Справа № 136/148/26
провадження №1-кс/136/39/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2026 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 06.01.2026.

06.01.2026 слідчими слідчого відділення відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 307 КК України на підставі рапорту оперуповноваженого СКП відділу поліції № 4 Вінницького РУП ОСОБА_7 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також їх незаконний збут, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичними засобами обіг якого обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням правил обігу наркотичних засобів, у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.12.2005, діючи умисно та не маючи відповідної ліцензії, у невстановлений органом досудового розслідування час та невстановленому місці незаконно придбав наркотичні речовини обіг яких обмежено, які зберігав при собі з метою збуту.

Так, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут наркотичного засобу ОСОБА_4 21.01.2026 у денний час домовився із «покупцем» - ОСОБА_8 , (особа зі зміненими анкетними даними) про продаж наркотичного засобу за грошові кошти в сумі 500 гривень.

В подальшому, 21.01.2026 приблизно о 15:00, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись у с. Андрушівка Вінницького району Вінницької області по вул. Речмедіна, ОСОБА_4 зустрівся з покупцем ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів.

Усвідомлюючи незаконність своїх дій та діючи з прямим умислом, за грошову винагороду у сумі 500 гривень, ОСОБА_4 збув ОСОБА_8 згорток із прозорого полімерного матеріалу із речовиною рослинного походження, у висушеному та подрібненому стані зеленого кольору із характерним запахом коноплі, яка, згідно з висновком експерта № СЕ-19/102-26/1440-НЗПРАП від 27.01.2026, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 4,92 г.

Крім того, 05 лютого 2026 року слідчими слідчого відділення відділу поліції № 4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, на підставі ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 у справі № 136/148/26, було проведено обшук житлового будинку та підсобних приміщень (зокрема погребу, хліва, гаража, горищних приміщень тощо), в якому фактично проживає ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході проведення обшуку виявлено та вилучено: два паперові згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані із характерним запахом коноплі, один із яких масою орієнтовно 1-2 грами, інший 7-10 грамів.

Виявлені та вилучені предмети за своїми зовнішніми ознаками, способом зберігання, кількістю та характерним запахом можуть свідчити про зберігання наркотичного засобу з метою подальшого збуту, що підтверджується також матеріалами досудового розслідування, здобутими раніше у межах даного кримінального провадження.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчими слідчого відділення відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 05.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

05.02.2026 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер досудового розслідування № 0000012.

Вказані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України - тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

05.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Того ж дня о 18 годині 16 хвилин ОСОБА_4 було затримано відповідно до ст..208 КПК України.

Доказами, які обґрунтовують підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є: рапорт о/у СКП ОСОБА_7 зареєстрованого 05.01.2026 в ЄО № 114; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.01.2026, який дав покази з приводу придбання у ОСОБА_4 21.01.2026 наркотичних засобів за ціною 500 грн; протокол добровільної видачі та огляду предмета від 21.01.2026 під час якого ОСОБА_8 добровільно видав придбані за 500 грн. у ОСОБА_4 наркотичні засоби; висновком експерта № СЕ-19/102-26/1440-НЗПРАП від 27.01.2026, відповідно до якого вилучена у ОСОБА_8 речовина є наркотичним засобом канабісом, обіг якої обмежено, масою 4,92 г.; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- та відео контролю від 29.01.2026, під час якого зафіксовано спілкування ОСОБА_4 з ОСОБА_8 щодо домовленостей про незаконний збут наркотичного засобу, узгодження його вартості та умов передачі; протокол обшуку від 05.02.2026, відповідно до якого під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено два згортки з речовиною рослинного походження, у висушеному та подрібненому стані, зеленого кольору, із зовнішніми ознаками, схожими на рослину коноплі, один масою близько 1-2 грама, інший - масою близько 7-10 грам, що за своїми характеристиками можуть бути наркотичним засобом, обіг якого обмежено; рапортом слідчого від 05.02.2026, складеним у ході досудового розслідування, про виявлення обставин, які свідчать про вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення.

Таким чином є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

При вирішенні питання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона обвинувачення дійшла висновку, щодо наявності ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на думку сторони обвинувачення неможливе, оскільки, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на недоведеність прокурором ризиків, на які він посилається як на підставу застосування щодо підозрюваного такої суворої міри запобіжного заходу. Просив обрати щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, репутацію, наявність судимостей, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у даній статті.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яке, згідно зі ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Повідомлення про підозру обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які зазначені вище.

Крім того, слідчий суддя вважає, доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, з метою запобігання яким слідчий звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Так, інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Крім того, підтвердженням того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є те що останній на утриманні дітей не має та ніде не працює. Таким чином, під час досудового розслідування встановлено відсутність стійких соціальних зв`язків та факторів стримуючого характеру щодо поведінки підозрюваного ОСОБА_4 який з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі втекти на непідконтрольну Україні територію.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід врахувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і дослідження їх судом.

Разом з цим станом на теперішній час з огляду на те, що у кримінальному провадженні підлягають також встановленню і доказуванню і інші обставини придбання наркотичного засобу, його походження та повного кола осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також і інших кримінальних правопорушень вчинених як ОСОБА_4 так і іншими особами, а тому на даному етапі, є вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом їх вмовляння та підкупу чи погроз з метою подальшого спонукання їх до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань у суді, оскільки вони знають добре один одного, мають стійкі зв`язки, оскільки пов`язані з вживанням та збутом наркотичного засобу та є наркозалежними.

Наявність ризику вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення під час досудового розслідування та судового розгляду підтверджується його схильністю до протиправної поведінки, адже на даний момент уже зафіксовано два епізоди його протиправної діяльності. Крім того, підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та соціально корисних зв`язків, що підвищує ймовірність учинення ним нових кримінальних правопорушень з метою забезпечення власних потреб та уникнення відповідальності. Зазначені обставини у сукупності вказують на реальний, а не абстрактний ризик повторного вчинення злочину.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є людиною молодого віку, має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проживає разом з батьками, братом, сестрами та племінниками, тобто має стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. У судовому засіданні ОСОБА_4 у повній мірі визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1, 2 ч.1. ст.194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, застосувати до останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 05.04.2026, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, роботи або навчання; утримуватися від спілкування з особами, які є свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити термін дії покладених на ОСОБА_4 судом обов`язків до 05.04.2026.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали визначити до 05.04.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде складено 06.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1