В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002138 від 18.07.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні дитину 2010 р.н., працюючого директором юридичної компанії «Фортеця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним

У невстановлені слідством дату, час та місці в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на реалізацію протиправної діяльності у сфері незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин та з цією метою, останній, у невстановлені слідством дату та час, знаходячись за невстановленою слідством адресою, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи (досудове розслідування відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні) психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін, загальною масою 0,6138 г та наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 18,023 г, з метою збуту, які в подальшому, переніс за місцем свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , де почав незаконно зберігати з метою збуту. Продовжуючи свої злочинні дії, керуючись злочинним умислом, направленим на збут психотропної речовини та наркотичного засобу, з метою отримання прибутку, ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаним вище місцем свого фактичного проживання, використовуючи канцелярський ніж, скляну трубку, електронні ваги, футляр, металевий подрібнювач, пластикову трубку, згорток з паперу та поліетиленові зіп-пакети, за невстановлених обставин розфасував до 4 (чотирьох) поліетиленових зіп-пакетів та 1 (одного) згортку з паперу порошкоподібну речовину білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,608 г та до 1 (одного) поліетиленового зіп-пакету речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою 18,00 г, після чого, продовжив незаконно їх зберігати за місцем свого фактичного проживання, з метою подальшого збуту.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», амфетамін віднесено до психотропної речовини, обіг якої обмежено.

Відповідно до Наказу № 188 від 01.08.2000 року Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», до 0,15 г амфетаміну є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г - великим розміром, 15,0 і більше - особливо великим розміром.

Канабіс, згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 року №770, є наркотичним засобом, обіг якої обмежено.

Відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу канабісу у невеликих розмірах настає у тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 5,0 г.

У подальшому, 30.04.2025 року, у період часу з 06 години 57 хвилин до 14 години 04 хвилини, під час проведення працівниками поліції обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_5 , виявлено та вилучено: заздалегідь розфасованих 4 (чотири) поліетиленові зіп-пакети та 1 (один) згорток з паперу з порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,608 г; 1 (один) поліетиленовий зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою 18,00 г; канцелярський ніж із нашаруванням психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, загальною масою 0,0011 г; скляну трубку із нашаруванням психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, загальною масою 0,0034 г; електронні ваги з нашаруванням психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, загальною масою 0,0003 г; пластикову трубку з нашаруванням психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, загальною масою 0,001 г; футляр із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою 0,016 г та металевий подрібнювач із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою 0,007 г, а всього виявлено та вилучено: психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, загальною масою 0,6138 г та наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, загальною масою 18,023 г, які ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Крім того, ОСОБА_5 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, маючи умисел на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, знаходячись за невстановленою слідством адресою, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи (досудове розслідування відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні): 99 патронів, які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, які є бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39 мм, що споряджені кулями «ПС» зі сталевим осердям; 30 патронів, які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, які є бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39 мм, що споряджені кулями «ПП» з підвищеною пробивною здатністю, які придатні до стрільби; 5 (п`ять) промислово-виготовлених уніфікованих запалів дистанційної дії УЗРГМ- 2 та 1 (один) промислово-виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів, які придатні до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини та 3 (три) ударно-дистанційні запали УЗД, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до бойових припасів, які придатні до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини; 5 (п`ять) промислово-виготовлених, споряджених вибуховою речовиною, корпуси ручної осколкової гранати Ф-1; 1 (один) промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус ручної осколкової гранати РГД-5 та 3 (три) промислово-виготовлені гранати РГН, що представляють собою конструктивно оформлені заряди вибухових речовин, що придатні до вибуху при застосування відповідних засобів детонування, які при конструктивному поєднанні в єдині конструкції, а саме 6 (шість) промислово виготовлених, уніфікованих запалів дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) із 5 (п`ятьма) промислово-виготовленими, спорядженими вибуховою речовиною, корпусами ручної гранати Ф-1 та 1 (одним) промислово виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною, корпусом ручної осколкової гранати РГД-5, у будь-якому порядку, що передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони утворюють 1 (одну) наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 та 5 (п`ять) оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, які є придатними до вибуху, вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами та 3 (три) промислово-виготовлених ударно-дистанційних запалів УДЗ із 3 (трьома) промислово-виготовленими гранатами РГН, у будь-якому порядку, що передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони утворюють 3 (три) ручні гранати наступальні РГН, які є придатними до вибуху, вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами, які ОСОБА_5 почав зберігати без передбаченого законом дозволу за місцем свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 , та які, в подальшому, 30.04.2025 року, у період часу з 06 години 57 хвилин до 14 години 04 хвилини, під час обшуку квартири за вказаною вище адресою, було вилучено працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі, щиро каявся та показав, що він придбав у незнайомої йому особи амфетамін та канабіс, однак, коли це було, не пам`ятає, для власного вживання, але потім, частину з яких надав своїм знайомим, які, мабуть, після цього були затримані працівниками поліції та повідомили, що саме від нього отримали вказані вище наркотичний засіб та психотропну речовину. Після чого, працівниками поліції було проведено обшук за його місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучено канабіс та амфетамін, масу яких, зазначену в обвинувальному акті, він не оспорює та повністю погоджується з кваліфікацією за ч. 1 ст. 307 КК України. Зокрема, під час проведення вказаного обшуку, також працівниками поліції у нього було вилучено зброю, яку він придбав у знайомих для захисту своєї родини, у зв`язку з повномасштабним вторгнення РФ в Україну, наміру її збувати чи завдавати нею умисно комусь шкоди, не мав та після закінчення воєнного стану мав намір самостійно її здати до поліції. Кількість та найменування вилученої у нього зброї, що зазначені в обвинувальному акті, він також не оспорює та розуміє, що його дії були незаконними, після події нічого протиправного більше не вчиняв та усвідомив свої протиправні дії. Зокрема, зазначив, що має на утриманні неповнолітнього сина, якого з малку виховує самостійно, працює, щиро кається, всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце скоєння ним кримінальних правопорушень, відповідають дійсності.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.04.2025 року; постанов про визнання речовим доказом та визначення місця зберігання від 19.06.2025 року, 30.04.2025 року, 15.05.2025 року, 20.05.2025 року та 23.05.2025 року; висновку експерта № СЕ-19/111-25/27565-НЗПРАП від 12.05.2025 року; висновку експерта № СЕ-19/111-25/27662-БЛ від 14.05.2025 року; висновку експерта № СЕ-19/111-25/26849-ВТХ від 18.06.2025 року; висновку експерта № СЕ-19/111-25/27552-НЗПРАП від 19.05.2025 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми діями вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу та психотропної речовини, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 307 КК України.

Зокрема, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив придбання, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 263 КК України.

Щодо призначення покарання

Прокурор просив визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, враховавши те, що останній вину визнав, щиро розкаявся, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 307 КК України - 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточно покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_4 прохав суд врахувати пом`якшуючі обставини, такі як щире каяття ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, зокрема, його позитивні характеристики та нагороди, оскільки останній надавав правничу допомогу воїнам ЗСУ, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітнього сина, якого самостійно виховує, прагне до саморозвитку, що підтверджує його соціальний статус, вину визнає повністю та призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 307 КК України - 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточно покарання у виді 4 років позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що вину визнає повністю, щиро кається, має намір працювати над проєктом закону про батьків-одинаків, оскільки самостійно також виховує сина, тобто, робити щось корисне для держави, у кримінальному провадження відсутні потерпілі та нікому шкоди він не спричинив, у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі, він не зможе виховувати сина і тоді, останнього можуть віддати до інтернату, він може виправитись без ізоляції від суспільства та в подальшому, не має наміру вчиняти нові кримінальні правопорушення, тому, прохав звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України.

Позиція суду щодо призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 р.н., яку виховує самостійно, позитивно характеризується, зокрема, з 2012 року є членом Асоціації правників України.

Згідно зі ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому та те, що має на утриманні неповнолітню дитину (ч. 2 ст. 66 КК України - при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого (щиро каявся, вину визнав повністю, жалкує, що так сталося, раніше не судимий, має на утриманні дитину 2010 р.н., яку виховує самостійно, позитивно характеризується, працює, тобто, займається суспільно-корисною роботою), наявності пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що перевиховання й виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Так, згідно з приписами ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Зваживши всі наведені обставини, суд, з урахуванням положень, зокрема ст. 75 КК України, приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання із застосуванням ст. 75 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для його виправлення, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засуджених).

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Щодо тривалості іспитового строку, то суд зауважує, що іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування, і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов`язки. Встановлення іспитового строку полягає і в тому, що за засудженою особою здійснюється контроль з боку органів виконання покарання. Крім того, іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Встановлення у даному випадку судом іспитового строку 2 (два) роки обвинуваченому ОСОБА_5 є виправданим із врахуванням особи обвинуваченого, і достатнім для того, щоб останній довів своє виправлення без реального відбування покарання.

Щодо інших питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 50, 65-67, 75-76, 263, 307 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 307 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточно ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз, а саме: № СЕ-19/111-25/27565-НЗПРАП від 12.05.2025 року в розмірі 3 565 гривень 60 копійок; № СЕ-19/111-25/27662-БЛ від 14.05.2025 року в розмірі 2 228 гривень 50 копійок; № СЕ-19/111-25/26849-ВТХ від 18.06.2025 року в розмірі 14 262 гривні 40 копійок та № СЕ-19/111-25/27552-НЗПРАП від 19.05.2025 року в розмірі 3 565 гривень 60 копійок, а всього на загальну суму в розмірі 23 622 гривні 10 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Motorola», у корпусі білого кольору, із сім-карткою з абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone», з абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_2 , планшет марки «Blackview», у корпусі сірого кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1971457, мобільний телефон марки «Blackview», у корпусі чорного кольору з абонентським номером телефона НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету НПУ ЕХР 0216396, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_5 ;

- прозорий поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору всередині, який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1213362; два прозорі зіп-пакети з наявними сімома (7) пігулками білого кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1213389; три банківські картки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1213402; два прозорі зіп-пакети з нашаруванням речовини білого кольору всередині, прозору трубка з нашаруванням речовини білого кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1213376; поліетиленові пакування «Нова Пошта», «УкрПошта», які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1144615; поліетиленові пакування та пакування з фольги, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1144614; два прозорі зіп-пакети з порошкоподібною речовиною, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1144645; блокнот з рукописним текстом, який поміщено до спеціального пакету НПУ SUD 2094545; електронні ваги, які поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 114613; банківську картку № НОМЕР_7 , яку поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259837; два прозорі зіп-пакети та два пластикові тубуси з наявним усередині насінням темного кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ № WAR 1144646; прозору пляшку з нашаруванням речовини темного кольору у верхній частині, яку поміщено до спеціального пакету НПУ SUD 2094546; 129 (сто двадцять дев`ять) предметів, схожих на патрони, які поміщено до спеціального пакету НПУ INZ 2002951; лезо, частину скла та пластикову трубку з нашаруванням речовини білого кольору, які поміщені до спеціального пакету НПУ WAR 1144647; прозорий згорток з порошкоподібною речовиною бежевого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1144665; полімерний тубус та металеву ємкість, які поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259833; три корпуси від гранати, які поміщено до спеціального пакету НПУ SUD 2094547; шість корпусів від гранат, які поміщені до спеціального пакету НПУ SUD 3095831; дев`ять (9) запалів до гранат, які поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1216886, речовину рослинного походження зеленого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 18,00 г, порошкоподібні речовини світло-бежевого кольору, що містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,569 г, 0,002 г, 0,034 г, що в нашаруваннях становить 0,003 г та 0,001 г, загальною масою 0,609 г, які поміщено до спеціального пакету Експертної служби МВС України № 0023292, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУ НП у м. Києві - знищити;

- 129 патронів, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, 5,45х39 мм, які придатні до стрільби, які поміщено до спеціального пакету експертної служби МВС України № 0015178, що передані на зберігання до камери схову речових доказів Деснянського УП ГУ НП у м. Києві - передати в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 травня 2025 року на: три банківські картки № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1213402; мобільний телефон марки «Motorola», у корпусі білого кольору, з сім-карткою з абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету НПУ №7022824; поліетиленові пакування «Нова Пошта», «УкрПошта», які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1144615; поліетиленові пакування та пакування з фольги, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1144614; мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone», з абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету НПУ INZ 2002597; блокнот з рукописним текстом, який поміщено до спеціального пакету НПУ SUD 2094545; електронні ваги, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 114613; банківську картку № НОМЕР_7 , яку поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259837; планшет марки «Blackview», у корпусі сірого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №7022783; частину прозорої пляшки з нашаруванням речовини темного кольору у верхній частині, яку поміщено до спеціального пакету НПУ SUD 2094546; лезо, частину скла та пластикову трубку з нашаруванням речовини білого кольору, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1144647; полімерний тубус та металеву ємкість, які поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1259833; мобільний телефон марки «Blackview», у корпусі чорного кольору з абонентським номером телефона НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету НПУ EXP 0216396, - скасувати після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , захиснику та прокурору.

Головуючий суддя