Справа № 545/4065/25
Провадження № 1-в/545/389/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про умовно-дострокове звільнення

01 жовтня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Представник адміністрації виправної колонії, засуджений, у судове засідання не з`явились, просили розгляд клопотання проводити за їх відсутності, на задоволенні клопотання наполягали.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, про що також надав відповідну заяву.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, врахувавши думку прокурора, суд доходить висновку, що клопотання засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого- процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання- того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ); б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким- того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК ) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років,- того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребує в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_4 засуджений 04.03.2025 року Оболонським районним судом м. Києва за ст. 126-1, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку: 17.12.2024 року, кінець строку: 17.01.2026 року. Відбута частина покарання станом на 18.09.2025 року становить 09 місяців 02 днів. На день розгляду клопотання невідбута частина складає: 03 місяці 16 днів.

Засуджений ОСОБА_4 з 21.05.2025 року відбуває покарання в ДУ «Божковська ВК (№16)». В установі працевлаштований робітником виробничої майстерні установи. Має одне заохочення, стягнень не має.

Дотримується вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня установи.

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд.

Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Має бажання змінити своє життя на краще, бере участь у виконанні заходів індивідуальної програми соціально- виховної роботи із засудженим та інших виховних заходах, що проводяться в установі. Приймає активну участь у проходженні корекційної програми «Соціально-психологічна адаптація до умов позбавлення волі для осіб, вперше засуджених» та «Керування емоціями».

На заходи виховного та профілактичного характеру реагує та робить для себе належні висновки.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): 80 балів. Засуджений став на шлях виправлення та має бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст. 81 КК України) ? 65 балів.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

З врахуванням того, що поведінка засудженого враховується за весь період відбування ним покарання, суд вважає, що засуджений довів своє виправлення.

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001р № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, відбув частину покарання за вироком суду, що відповідно до ст. 81 КК України, дає йому право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставинах, суд вважає клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покараннятаким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2025 року, на невідбутий строк, що складає 03 місяці 16 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_5