ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1799/25 Справа № 202/8554/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000125 за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 05 вересня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, офіційно працевлаштований провідний спеціаліст Українського державного університету науки і технологій, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 05 вересня 2025 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто по 31 жовтня 2025 року включно.

Одночасно ОСОБА_7 встановлено заставу у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який є тяжким злочином. Під час розгляду клопотання слідчого, слідчий суддя вважав доведеними обставини існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань та спотворення фактичних обставин події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважав за можливе встановити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 25 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 265 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважав, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Не оспорюючи ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , вважав, що вона є необгрунтованою в частині визначення розміру застави та підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадженню.

На думку прокурора, рішення про застосування щодо ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є не вмотивованим, чим істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Вважає, що висновки слідчого судді щодо можливості визначення розміру застави в такому розмірі при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та істотно порушують вимоги кримінального процесуального закону щодо законності судового рішення, які є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думки захисників та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст. 178 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, слідчим доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до більш детального обговорення обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, доведеності та вагомості встановлених щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів з огляду на те, що вказані обставини достатньою мірою підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються в апеляційному порядку.

Обговорюючи апеляційній доводи прокурора щодо розміру застави, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, ЕСПЛ, 13 січня 2022 року виніс рішення у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15), зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

ЕСПЛ у справі Mangouras v. Spain, п. 79 рішення, вказав, що влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Слідчий суддя з дотриманням вищевказаних вимог закону, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного його майновий стан, визначив необхідний та співмірний розмір застави, а доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі не містять достовірних доводів про те, що обраний запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що за правилами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір альтернативної застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, оскільки це нівелює саму сутність цього запобіжного заходу. При цьому стороною обвинувачення не надано доказів наявності у підозрюваного достатніх матеріальних можливостей для внесення застави у запропонованому розмірі.

Крім того приймається до уваги, що ОСОБА_7 , будучи звільненим під заставу, до суду апеляційної інстанції з`явився, свої процесуальні обов`язки виконує, відомості про вчинення ним будь-яких дій на шкоду слідству або інші обставини, які свідчили б про недостатню дієвість визначеного слідчим суддею розміру застави, стороною обвинувачення не надані.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 170,172, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 05 вересня 2025 року, якою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 жовтня 2025 року з альтернативою внесення застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3