ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 687/644/23

провадження № 51-3079км24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року щодо

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жабинці Чемеровецького району Хмельницької області та жителя АДРЕСА_1 .

Обставини справи

1. Вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за частиною 3 статті 15 і частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

2. Суд визнав доведеним, що 12 квітня 2023 року близько 23:30 у помешканні на АДРЕСА_1 засуджений із ревнощів напав на ОСОБА_8 і ударом ножа завдав їй поранення шиї та руки, які є тяжкими ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Завдяки втручанню свідка ОСОБА_9 та своєчасній медичній допомозі, життя потерпілої було врятовано.

3. Хмельницький апеляційний суд оскарженою ухвалою змінив вирок, дійшов висновку, що засуджений не мав прямого умислу на заподіяння смерті, перекваліфікував його дії на частину 1 статті 121 КК та призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Вимоги і доводи касаційної скарги

4. Прокурор, посилаючись на частину 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (КПК), просить скасувати оскаржену ухвалу і призначити новий розгляд в апеляційному суді.

5. Він вважає, що апеляційна інстанція безпідставно перекваліфікувала дії засудженого, належно не оцінивши обставини події, що призвело до призначення невиправдано м`якого покарання.

6. Обвинувачення стверджує, що наявні у справі докази, зокрема результати слідчих експериментів з потерпілою та засудженим, підтверджують наявність прямого умислу на заподіяння смерті,оскільки:

знаряддя злочину та нанесення поранення в ділянку життєво важливих кровоносних судин та артерій свідчить про велику ймовірність заподіяння смерті людині;

поваливши потерпілу на підлогу, чого цілком було достатньо для висловлення погроз і примушування її до визнання факту зради, засуджений не зупинився та застосував ніж;

засуджений не припинив свої дії самостійно, а був зупинений свідком;

після нанесення поранень засуджений не намагався вжити заходів задля збереження життя потерпілої і не надав їй допомоги;

засуджений був ініціатором конфлікту, вчиняв агресивні дії щодо потерпілої, а не захищався.

7. На думку прокурора, апеляційний суд належним чином не мотивував своє рішення тому його ухвала не відповідає вимогам статті 419 КПК.

Позиції учасників касаційного розгляду

8. Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи касаційної скарги.

9. Захисник заперечив проти задоволення скарги та просив залишити оскаржене рішення без зміни.

10. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду.

Оцінка Суду

11. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, Суд дійшов висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

12. Частиною 2 статті 433 КПК передбачено, що касаційна інстанція переглядає рішення судів попередніх інстанцій у межах касаційної скарги. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питання про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення Суд керується статтями 412-414 КПК.

13. Суд зазначає, що питання про характер умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

14. Апеляційний суд проаналізував всю сукупність обставин справи в їх взаємозв`язку і не ставив під сумнів обставини, встановлені судом першої інстанції (див. 2 вище), зокрема факт умисного завдання ножем поранення шиї потерпілої.

15. У той же час апеляційний суд не погодився з правовою оцінкою цих обставин та дійшов висновку, що не доведено прямого умислу засудженого на вбивство потерпілої з огляду на причину конфлікту, суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, який категорично заперечив намір вбивати ОСОБА_8 , а стверджував, що ніж використовував виключно для залякування потерпілої.

16. Відповідно до встановлених фактичних обставин між засудженим та потерпілою через ревнощі раптово виник конфлікт, під час якого засуджений погроз вбивством не висловлював. Засуджений як під час допиту в судових засіданнях, так і в ході слідчого експерименту послідовно стверджував, що ніж у нього опинився спонтанно (взяв з тумбочки), цілеспрямованого удару він не завдавав, а лише хотів налякати потерпілу і змусити її зізнатися у зраді, після чого вона схопилась за лезо ножа і між ними почалась боротьба. Побачивши кров на руці потерпілої, він відкинув ніж у бік.

17. Ці його показання узгоджуються з показаннями потерпілої. Свідок ОСОБА_9 підтвердив, що жодних погроз вбивством засуджений не висловлював. Показання цих осіб є послідовними, узгоджуються між собою та не суперечать іншим доказам у справі. Експерт в судах першої та апеляційної інстанцій зазначив, що якби не крововтрата, то поранення шиї могло би бути розцінене як легке тілесне ушкодження.

18. Такі обставини справи давали підстави апеляційному суду для висновку, що засуджений з власної волі припинив вчиняти дії, які могли б призвести до смерті потерпілої.

19. Доводи прокурора, зокрема, про те, що засуджений не намагався вжити заходів для збереження життя потерпілої, не дають Суду достатніх підстав ставити під сумнів оцінку події і висновок суду апеляційної інстанції щодо відсутності прямого умислу в засудженого на вбивство потерпілої. За встановлених фактичних обставин справи діяння засудженого правильно кваліфіковано за частиною 1 статті 121 КК.

20. Покарання засудженому призначено з урахуванням усіх обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого ним злочину та даних про особу засудженого, воно є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення винного й попередження вчинення нових злочинів і відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК.

21. Апеляційний суд провів розгляд відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Зміст ухвали відповідає вимогам статті 419 КПК.

22. Судом не встановлено істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які були би підставами для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, а тому Суд вважає, що касаційну скаргу сторони обвинувачення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3