Справа № 642/4454/25
Провадження № 1-кс/642/1629/25
УХВАЛА

Іменем України

04.11.25 м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Холодногірського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого ВП № 2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 0000993 від 28.07.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подвірки, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, має на утриманні особу похилого віку матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

встановив:

Старший слідчий ВП № 2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернулась до Холодногірського районного суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000993 від 28.07.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділення ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000993 від 28.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента №573/2022 від 12.08.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015, вчинив умисний корисливий злочин на території Холодногірського району м. Харкова при наступних обставинах.

Так, 27.07.2025 приблизно о 17 год. 10 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 знаходився на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 150, де побачив раніше не знайомих йому потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та свідків ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . У цей же час між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відбувся словесний конфлікт, в ході якого останній наніс один удар в обличчя ОСОБА_8 . В результаті отриманого удару ОСОБА_8 упав на асфальтне покриття. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Діючи по раптово виниклому злочинному умислу, направленому на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , який лежав на асфальтному покритті, та під приводом надати йому допомогу, нахилився над ним і, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, витягнув з лівої кишені надітих на потерпілому шортів мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi Note 9 Рro», вартістю згідно з висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 12020 від 26.08.2025 3066 (три тисячі шістдесят шість) грн. 67 коп., у якому знаходилася карта пам`яті «Transcend Micro SD 128 GB», вартістю згідно з висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 12020 від 26.08.2025 477 (чотириста сімдесят сім) грн. 33 коп.

В момент заволодіння ОСОБА_4 мобільним телефоном марки «XIAOMI Redmi Note 9 Рro», у якому знаходилася карта пам`яті «Transcend Micro SD 128 GB», його злочинні дії були викриті свідком ОСОБА_9 , який спостерігаючи за діями ОСОБА_4 та оцінюючи їх як викрадення, почав закликати зупинитись та повернути викрадене майно.

Однак, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії викриті сторонніми особами, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає свідок ОСОБА_9 і оцінює їх як викрадення, не реагуючи на зауваження щодо припинення протиправної поведінки, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поклав мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi Note 9 Рro», у якому знаходилася карта пам`яті «Transcend Micro SD 128 GB» до своєї сумки, після чого покинув місце вчинення злочину, тим самим відкрито викравши вказане майно, та спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3544 (три тисячі п`ятсот сорок чотири) грн. 00 коп.

31.10.2025 ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 42, 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину,

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обгрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Подвірки, Дергачівського району, Харківської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні особу похилого віку матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 17.06.2025 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 124, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки (вирок законної сили не набрав через розгляд в апеляційному суді); 02.10.2025 Холодногірським районним судом м. Харкова за ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вирок законної сили не набрав через не закінчення строку подання апеляційної скарги); стосовно якого 29.10.2025 Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова скеровано обвинувальний акт за ч. 1 ст. 125 КК України до Новобаварського районного суду м. Харкова.

Підозра, висунута ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом працівника поліції від 27.07.2025; пртоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 29.07.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 27.07.2025; пртоколом огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 150 від 27.07.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29.07.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому від 29.07.2025; протоколом огляду речей за участі потерпілого від 29.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.07.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_9 від 29.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.10.2025;протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_10 від 10.10.2025; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.10.2025; висновком експерта № 12020 від 26.08.2025 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність одного або декількох ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, офіційних джерел існування та міцних соціальних зв`язків не має, веде асоціальний спосіб життя, судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, у тому числі і за вчинення умисних злочинів проти власності, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в рамках даного провадження, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, у органу досудового розслідування маються достатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому, з огляду на його моральні якості, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі. Підозрюваний ОСОБА_4 не має законних джерел отримання заробітку, стійких соціальних зв`язків, через що за місцем фактичного проживання його нічого не утримує. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи незворотність настання покарання, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочини; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце проживання та контактні номери телефонів потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілого та свідків з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів; вчинити інші кримінальні правопорушення, що об`єктивно підтверджується тим, підозрюваний ОСОБА_4 не має законних джерел отримання заробітку. Крім того, обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 та зібрані матеріали, які характеризують його особу свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного та сам підозрюваний у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання прокурора, вказавши на його необґрунтованість. Зокрема, зазначили, що наведені стороною обвинувачення ризики не доведені, а також звернули увагу суду на те, що підозрюваний потребує невідкладної медичної допомоги, що підтверджується відповідною медичною довідкою: у нього діагностовано вивих, який потребує оперативного втручання. У зв`язку з викладеним просили застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділення ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000993 від 28.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

31.10.2025 ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 42, 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України;

Суд зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується наданими суду доказами: пртоколом огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1 від 29.07.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 27.07.2025; протоколом огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 150 від 27.07.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29.07.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому від 29.07.2025; протоколом огляду речей за участі потерпілого від 29.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.07.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_9 від 29.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.10.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_10 від 10.10.2025; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.10.2025;висновком експерта № 12020 від 26.08.2025 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи.

Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати обвинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддані суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин.

Слідчим суддею враховується, що відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризику передбаченого п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до десяти років, а тому підозрюваний може з метою уникнення покарання переховуватись від органів досудового розслідування.

Отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від суду. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою переховуватися від суду. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі №674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення ймовірності визнання вини особи з висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

Також, слідчий суддя зазначає про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. ст. 177 КПК України, оскільки наявний свідок та потерпілий, який вказує на причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідків та потерпілого з метою змусити відмовитись від раніше наданих показів.

Також суд вважає, недоведеним існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки доводи прокурора про судимість не підтверджуються матеріалами дослідженими у судовому засіданні.

Суд враховує, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має на утриманні особу похилого віку матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодружений.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо неможливості надання підозрюваному необхідної медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора. Відповідно до вимог законодавства, слідчі ізолятори забезпечують організацію надання медичної допомоги особам, які там утримуються, у тому числі шляхом госпіталізації до спеціалізованих медичних закладів. Тому наведені доводи не підтверджують існування обставин, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим на виконання вищезазначеної норми, доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України - в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

клопотання старшого слідчого ВП № 2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 0000993 від 28.07.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 02.01.2026.

Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., яку може бути внесено як самим підозрюваним так і іншою фізичною особою.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися такою особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківської області із встановленою ним періодичністю чи за викликом;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4. утриватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк не більше двох місяців.

В разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 07.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1