Провадження № 1-кс/369/2972/25
УХВАЛА

11.11.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 07 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаним клопотанням звернувся ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , в якому просив скасувати арешт майна - автомобіля марки «Merсedes-Benz», моделі «GL500», VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , належного на праві власності ОСОБА_4 , накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/15829/25 від 02.09.2025 в частині користування та розпорядження таким майном.

В обґрунтування вказаних вимог заявник посилався на те, що він є власником вказаного майна. Проте арешт буро накладено необґрунтовано, а обставини, які зумовили накладення арешту, на теперішній час відпали.

В судовому засіданні представник заявника вимоги клопотання підтримав та повідомив про необхідність передання заявнику майна у користування.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися. Слідчий надав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у його задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2025 у справі № 369/15829/25 клопотання прокурора Києво-Святошинського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України було задоволено: накладено арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz», моделі «GL500», VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поміщено на майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя у вказаній ухвалі зазначив про те, що у даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину. Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

З`ясувавши підстави для накладення арешту, а також доводи, викладені заявником в клопотанні, суд дійшов висновку про те, що володілець майна, вказаного в клопотанні, не довів, що арешт було накладено необґрунтовано.

Слідчий СВ ВП №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надав до суду інформацію про те, що він заперечує проти зняття арешту з вказаного майна, оскільки ще не відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2025 у справі № 369/17738/25 вирішено клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про передачу вилученого майна на відповідальне зберігання задовольнити. Змінити спосіб зберігання транспортного засобу та передати вилучений автомобіль марки Mersedes-Benz», моделі GL500, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_4 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 (паспорт серії НОМЕР_5 виданий Святошинським РВ ГУДМС України в місті Києві 08.08.2013, РНОКПП НОМЕР_6 ).

Оскільки судом встановлено, що досудове розслідування триває, а вказаний транспортний засіб перебуває на зберіганні у первісного власника, своєю чергою заявником не доведено, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, водночас судом встановлено, що існують обставини, які підтверджують, що скасування такого арешту призведе до передачі майна, суд дійшов висновку про відсутність підстав на час розгляду клопотання скасувати вказаний захід забезпечення кримінального провадження. А отже, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Щодо посилання заявника на вимоги, передбачені абзацом другим частини десятої статті 170 КПК України, відповідно до яких не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, необхідно зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У постанові Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 924/408/21 у п. п. 130, 131 зазначено, що відповідно до приписів статті 330 Цивільного кодексу України добросовісність є умовою набуття права власності. Оскільки спір про віндикацію є титульним спором для обох сторін, саме на набувача покладено обов`язок довести свою добросовісність. При цьому Верховний Суд враховує, що частина 5 статті 12 Цивільного кодексу України встановлює загальну презумпцію добросовісності, однак виходить з того, що у віндикаційному спорі пріоритет має спеціальна норма - стаття 330 Цивільного кодексу України.

З наведеного слідує, що у слідчого судді відсутні повноваження вирішувати під час розгляду клопотання про скасування арешту майна цивільно правовий спір, що виник між неволодіючим власником і володіючим добросовісним (недобросовісним) набувачем майна, в тому числі щодо права користування спірним майном.

Керуючись ст.ст. 98, 170-174, 309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 07 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складений 12.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1