Провадження № 1-кп/537/390/2025
Справа № 537/7325/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001787 від 19 вересня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, громадянки України, яка має вищу освіту, заміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, працює керівником напрямку логістики відділу логістики АТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», зареєстрована на проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, вчинене за наступних обставин:

18 вересня 2025 року, приблизно о 12 годині 07 хвилин, в світлий час доби, по мокрому асфальтобетонному покриттю вул. Сержанта Мельничука, що у Крюківському районі м. Кременчука Полтавської області в напрямку від просп. Свободи до вул. Європейська, керуючи автомобілем Toyota Rav 4 державний номер НОМЕР_1 , рухалася водій ОСОБА_5 .

В цей же час, поблизу буд. 42 вул. Переяславська м. Кременчук, на проїзну частину вийшла пішохід ОСОБА_7 , яка перетинала вул. Переяславська справа наліво відносно напрямку руху автомобіля Toyota Rav 4 державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра».

Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_5 , порушивши н.гі. 10.1, 16.2. Правил дорожнього руху України, де відповідно вказано:

10.1.Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

16.2.На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повергаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку; перед зміною напрямку руху не переконалася в безпеці даного маневру, при здійсненні маневру повороту ліворуч не надала перевагу у русі пішоходу, який переходить проїзну частину по пішохідному переході, на яку вона (водій) повертає, та здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Відповідно висновку судово-медичної експертизи № 1340 від 04.11.2025 у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому латерального вростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, та за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/117- 25/22660-ІТ від 31.10.2025 в умовах заданої дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля Toyota Rav 4 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 , мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 , шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху.

У цій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля Toyota Rav 4 (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 , вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1., 16.2. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

08 грудня 2025 року у підготовчому судовому засіданні представником потерпілої ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_4 , заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з обвинуваченою ОСОБА_5 , потерпілій в повному обсязі відшкодована матеріальна та моральна шкода, претензій до обвинуваченої вона не має, про що суду надано письмову заяву ОСОБА_7 , яка також просила розгляд справи проводити у її відсутність за участі її представника.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник ОСОБА_6 просили звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України, про що до суду надано письмове клопотання. Обвинувачена зазначила, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає, дійсно примирилася із потерпілою, нею відшкодовано останній завдану шкоду.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності посилаючись на те, що у даному випадку наявні всі умови, передбачені ст. 46 КК України.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника потерпілої, обвинувачену та її захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з вимогами ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 288 КПК, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із примиренням обвинуваченої з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, щиро розкаялася у скоєному, примирилася з потерпілою стороною та у повному обсязі відшкодувала завдану шкоду, та враховує думку потерпілої ОСОБА_7 якою подано заяву про примирення з обвинуваченою та закриття кримінального провадження, та зазначено, що будь-яких претензій до ОСОБА_5 вона не має.

Постановляючи рішення, суд з`ясовує правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин закриття кримінального провадження в порядку статті 46 КК України, та добровільність їх позицій, а також процесуальних наслідків зазначеного.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 надала згоду на закриття кримінального провадження з вказаних підстав.

Учасники провадження підтвердили, що примирення відбулося добровільно, без будь-якого впливу, заперечень проти задоволення клопотання не надходило.

Таким чином, наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що клопотання підлягають задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Щодо заявленого цивільного позову суд зазначає таке.

Закриття кримінального провадження в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну нею шкоду.

Водночас, відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні по суті заявлених вимог можливо лише в разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Отже, в разі постановлення судом ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вимагати вирішення заявленого позову в порядку цивільного судочинства. Наведене узгоджується з практикою Верховного Суду (постанова від 10.08.2021 справі № 161/694/20, від 10.01.2022 у справі № 661/2681/18, від 19.12.2023 у справі378/1005/20, від 08.05.2024 у справі № 376/2282/21, від 30.01.2025 у справі № 757/72925/17).

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити без розгляду цивільний позов прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_5 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої, та цивільний позов прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_5 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням експертів.

У ході досудового розслідування на проведення експертиз відповідно до наданих довідок було витрачено у загальному розмірі 7131 грн 20 коп.

Верховний Суд у постанові від 01.02.2024 (справа № 930/497/23) зазначив, що у разі згоди особи на завершення кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою особою, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 документально підтвердженні витрати пов`язанні із проведенням по кримінальному провадженню експертиз в сумі 7131 грн 20 коп.

Питання щодо речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на транспортний засіб «Toyota Rav4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ПАТ «Джей ті інтернешнл компані Україна» та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , що був накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22.09.2025 року у кримінальному провадженні № 0001787 від 19 вересня 2025 року, необхідно скасувати, транспортний засіб, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , повернути за належністю.

Речовий доказ оптичний диск «Esperanza», на якому міститься інформація у вигляді 1 відео файлу, належить зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.284, ст.286, ст.288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372, 376, 392 КПК України, на підставі ст.ст.44, 46 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження за №0001787 від 19 вересня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрити.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_5 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої залишити без розгляду.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_5 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у кримінальному провадженні № 0001787 від 19 вересня 2025 року, у загальному розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривня 20 копійок.

Арешт, накладений на транспортний засіб «Toyota Rav4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ПАТ «Джей ті інтернешнл компані Україна» та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22.09.2025 року у кримінальному провадженні № 0001787 від 19 вересня 2025 року скасувати.

Речовий доказ оптичний диск «Esperanza», на якому міститься інформація у вигляді 1 відео файлу, зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали оголошений о 09-00 год. 09 грудня 2025 року.

Суддя : ОСОБА_1