Справа №337/1688/25
Номер провадження 1-кс/337/19/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

дізнавача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000009 10.01.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2025 року надійшла скарга ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 в порядку ст.ст.303-307 КПК України, в якій вони просять скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 09.09.2025 року, ухвалену дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №5 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000009 від 10.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 356 КК України.

Скарга обґрунтована тим, що 17.12.2024 року, ОСОБА_3 було здійснено виклик на «102» з повідомленням про вчинення відносно нього злочину громадянином ОСОБА_6 , яке було зареєстровано та передано до сектору дізнання відділу поліції №5 Запорізького районного управління ГУНП.

10.01.2025 року інформація про злочин була внесена до ЄРДР, розпочато досудове слідство у КП №0000009.

31.03.2025 року дізнавач ОСОБА_5 запросив скаржника до органу дізнання та надав копію постанови від 28.03.2025 року про закриття кримінального провадження, яку в подальшому було оскаржено до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

21 квітня 2025 року слідчим суддею ОСОБА_1 було винесено ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 задоволено; постанову дізнавача про закриття кримінального провадження скасовано.

09.07.2025 року постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 5 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 ОСОБА_3 було визнано потерпілим.

В серпні 2025 року, ОСОБА_3 було допитано в якості потерпілого, який повідомив про ознаки кримінального правопорушення, зазначив про наявну матеріальну шкоду та надав всі необхідні документи.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_3 зазначав, що вважає за необхідне провести огляд системи опалення магазину в розрізі наявного Робочого проекту; допитати як свідків осіб, які не є членами правління ОСББ, та осіб Концерну МТМ, що надавали припис на усунення пошкоджень та складали акти про недопуск, засвідчували, що показники засобу обліку теплової енергії приміщення магазину не змінні, через те, що відсуне теплопостачання у приміщення через перекриття системи у підвалі багатоквартирного будинку; витребувати у ОСББ Статутні документи, звіти з використання коштів, договори на утримання будинку з сторонніми організаціями з виконання послуг, що передбачені «Обов`язковим переліком робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території».

Після цього, потерпілому, незважаючи, на його звернення, жодних відомостей про результати слідчих дій не повідомлялося.

З настанням опалювального періоду, знову з`ясувалося, що тепло не постачається до нежитлового приміщення потерпілого.

09.12.2025 року було подано письмове клопотання дізнавачу ОСОБА_5 про проведення слідчих дій, та отримання інформації щодо того, які слідчі дії проведено за цей час.

26.12.2025 року потерпілий ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку отримав супровідний лист з постановою від 11.12.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

За змістом постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, потерпілий дізнався, що дізнавач сектору дізнання ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 постановою від 09.09.2025 року закрив кримінальне провадження передбачене ч.1 ст.356 КК України, внаслідок помилкового висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Станом на час написання скарги (29.12.2025 р.), рішення про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 09.09.2025 року, скаржником не отримувалось, і органом досудового слідства йому не надавалося.

Скаржник вважає постанову дізнавача Відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області НП України від 09.09.2025 року, такою, що підлягає скасуванню, оскільки дізнавач закрив провадження без дотримання та у порушення вимог вказаних норм КПК України щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оцінки зібраних та перевірених доказів, а також, що постанова є невмотивованою щодо наведених у скарзі обставин, які не були встановлені та перевірені дізнавачем, та лише наведено висновок з посиланням на відсутність складу злочину.

З постанови від 11.12.2025 року вбачається, що жодні дії: проведення огляду системи опалення його магазину в розрізі наявного Робочого проекту; допит як свідків осіб, які не є членами правління ОСББ, та осіб Концерну МТМ, що надавали припис на усунення пошкоджень та складали акти про не допуск й засвідчували, що показники засобу обліку теплової енергії приміщення магазину не змінні, через те, що відсуне теплопостачання у приміщення через перекриття системи у підвалі багатоквартирного будинку; витребування у ОСББ Статутних документів, звітів з використання коштів, договорів на утримання будинку з сторонніми організаціями з виконання послуг, що передбачені «Обов`язковим переліком робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території - дізнавачем не були проведені. Однак, він нібито здійснив огляд системи опалення в будинку, і навіть вилучив на експертизу певні елементи шарового крану, опитав членів ОСББ які показали, що наявний конфлікт між головою ОСББ ОСОБА_6 , та встановив, що дійсно вхід у підвальне приміщення зачинений, а ОСОБА_6 (єдина особа, що має ключі) не допускає у підвальне приміщення потерпілого ОСОБА_3 до власної системи опалення.

Вбачається, що встановивши вказані факти, (недопуск до власного обладнання скаржника певною особою, тривалий час, пошкодження майна (елементів теплопостачання) у той час коли власник системи - скаржник ОСОБА_3 (і це встановлено дізнавачем) не допускався у приміщення саме ОСОБА_6 , а тому дізнавач повинен був надати підозру, та в подальшому скерувати обвинувальний акт до суду, однак, дізнавач навпаки, встановивши ці обставини вчинив дії з порушення прав скаржника.

Дізнавачем здійснено безпідставний висновок, що нібито в діях ОСОБА_6 не виявлено ознак перешкоджання, а лише встановлено прагнення діяти у передбачений законом спосіб, не виявлено ознак втручання, відсутня матеріальна чи нематеріальна шкода.

Отже, скаржник вважає закриття кримінального провадження оскаржуваною постановою дізнавача Відділу поліції№5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області НП України, такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 5 січня 2026 року було оголошено перерву у зв`язку з ненаданням дізнавачем на виконання ухвали суду від 30 грудня 2025 року матеріалів кримінального провадження.

6 січня 2026 року до суду надійшли витребувані матеріали кримінального провадження, з яких вбачається, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження була прийнята дізнавачем 5 вересня 2025 року, а не 9 вересня 2025 року, як було зазначено в постанові від 11.12.2025 року (ухваленою дізнавачем взагалі після закриття провадження), що, відповідно, потягло за собою неправильне зазначення дати оскаржуваної постанови у скарзі, скерованої ОСОБА_3 до слідчого судді.

6 січня 2026 року від скаржника надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що копію оскаржуваної постанови, було надано потерпілому ОСОБА_3 05.01.2026 року. За своїм змістом оскаржувана постанова повністю підтверджує правову позицію скаржника, адже обставини, вказані в постанові жодним чином не відрізняються від тих, що були зазначені в постанові від 28.03.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000009, яку було скасовано. Більш того, дізнавач встановив конкретну особу, яка порушила права скаржника - голову ОСББ ОСОБА_6 , який єдиний, на відмінність від ОСОБА_3 , має безперешкодний доступ до підвального приміщення і самостійно вирішує кому такий доступ надавати, що беззаперечно є ознакою самоправства. Дізнавачем встановлено факт зламу ручки запорної арматури та передано її на експертизу, однак, за її наслідками не встановлено способу зламу, що саме по собі не нівелює факту її зламу. Зважаючи на те, що скаржник ОСОБА_3 не мав безперешкодного доступу до приміщення та власної системи опалення, а громадянин ОСОБА_6 саме є тією особою, що має безперешкодний доступ та використовує приміщення підвалу на власний розсуд, свідчить про явні ознаки самоправства та пошкодження майна скаржника. При цьому, те, що влітку дізнавач обстежив положення запорної арматури у стані «відкрито», не свідчить про те, що до цього особа, яка має безперешкодний доступ, не користувалася своїми можливостями для коригування надходження взимку теплової енергії до приміщення магазину скаржника, самовільно міняючи положення на «закрито», або заподіяння системі шкоди. Посилання дізнавача на відсутність значної шкоди також є недоречними, адже дізнавач не здійснював дій з встановлення розміру шкоди при такому триваючому злочині.

В судовому засіданні 7 січня 2026 року представник скаржника та скаржник скаргу підтримали з підстав, які в ній викладені, вважають винесену дізнавачем постанову про закриття кримінального провадження від 5 вересня 2025 року незаконною та передчасною.

Дізнавач при розгляді скарги проти її задоволення заперечив, вважає доводи викладені в скарзі необґрунтованими, скаржник не є співвласником майна ОСББ, на досудовому слідстві вчинено всі необхідні дії, з яких встановлено, що склад кримінального правопорушення відсутній: проведений огляд мереж теплопостачання, демонтована запорна арматура знаходився в положенні «відкрито», що однозначно свідчить про те, що теплопостачання до приміщення скаржника надходило, допитані працівники МТМ дали пояснення, що головою ОСББ саме їм був наданий доступ до підвального приміщення, в діях голови ОСББ відсутній умисел на вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 .

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд вирішив розглянути скаргу на підставі ст.306 ч.3 КПК України, за вимогами якої розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу поліції № 5 Запорізького районного управління юстиції ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження № 0000009, відомості про яке внесені на підставі ухвали слідчого судді 10.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

5 вересня 2025 року дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 5 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, що було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 10.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України.

За змістом оскаржуваної постанови дізнавачем зазначено, що (мовою оригіналу):

«10.01.2025 до ВП№5 Запорізького РУП надійшла ухвала слідчого судді Хортицького суду м. Запоріжжя, ЄУН 337/6858/24, про зобов`язання внесення до ЄРДР заяви ОСОБА_3 на протиправні дії голови ОСББ «Ювілейний 26А» ОСОБА_6 , який не допускає ОСОБА_3 до підвального приміщення, яке є спільною власністю.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що в 2006 році він придбав нежитлове приміщення яке розташоване на 1 поверху будинку за адресою: м. Запоріжжя, пр. Ювілейний 26А. Дане приміщення займає весь поверх наразі в ньому розташовано магазин непродовольчих товарів. В 2008 році за власні кошти ОСОБА_3 було розроблено проєкт теплопостачання та заключено договір із концерном «Міські теплові мережі». У 2019 році голова ОСББ «Ювілейний 25А» гр. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_3 про необхідність сплати внесків співвласниками ОСББ. Після відмови ОСОБА_3 сплачувати внески у 2020 році в приміщенні, що належить ОСОБА_3 почало зникати теплопостачання. 20.12.2023 році уповноважені особи від концерну «Міські теплові мережі» перевірили систему теплопостачання ОСОБА_3 та склали висновок про несправність шарового крану який подає тепло в приміщення ОСОБА_3 та зобов`язали ОСОБА_3 виправити несправність. 22.01.2024 року ОСОБА_3 викликав комісію та майстра ремонтника для усунення несправностей, але ОСОБА_6 майстра до нежитлового приміщення не допустив та не допускає на даний час. Також ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_6 перекрив кран теплопостачання та зрізав вентиль шарового крану з метою унеможливити подачу тепла в приміщення ОСОБА_3 .

Опитаний ОСОБА_6 пояснив, що він є головою ОСББ «Ювілейний 26А», з ОСОБА_3 . ОСББ судиться через несплату ОСОБА_3 обов`язкових внесків на утримання ОСББ. Також ОСОБА_6 пояснив, що доступ до нежитлового приміщення є обмеженим через наявність в ньому матеріальних цінностей та надається у випадку аварійної ситуації чи за аргументованим письмовим зверненням, яке ОСОБА_3 не надав, приславши для ремонту системи майстра, кваліфікація якого невідома ОСОБА_6 . При цьому, доступ комісії до нежитлового приміщення ОСОБА_7 не обмежував, надавши можливість оглянути та запломбувати систему. Свою причетність до пошкодження шарового крану та перекриття теплопостачання ОСОБА_6 заперечив. Також ОСОБА_7 пояснив, що ремонт крану теплопостачання він може провести за зверненням і за участі спеціаліста який обслуговує ОСББ, але ОСОБА_3 із таким проханням не звертався.

Допитані в якості свідків члени правління ОСББ « Ювілейний 26А» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , покази яких збігаються, пояснили що дійсно між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 існує конфлікт через несплату обов`язкових внесків ОСОБА_3 . Також, ще до створення ОСББ ОСОБА_3 мав доступ до нежитлового приміщення та користуючись цим створив незаконні врізки в систему теплопостачання будинку, отримуючи таким чином теплопостачання, за яке платили мешканці будинку. Після створення ОСББ дані врізки було виявлено та усунуто. Через даний факт ОСОБА_6 не допускає сторонніх осіб до систем будинку. Було також встановлено що після введення воєнного стану, нежитлове приміщення використовувалось як найпростіше укриття та доступ до нього був цілодобовим для усіх, хто мав необхідність ним користуватись.

Під час огляду місця події було оглянуто нежитлове приміщення ОСББ «Ювілейний 26А» та встановлено що, вхід до нежитлового приміщення закритий металевою решіткою з накладним замком та вільний доступ в приміщення неможливий. Також оглянуто систему теплопостачання, встановлену ОСОБА_3 , яка подає тепло в приміщення Гарабзєєва. Встановлено, що шаровий кран дійсно не має ручки вентиля, але слідів спилу на ньому не має, кран при спробі його закрити чи відкрити - не піддається маніпуляціям. При огляді труб теплопостачання встановлено, що температура труб до шарового крану та після нього тактильно однакова, це приводить до висновку, що кран знаходиться у положенні «відкрито» та не є причиною відсутності тепла.

При огляді відео, наданого ОСОБА_3 на якому зафіксовано недопуск членів комісії концерну «Міські теплові мережі» та майстра ремонтника якого запросив ОСОБА_3 видно, як ОСОБА_6 відмовляє у доступі до нежитлового приміщення майстру, але при цьому не обмежує доступ членам комісії.

28 березня 2025 року дізнавачем ВП№5 Запорізького РУП капітаном поліції ОСОБА_5 було закрито дане провадження на підставі п.2 ч.І ст. 284 КПК України. Проте ухвалою судді Хортицького районного суду ОСОБА_1 , кримінальне провадження було відкрито, справа №337/1688/25.

В ході подальшого досудового розслідування за вказівками слідчого судді ОСОБА_3 було визнано потерпілим та допитано в якості потерпілого.

В ході допиту ОСОБА_3 пояснив, що через неможливість заміни запорної арматури системи теплопостачання він зазнав матеріальних збитків в розмірі 37000 гривень.

06.08.2025 року дізнавачем ВП№5 було проведено додатковий огляд нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за участю інженерів концерну МТМ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також майстра теплових мереж концерну МТМ ОСОБА_12 .

В ході огляду місця події, із застосуванням відео фіксації, було розпломбовано запорну арматуру та встановлено нову запорну арматуру з подальшим опломбуванням у положенні «відкрито». Під час зняття запорної арматури було встановлено, що вона знаходилась у положенні «відкрито» та не перешкоджала теплопостачанню до магазину «Сімба», також вона не піддається фізичним маніпуляціям. В присутності понятих, запорну арматуру було поміщено до паперового конверту та направлено до Запорозького НДЕКЦ для проведення трасологічної експертизи з метою встановлення способу зламу поворотної рукоятки запорної арматури.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-25/18445-ТР від 19.08.2025 року неможливо встановити яким способом було здійснено злам ручки запорної арматури.

Також було допитано в якості свідків інженерів концерну МТМ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були свідками недопущення комісії ОСОБА_6 до нежитлового приміщення. В ході допиту було встановлено, що ОСОБА_6 допустив членів комісії до системи теплопостачання, в результаті чого було опломбовано запорну арматуру, проте не дозволив провести заміну запорної арматури посилаючись на те що, це має зробити сертифікований майстер, тому, що втручання в систему теплопостачання може привести до пошкодження системи теплопостачання будинку.

Так, стаття 356 ККУ Самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до трьох місяців.

Суспільна небезпечність злочину визначається тим, що він порушує встановлений порядок реалізації громадянами своїх законних або передбачуваних прав, призводить до дезорганізації нормальної діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, а також до порушення прав та законних інтересів інших фізичних та юридичних осіб.

З об`єктивної сторони для наявності розглядуваного злочину необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самоправство є кримінально караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Злочин вважається закінченим з моменту настання наслідків - значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника.

Суб`єктивна сторона самоправства характеризується умисною виною. Винний усвідомлює, що самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчиняє дії, передбачає, що його дії можуть завдати значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника і бажає або свідомо припускає настання такої шкоди.

Матеріальну шкоду слід визнавати значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. До нематеріальної значної шкоди при самоправстві потрібно відносити, зокрема, заподіяння шкоди здоров`ю людини, порушення політичних, трудових, житлових та інших конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Враховуючи вищевказане та проаналізувавши матеріали кримінального провадження, дізнання приходить до висновку, що в діянні відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, оскільки в діях ОСОБА_6 не виявлено ознак перешкоджання. Під час досудового розслідування не встановлено факт фізичного втручання в систему теплопостачання, також встановлено, що запорна арматура знаходилась у положенні відкрито, що не перешкоджало потраплянню теплоносія до приміщення магазину. Відсутній умисел в діях або бездіяльності ОСОБА_6 , тому, відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, тож кримінальне провадження підлягає закриттю».

На підставі викладеного, дізнавач дійшов висновку, що кримінальне провадження слід закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримано вже під час судового провадження отже, строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження дотриманий.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п.3 ч.1ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Ч.4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 110 КПК передбачено, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим (дізнавачем) постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Пунктом 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 по справі "Михалкова та інші проти України" зазначено, що відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, положеннями ч.1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Ч.2 ст.93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Водночас, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених п.2 ч. 5 ст. 110 КПК України, а саме: з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу. Тобто, рішення слідчого повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Скаржник на обґрунтування зазначав, що рішення про закриття кримінального провадження дізнавачем прийнято необґрунтовано та незаконно, оскільки дізнавачем проведено досудове слідство не в повному обсязі.

Слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, оскільки не були належним чином перевірені всі доводи, викладені в заяві про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, у мотивувальній її частині не зазначено обґрунтування відносно неприйняття всіх доводів, викладених у заяві особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та не перевірені належним чином ці доводи під час проведення досудового розслідування. При цьому, як вбачається із тексту самої постанови (останній абзац мотивувальної частини) дізнавач не визначився, в чому саме проявилося діяння ОСОБА_13 , в якому за його доводами відсутній умисел, - в активних діях чи все ж таки бездіяльності, при цьому не зазначивши жодних конкретних дій (активних або пасивних), які були оцінені на предмет наявності/відсутності в таких діях прояву суб`єктивної сторони. Отже, вважати прийняту дізнавачем постанову належним чином вмотивованою, у слідчого судді відсутні підстави.

Також, вважаю за доцільне звернути увагу органу, що проводив досудове слідство за заявою ОСОБА_3 на таке:

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26А.

Скаржник ФОП ОСОБА_3 здійснює господарську діяльність у магазині «Сімба», що розташований у нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 , яке належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №3094 від 28.08.2007 року.

За змістом Акту обстеження системи теплоспоживання від 28.11.2016, складеним представником Концерну «Міські теплові мережі», встановлено, що точка підключення системи опалення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знаходиться в підвалі житлового будинку по АДРЕСА_1 , після елеваторного вузла.

Оскільки, ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , - він є співвласником цього будинку і має право на рівні права з іншими співвласниками будинку на використання спільного майна будинку, у тому числі і підвального приміщення, де наявна система теплопостачання нежитлового приміщення.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 7 серпня 2025 року Справа 33/63/25 задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 , а саме усунуті перешкоди в користуванні спільним майном і допоміжним приміщенням (підвалом), що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26А надати ФОП ОСОБА_3 доступ до підвалу для обслуговування, користування, ремонту та утримання системи теплопостачання нежитлового приміщення №33, та зобов`язано не чинити перешкод в користуванні вказаним приміщенням підвалу.

З мотивувальної частині цього рішення вбачається, що судом при розгляді справи було встановлено:

«На запит позивача щодо складання акту про відсутність постачання теплової енергії у нежитловому приміщені №35 за адресою пр. Ювілейний, 26а, м. Запоріжжя Концерн «Міські теплові мережі» надав позивачу відповідь вих. №6875/42-14393 від 04.12.2023 про те, що нежитлове приміщення 35 має відокремлену систему опалення та обладнано розподільчим приладом обліку теплової енергії. Жодних відключень за даним приміщенням Концерн «Міські теплові мережі» не виконував. Оскільки до обов`язків Концерну «Міські теплові мережі» відноситься забезпечення безперебійного постачання теплової енергії та підтримання параметрів теплоносія на вході в теплову мережу споживача то з питань подачі теплоносія на нежитлове приміщення 35 слід звернутися до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26А.

Той факт, що система теплопостачання позивача є відокремленою від будинкової підтверджений листом Департамент житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 06.12.2024 №Г-0006/01.

Актом обстеження системи теплоспоживання від 20.12.2023, який складений за адресою проспект Ювілейний, 26а представниками Концерну «Міські теплові мережі», голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26А та позивача, зафіксовано, що опломбувати шаровий кран у відкритому стані на підвальному трубопроводі теплопостачання до ФОП Гарабзєєва неможливо, оскільки допоміжний кран після шарового крана знаходиться в аварійному стані. В акті зазначено, що позивач готовий оплатити ремонт крана за власний рахунок.

У листі Концерну «Міські теплові мережі» вих. №70/43 від 04.01.2024 до позивача підтверджено, що за результатами обстеження внтурішньобудинкових систем опалення виявлено, що запірна арматура на відгалуженні системи опалення приміщень магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знаходиться в аварійному стані. Проте позивача повідомлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів для усунення пов`язаних з отриманням послуги виявлених неполадок, що виникли з його вини.

17.12.2024 року та 22.01.2024 року Концерном «Міські теплові мережі» складено акти про недопуск до здійснення перевірки техпідпілля житлового будинку за адресою проспект Ювілейний, 26а для проведення ремонтних робіт, а саме: заміни крану на відгалуженні до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26А.

Листом вих. №7147/43 від 02.12.2024 Концерну «Міські теплові мережі» повідомлено позивача, що головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26А не надано доступу до підвального приміщення для обстеження внутрішніх систем теплоспоживання житлового будинку по АДРЕСА_1 згідно із заявою позивача.

На необхідність термінового приведення в належний технічний стан запірної арматури на відгалуженні трубопроводів подачі теплоносія на нежитлове приміщення 335 магазину «Сімба» Концерн «Міські теплові мережі» вказував позивачу в листі від 03.12.2024 №7146/43.

Актом про прийняття розподільчого вузла на абонентський облік від 18.12.2024, складеним представниками Концерну «Міські теплові мережі», встановлено, що подача теплоносія до магазину «Сімба» не відповідає нормативам, через що не працюють радіатори. Перекрито теплоносій на подачу в підвалі будинку».

Отже, факт вчинення перешкод у використанні ОСОБА_14 власного майна (відокремлених теплових мереж) та спільного майна співвласників будинку (підвалу про які ОСОБА_3 було заявлено в заяві про скоєння кримінального правопорушення, з боку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ювілейний 26А встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ст.18 ЦПК України), що дає підстави вважати, що дізнавач при ухвалені оскаржуваної постанови передчасно прийшов до хибного висновку про відсутність жодних «ознак перешкоджанню» у користуванні ОСОБА_3 підвалом будинку та власним майном, що знаходиться в підвальному приміщенні.

При цьому, під час здійснення досудового слідства дізнавачем встановлено факт зламу ручки запорної арматури, тобто майна ОСОБА_3 , доступ до якого був обмежений уповноваженими особами, натомість жодних дій на встановлення особи, причетної до зламу дізнанням встановлено не було, у який час та за яких відбулося пошкодження ручки запорної арматури також не встановлено, що наразі не спростовує встановлені судовим рішенням обставини, що подача теплоносія до магазину «Сімба» не відповідала нормативам та було перекрито теплоносій на подачу в нежитлове приміщення, власником якого є потерпілий.

При цьому допитані дізнавачем свідки - члени правління ОСББ «Ювілейний 26А» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , покази яких збігаються, пояснили, що «між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 існує конфлікт через несплату обов`язкових внесків ОСОБА_3 . Також ще до створення ОСББ ОСОБА_3 мав доступ до нежитлового приміщення та користуючись цим створив незаконні врізки в систему теплопостачання будинку, отримуючи таким чином теплопостачання, за яке платили мешканці будинку. Після створення ОСББ дані врізки було виявлено та усунуто. Через даний факт ОСОБА_6 не допускає «сторонніх осіб до систем будинку». Отже з показів свідків вбачається, що відповідні врізки, зроблені ОСОБА_3 в систему теплопостачання, які вони суб`єктивно оцінюють як «незаконні» були виявлені та усунуті. Дізнанням не було допитано цих свідків на предмет коли саме та за вказівкою якої особи, яким способом, у якому місці, такі врізки було усунуто, тобто не встановлено чи мають повідомленні факти щодо здійсненого усунення скаржника від системи теплопостачання саме шляхом зламу запорної арматури, яка була вилучена під час проведеного огляду. При цьому з наявних світлин та відеозапису слідчої дії неозброєним оком вбачається, що кран, на якому була пошкоджена ручка вентиля знаходиться не в положенні «відкрито», як зазначає дізнавач в протоколах слідчих дій та у тексті оскаржуваної постанови, у положення «частково відкрито/напівзакрито», що безумовно, може стати наслідком того, що обсяг теплопостачання, що надходило у нежитлове приміщення № 35 було зменшено та ймовірно потягло за собою невідповідність встановленим нормам.

Також з пояснень свідків вбачається, що саме ОСОБА_15 після демонтажу «врізок» ОСОБА_3 не допускає сторонніх осіб до систем будинку, при цьому: «Чи пускає він до підвалу співвласників ОСББ та кого саме свідки вважають такими особами? Чи не стосується таке обмеження виключно особи потерпілого?»» - дізнанням залишилося поза увагою.

Приймаючи рішення по даній скарзі, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника, що дізнавач не надав належної оцінки наявності кваліфікуючих ознак самоуправства, в зв`язку з вчиненням уповноваженими особами ОСББ тієї сукупності дій, правомірність яких оспорюється скаржником, та у зв`язку з якими ОСОБА_3 був позбавлений можливості доступу до власного майна (відокремлених теплових мереж) та спільного майна співвласників будинку (підвалу) з метою обслуговування та здійснення контролю до власних відокремлених теплових мереж та теплопостачання у власне приміщення, оскільки ключі вказаної інфраструктури будинку знаходяться в уповноваженої особи ОСББ, що могло завдати (завдало) йому певної шкоди, дійсний розмір якої слід встановити під час проведення слідчих дій.

За змістом ст.10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним.

Голова ОСББ це керівник юридичної особи, який обирається загальним збором співвласників з числа членів правління; він забезпечує виконання рішень. Голова правління є посадовою особою, яка представляє інтереси співвласників, керує об`єднанням, та його повноваження, як і умови оплати, що визначаються рішенням загальних зборів

Самоуправство голови ОСББ це перевищення ним повноважень, коли він приймає рішення, що належать до компетенції загальних зборів або діє всупереч рішенням зборів, у тому числі і щодо вирішення питань користування спільним майном (наприклад, коморою) без рішення загальних зборів або ігнорування рішень загальних зборів .

Натомість, в матеріалах провадження взагалі відсутні відомості щодо реєстрації ОССБ « Ювілейний 26А», його уповноважених осіб, та їх повноважень, тощо, про що було звернуто увагу дізнавача в ухвалі, постановленою слідчим суддею від 21 квітня 2025 року за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, також у матеріалах провадження відсутні відомості щодо прийняття ОСББ «Ювілейний 26А» будь-яких рішень щодо питань користування спільним майном -підвалом, доступ до якого був обмежений ОСОБА_3 .

Також органом дізнання не було вжито заходів щодо встановлення можливої форми звернення членів ОСББ до правління (уповноважених органів та осіб) ОСББ: існування часів особистого прийому, можливості подання особистих заяв звернень до правління членів ОСББ, журнал реєстрації таких звернень тощо, у разі їх наявності. Тобто, не перевірено, чи мав можливість потерпілий звернутися до уповноважених Осіб ОСББ з питань користування власним майном у інший спосіб, ніж поштовим шляхом, адресуючи своє листування голові ОСББ, які він не отримував, з невстановлених слідством причин.

Отже, враховуючи встановлений факт судовим рішенням щодо вчинення перешкод у використанні ОСОБА_3 власного майна (відокремлених теплових мереж) та спільного майна співвласників будинку (підвалу), досудове слідство повинно було встановити осіб, причетних до такого правопорушення та перевірити в їх діях наявність або відсутність ознак складу кримінального правопорушення, що здійснено не було.

Також, в ході досудового розслідування не були прийняті всі необхідні заходи, спрямовані на встановлення обставин, які є підставами для прийняття законного та вмотивованого рішення: зокрема, не вжито заходів щодо встановлення факту заподіяння шкоди скаржнику, його розміру або обґрунтованого висновку щодо відсутності такої шкоди, не допитані в якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про допит яких заявлено в заяві про злочин від 19.12.2024 року, не виконана вказівка т.в.о. начальника майора поліції ОСОБА_18 від 27.01.2025 року щодо допиту свідка ОСОБА_19 (про що також було зазначено в ухвалі слідчого судді від 21 квітня 2025 року), не отримано доступ до матеріалів справи з господарського суду, які містять письмові докази щодо відсутності теплопостачання (порушення норм необхідного теплопостачання) у нежитловому приміщенні, що належить ОСОБА_3 , невстановлені обставини, за яких така відсутність або постачання у неналежному обсязі мало місце, не встановлено чи було прийнято органом управління ОСББ рішення щодо обмеження користування ОСОБА_3 та не надавав доступ до користування (обслуговування) власного майна, що не перебуває на балансі ОСББ на свій розсуд підвалом, чи є ОСОБА_15 дійсно головою ОСББ, що входить до його компетенції в межах Статуту, та чи діяв він у межах своєї компетенції, приймаючи відповідні рішення на власний розсуд ( у випадку встановлення відсутності відповідних рішень правління/ загальних зборів ОСББ) - що, безумовно свідчить про передчасне винесення постанови про закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, постанова слідчого від 5 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з передчасністю винесення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 284, 303, 306, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0000009 внесеного до ЄРДР 10.01.2025 року - задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 5 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 10.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України від 5 вересня 2025 року скасувати.

Копію ухвали надати сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений у судовому засіданні 12 січня 2026 року 8-20 год.

Матеріали кримінального провадження підлягають поверненню органу дізнання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1