Провадження № 1-кп/537/137/2026
Справа № 537/445/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2026 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000001, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчук Полтавської області, українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючий, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за наступних обставинах:

ОСОБА_3 , є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 достовірно знаючи про те, що згідно судового наказу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області (справа №401/650/23, провадження №2-н/401/133/23) від 03.04.2023 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 24.02.2023 року, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду злісно ухилявся від його виконання, не сплачуючи аліменти з 13 червня 2024 року по листопад 2025 року.

Так, у порушення ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, а батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття та забезпечувати інтереси дітей, маючи змогу отримувати стабільний заробіток та сплачувати аліменти, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, ОСОБА_3 , умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працевлаштовувався, проте встановлені судом виплати не здійснював.

Після свого звільнення з постійного місця роботи з АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», тобто з 17.09.2025 на облік у Кременчуцьку філію Полтавського обласного центру зайнятості не став, офіційно не працевлаштовувався, встановлені судом виплати не здійснював, мав періодичні підробітки, однак приховував свої доходи, допомоги на утримання дитини не надавав.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призвели до виникнення заборгованості за період часу з 13 червня 2024 року по листопад 2025 року у розмірі 57 544,75 гривні, що сукупно перевищує суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

В ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинувачений подав прокурору процесуальному керівнику у кримінальному провадженні ОСОБА_6 заяву від 26.01.2026 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджена захисником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_7 .

Суд, враховуючи вказані заяви, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали згідно ст.ст.381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, що перебувають на їх утриманні.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_3 , згідно вимоги ДІТ МВС України раніше не судимий , вину визнав повністю, щиро кається в скоєному.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття,активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.164 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, його вік, вчинений ним проступок, суд вважає за можливе обрати обвинуваченому покарання, у виді обмеження волі.

Судові витрати по справі стягнути відсутні.

Речові докази по справі вирішити в порядку 100КПК України - відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 381, 382 КПК України , ст.ст.50,65, 66, 67 КК України , суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст. 164 ч.1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 /один/ рік іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на ОСОБА_3 покласти обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Обвинуваченому роз`яснити право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1