Справа № 276/89/26
Провадження по справі 1-кс/276/20/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року селище Хорошів

Слідчий суддя Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000247 від 22.11.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту на майно, накладене ухвалою слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 27.11.2025 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000247 від 22.11.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF, р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки SCHMITZ, р.н. НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_5 , а самев частині заборони використання і розпорядження вказаним майном без права його відчуження, передавши транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 27.11.2025 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000247 від 22.11.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, накладено арешт на майно, вилучене під час проведення 21.11.2025 огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 з позбавленням власників та володільців майна можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати його.

Проте, потреба у подальшому застосуванні арешту такого майна відпала, оскільки слідством проведені всі необхідні експертні дослідження, проведений слідчий експеримент і необхідність утримувати сідловий тягач марки DAF, р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки SCHMITZ, р.н. НОМЕР_2 відсутня. ОСОБА_5 є підприємцем і використовує вказаний автомобіль для господарської діяльності.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий до суду надіслав заяву, де зазначив, орган досудового розслідування не заперечує щодо скасування арешту на автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF, р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки SCHMITZ, р.н. НОМЕР_2 в частині заборони користуватися ним.

Прокурор в судовому засіданні клопотання щодо часткового скасування арешту на майно, в частині заборони використання і розпорядження вказаним майном без права його відчуження, передавши транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику, не заперечив.

Заслухавши сторін, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні СВ ВП №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУ НП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №№0000247 від 22.11.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2025 близько 18 години водій автопоїзда у складі сідлового тягача марки DAF р/н НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ р/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 рухаючись по 190 км автодороги «Київ-Чоп» поблизу с.Соколів Житомирського р-ну , зі сторони м.Рівне в напрямку м.Київ здійснив наїзд на невстановленого пішохода, чоловічої статі, який перетинав проїзну частину з ліва на право відносно напрямку руху ТЗ, поза межами пішохідного переходу. Внаслідок даної події пішохід отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.

21.11.2025 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Київ Чоп, 190 км с. Соколів, Житомирського району Житомирської області було виявлено та вилучено автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 із механічними пошкодженнями та поміщено на спеціальний майданчик тримання транспортних засобів ТОВ «Сільгосптехніка», що за адресою: селище Пулини, вулиця Незалежності, 95, Житомирського району Житомирської області.

Автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 , власником яких згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 , з пошкодженнями внаслідок ДТП 21.11.2025 слідчим постановою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000247 від 22.11.2025.

Відповідно до ухвали слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 27.11.2025 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000247 від 22.11.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, накладено арешт на майно, вилучене під час проведення 21.11.2025 огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 з позбавленням власників та володільців майна можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

При накладені 27.11.2025 арешту на автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 , слідчим суддею враховано, що вилучене в ході огляду місця події майно може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, вони відповідають критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Як встановлено слідчим суддею, в кримінальному провадженні №0000247 від 22.11.2025 року на даний час повідомлення про підозру жодній особі не вручено.

Згідно копій технічного паспорта СТО №992438 та НОМЕР_4 , автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .

Із долучених документів до клопотання слідує, що автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 може використовуватися при здійсненні підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 про що свідчить виписка є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, витяг №430 з реєстру платників єдиного податку.

Згідно з матеріалами досудового розслідування, у кримінальному провадженні проведені необхідні слідчі дії щодо арештованого майна, зокрема його огляд, слідчий експеримент, експертиза технічного стану транспортного засобу, судова інженерно-транспортна експертиза.

У той же час ст. 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

У свою чергу безпідставне, з порушенням розумного строку, утримання тимчасово вилученого майна, без проведення з ним слідчих та процесуальних дій з метою досягнення завдань кримінального судочинства, становить надмірний тягар для власника чи законного володільця такого майна та є порушенням статей 7, 16 КПК України та статті 1-ї Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

На переконання слідчого судді, часткове скасування арешту майна та передача вилученого автопоїзду у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_5 з можливістю його використання та розпорядження із збереженням заборони його відчуження, не призведе до втрати речового доказу та буде сприяти його збереженню в належному стані та використанню власником за належністю у своїй підприємницькій діяльності. Одночасно таке пом`якшення арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав власника та законного володільця майна.

Керуючись ст. 98, 107, 170 - 174, 309, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 27.11.2025 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000247 від 22.11.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF, р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки SCHMITZ, р.н. НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_5 , а самев частині заборони використання і розпорядження вказаним майном без права його відчуження, передавши транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику.

Попередити власника транспортного засобу про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України, за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, зокрема щодо відчуження, розкомплектування, заміни вузлів і агрегатів транспортного засобу.

Матеріали кримінального провадження №0000247 повернути ВП №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 21.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1