Справа №534/943/25
Провадження №1-кп/534/105/25
У Х В А Л А

10 грудня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0002453 від 11.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

у с т а н о в и в :

У судовому засіданні. яке відбулося 10.12.2025, прокурор заявив усне клопотання про приєднання до матеріалів справи як письмових доказів копії матеріалів кримінального провадження за № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Захисник, надавши суду пояснення, заперечив проти приєднання доказів у зв`язку з їх недопустимістю.

Обвинувачена підтримала позицію захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши докази сторони обвинувачення, що надаються суд, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

За ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 1 ст. 86 КПК України).

За ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч. 2 ст. 89 КПК України).

Так, прокурор просив приєднати до матеріалів судового провадження копії матеріалів іншого кримінального провадження № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України а саме:

- копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000006 від 17.01.2025;

- копія постанови про призначення групи прокурорів від 17.01.2025;

- копія про призначення групи дізнавачів від 17.01.2025;

- копія заяви ОСОБА_6 від 17.01.2025;

- копія постанови про приєднання до провадження речових доказів:Мобільний телефон «Realmi Note 13 Pro», картонний коробок із пакувальним матеріалом та прозорим контейнером з круасанами та цукерками Бім-Бом, зіп-пакет в якому знаходяться тридцять білих пігулок;

- копія рапорту про подію зареєстровану ЄО за № 222 від 17.01.2025;

- копія протоколу огляду місця події від 17.01.2025 з фотозображеннями;

- копія супровідного листа про направлення висновка експерта від 23.01.2025;

- копія висновка експерта № СЕ-19/119-25/1142-НЗПРАП від 23.01.2025;

- копії протоколів допиту свідка від 21.01.2025 та 24.01.2025;

- копія протоколу огляду речей від 24.01.2025;

- копія платіжної інструкції Р24АD0605 від 14.01.2025;

- копія пояснень ОСОБА_6 від 17.01.2025;

- копія повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку від 24.01.2025 ОСОБА_6 ;

- копія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 24.01.2025;

- копія протоколу проведення слідчого експерименту від 24.01.2025 з фотозображеннями;

- копія ухвали слідчого судді справа № 588/99/25 (провадження № 1-кс/588/35/25) про арешт майна, а саме: Мобільний телефон «Realmi Note 13 Pro», картонний коробок із пакувальним матеріалом та прозорим контейнером з круасанами та цукерками Бім-Бом, зіп-пакет в якому знаходяться тридцять білих пігулок;

- копія обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 за № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2025;

- копії квитанцій про отримання на зберігання речових доказів № 000091 від 17.01.2025 та № 000026 від 17.01.2025 (т. 2 а.с. 78-122).

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 26.01.2021 у справі № 127/25394/18 виклав такі правові висновки.

Зі змісту частини другої статті 5 КПК випливає, що допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.

Так, відповідно до ч.1 ст. 334 КПК матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 217 КПК у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Отже, базові докази, пов`язані з вилученням предметів інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а саме: незаконно виготовлених алкогольних напоїв, були здобуті в результаті проведення слідчих дій в іншому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 , з яким провадження щодо ОСОБА_6 не об`єднувалось та не виділялось, що унеможливлює подальше використання цих доказів в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 тає безумовною підставою для визнання таких доказів недопустимими.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 5 листопада 2019 року (справа № 344/11299/15-к, провадження № 51-1009км19), відповідно до якої - якщо «базові докази» отримані з грубим порушенням порядку, встановленому КПК і правильно визнані судом першої інстанції недопустимими, то всі інші докази, які є похідними від них, є також недопустимими.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Аналогічну позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium) №2914/98 від 13 січня 2005 року, де зазначено, що у кримінальних справах питання доказів належить досліджувати загалом у світлі п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає воно, крім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що для обвинувачення ОСОБА_6 було використано докази, які збиралися в іншому кримінальному провадженні, що є істотним порушенням норм КПК, а тому вірно визнав їх недопустимими, вказавши у вироку також на ряд інших порушень норм КПК України.

Матеріали кримінального провадження № 0002453 від 11.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України та № 0000006 від 17.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не об`єднувалися, не виділялися, що унеможливлює подальше використання цих доказів у кримінальному провадженні № 0002453 від 11.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України та є безумовною підставою для визнання таких доказів очевидно недопустимими.

Таким чином вищевказані докази є очевидно недопустимими.

Керуючись ст. 84, 86, 89, 92, 93, 370-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Визнати очевидно недопустимими доказами під час судового розгляду кримінального провадження № 0002453, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України копії матеріалів кримінального провадження за № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2025, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме:

- копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000006 від 17.01.2025;

- копія постанови про призначення групи прокурорів від 17.01.2025;

- копія про призначення групи дізнавачів від 17.01.2025;

- копія заяви ОСОБА_6 від 17.01.2025;

- копія постанови про приєднання до провадження речових доказів:Мобільний телефон «Realmi Note 13 Pro», картонний коробок із пакувальним матеріалом та прозорим контейнером з круасанами та цукерками Бім-Бом, зіп-пакет в якому знаходяться тридцять білих пігулок;

- копія рапорту про подію зареєстровану ЄО за № 222 від 17.01.2025;

- копія протоколу огляду місця події від 17.01.2025 з фотозображеннями;

- копія супровідного листа про направлення висновка експерта від 23.01.2025;

- копія висновка експерта № СЕ-19/119-25/1142-НЗПРАП від 23.01.2025;

- копії протоколів допиту свідка від 21.01.2025 та 24.01.2025;

- копія протоколу огляду речей від 24.01.2025;

- копія платіжної інструкції Р24АD0605 від 14.01.2025;

- копія пояснень ОСОБА_6 від 17.01.2025;

- копія повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку від 24.01.2025 ОСОБА_6 ;

- копія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 24.01.2025;

- копія протоколу проведення слідчого експерименту від 24.01.2025 з фотозображеннями;

- копія ухвали слідчого судді справа № 588/99/25 (провадження № 1-кс/588/35/25) про арешт майна, а саме: Мобільний телефон «Realmi Note 13 Pro», картонний коробок із пакувальним матеріалом та прозорим контейнером з круасанами та цукерками Бім-Бом, зіп-пакет в якому знаходяться тридцять білих пігулок;

- копія обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 за № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2025;

- копії квитанцій про отримання на зберігання речових доказів № 000091 від 17.01.2025 та № 000026 від 17.01.2025.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7

Повний текст ухвали проголошено 15.12.2025 о 10 год. 00 хв.