожного хто вчинив кримінальне правопорушення до відповідальності в міру її вини із застосуванням належної правової процедури.
Згідно з ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Отже, судом встановлено, що дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку та виходячи зі змісту норм кримінального процесуального закону і кримінального закону, кримінальне провадження підлягає закриттю, в разі коли особу, яка вчинила кримінальний проступок, не встановлено, а з часу вчинення такого минуло 3 роки. Зокрема, строки притягнення особи до кримінальної відповідальності, в даному випадку обчислюються саме з моменту виявлення вчинення кримінального правопорушення, тобто з 09.02.2019, обвинувального вироку за фактом кримінального правопорушення ухвалено не було, а на момент розгляду судом клопотання прокурора такі строки закінчилися.
Зазначене відповідає правовій позиції викладеній у Постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №130/38/20, про те, що системне тлумачення ст. 49 КК України вказує на імперативність цієї норми кримінального закону, а тому суд, встановивши наявність підстав для застосування положень зазначеної статті, зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. А також, що ч.1 ст.49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, встановлені пунктами 1-5 цієї статті. Тобто, строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності обчислюються саме з моменту вчинення цією особою кримінального правопорушення і до вступу обвинувального вироку в законну силу.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
У випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, воно може бути застосована на підставі: 1) ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до пп. «в» п. 2.9 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.
Абзацом 2 п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998, передбачено, що експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.
У статті 37 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.
Зміна ідентифікаційного номера кузова транспортного засобу позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб як власність особи, експлуатація такого транспортного засобу на території України заборонена. Саме таку позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2019 року в справі № 712/4407/17, а за ч. 2 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Як вбачається з висновку судового експерта №8-53 від 11.03.2019, номер кузова автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знищений шляхом видалення номерного майданчика з первинним номером кузова та вварюванням на його місце номерного майданчика з номером кузова НОМЕР_2 іншого автомобіля.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26 лютого 2022 року за № 186-р вирішено передавати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.
При цьому, суд враховує те, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що при застосуванні конфіскації у кожному конкретному випадку необхідно не тільки послатися на наявність для цього формальних підстав, передбачених у КПК України, але й переконатися, що таке застосування не порушуватиме «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».
Суд погоджується із твердженням прокурора, що конфіскація автомобіля в дохід держави надасть можливість передати вказаний автомобіль Збройним Силам України, що безумовно буде відповідати суспільним інтересам.
Заходи забезпечення у виді арешту, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду від 09.02.2019 підлягають скасуванню.
Витрати пов`язані з проведенням експертизи віднести на рахунок держави.
На підставіст.49 КК України, керуючись ст.ст.284, 288 КПК України, суд,
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду від 09.02.2019 на автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві власності громадянці Республіка Польща ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ замка запалювання вищевказаного автомобіля - скасувати.
Речовий доказ у справі, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить на праві власності громадянці Республіка Польща ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключ замка запалювання вищевказаного автомобіля - конфіскувати в дохід держави, передавши такий на користь Збройних Сил України.
Витрати пов`язані з проведенням експертизи віднести на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1