Єдиний унікальний номер 448/2512/25
Провадження № 1-кп/448/242/25
В И Р О К

Іменем України

23.12.2025 місто Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження №0000294 від 25.11.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шнирів, Бродівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двоє дітей, працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_4 », раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст.369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. Судом визнано доведеним, що на початку листопада 2025 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21.05.2024 №3720-ІХ, наявність договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що діє на території держав - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", під час перетину державного кордону України є обов`язковою, з метою його подальшого особистого використання під час перетину державного кордону України транспортним засобом, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись прямим умислом на підроблення офіційного документу - картки міжнародного автомобільного страхування UA/125/41315841, використовуючи реквізити Страхової компанії «Вусо», за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно підробив офіційний документ, а саме: картку міжнародного автомобільного страхування UA/125/41315841 строком дії з 05.10.2025 до 04.11.2025, виданої на його ім`я, на автомобіль марки Ford Transit р.н.з. НОМЕР_1 , внісши до неї завідомо неправдиві відомості про наявність обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта» строку дії з 05.10.2025 до 04.11.2025, шляхом виправлення та коригування картки міжнародного автомобільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта» UA/125/40595958 строком дії з 05.10.2025 до 04.10.2026, тим самим підробив офіційний документ, що надає право на перетин державного кордону України транспортним засобом марки Ford Transit р.н.з. НОМЕР_1 , який видається установою, яка має право видавати такий документ, з метою подальшого його використання.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч.1 ст.358 КК України, а саме: підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його особистого використання.

2. В подальшому, 25 листопада 2025 року близько 00 год. 15 хв., ОСОБА_3 , керуючись прямим умислом спрямованим на використання завідомо підробленого документу, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що виготовлена ним картка міжнародного автомобільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта» UA/125/41315841 на автомобіль марки Ford Transit р.н.з. НОМЕР_1 строком дії з 05.10.2025 до 04.10.2026 є підробленою та містить завідомо недостовірні відомості про наявність обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена карта» строком дії з 05.10.2025 до 04.10.2026, з метою подальшого перетину державного кордону України на вищевказаному транспортному засобі, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску «Шегині», що розташований по вул. Дружби, 212 ус. Шегині, Яворівського району Львівської області, використав вищевказаний завідомо підроблений документ, шляхом його пред`явлення та надання інспекторові прикордонної служби вищої категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) майстер сержанту ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

3. Крім цього, судом визнано доведеним, що 25 листопада 2025 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_3 , проходячи паспортний контроль, у міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Шегині-Медика», що розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Шегині, вул. Дружби, 212, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись прямим умислом, спрямованим на висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди, висловив пропозицію надати та надав службовій особі - начальнику групи контролю другої лінії та поглибленої перевірки документів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) лейтенанту ОСОБА_8 , неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 25 листопада 2025 року становить 4237,13 грн., за не вчинення вищевказаною службовою особою дій, пов`язаних із прийняттям рішення про відмову ОСОБА_3 у перетині державного кордону України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України пропозиція надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

4. 25.11.2025 на стадії досудового розслідування між начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст.369 КК України, зазначено беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень.

5. Згідно з умовами угоди ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст.369 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні.

6. Також, враховуючи те, що в ході досудового розслідування встановлено обставини, які пом`якшують покарання підозрюваному ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінально правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України немає, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 :

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 900 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 15300 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1412 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 1412 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень.

7. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.

ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується

8. Із змісту ст.314 КПК України вбачається, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

9. Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

10. Згідно обвинувального акту, підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, які враховуючи положення статті 12 КК відносяться до кримінальних проступків, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, який враховуючи положення статті 12 КК відносяться до нетяжкого злочину.

11. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що він цілком розуміє:

11.1. що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

11.2. наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК;

11.3. характер обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358, ч.1 ст.369 КК України.

12. Крім того зазначив, що він погоджується з видом узгодженого покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

13. Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 , просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 25.11.2025.

14. Суд в порядку статті 474 КПК шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

15. Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

16. Виходячи з вищевикладеного та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК, вислухавши думку прокурора, який не заперечив щодо затвердження угоди, обвинуваченого та його захисника, Суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 25.11.2025 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 25.11.2025.

17. Призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

18. Зокрема, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, які відносяться до кримінальних проступків, а також вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, який відносяться до нетяжкого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, якими є: щире каяття ОСОБА_3 , яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надав допомогу органам досудового розслідування та суду у з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, обставини, що обтяжують покарання відсутні, крім того, ОСОБА_3 , раніше не судимий, одружений, має на утриманні двоє дітей, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, вказав про наявність у нього заощаджень для сплати штрафу в разі призначення йому узгодженої міри покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 900 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 15300 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1412 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі 1412 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

19. Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

20. Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

21. Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

22. Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

23. Готівкові кошти в сумі 100 (сто) доларів США, як речові докази конфіскувати в порядку ст.96-1, 96-2 КК України.

24. Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

25. Судові витрати по справі відсутні.

26. Цивільний позов по справі не заявлявся.

27. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

З цих підстав, керуючись пунктом 1 частини третьої статті 314, статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

у х в а л и в:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000294 від 25.11.2025, укладену 25 листопада 2025 між начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_6 .

2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 358, частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

2.1. за частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі дев`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 15300 (п`ятнадцять тисяч триста) грн. 00 коп.;

2.2. за частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.;

2.3. за частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 1412 (тисячу чотириста дванадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів, що складає 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень.

3. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі 1412 (тисячу чотириста дванадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів, що складає 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень.

4. Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.

5. Речові докази:

- грошові кошти, а саме одна банкнота номіналом 100 (сто) доларів США із серією та номером QB73863871 B - конфіскувати на користь держави на підставі ст.96-1, 96-2 КК України;

- страховий сертифікат «Зелена карта» UA/125/41315841 на автомобіль марки Ford Transit р.н.з. НОМЕР_1 , виданий 05.10.2025, строком дії з 05.10.2025 до 04.10.2026 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- компакт диск «FIESTA DVD-R 4/7 GB 16X speed» у кількості 1 шт. залишити при матеріалах кримінального провадження.

6. Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

7. У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

8. Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду.

9. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

10. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Вирок суду виготовлений та проголошений 23.12.2025.

Суддя ОСОБА_9