Справа №345/1239/22
Провадження № 1-кп/345/36/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12

ОСОБА_13

ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_16

ОСОБА_17

ОСОБА_18

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження по обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.1 ст.222, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.1 ст.306, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.3 ст. 28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 305, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.4 ст. 28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, -

встановив:

На розгляді суду на стадії підготовчого судового засідання перебуває дане кримінальне провадження.

19.12.2025 судом отримано заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_11 про відвід прокурора. Захисник зазначає, що підстави для заявлення відводу прокурора ОСОБА_3 є безпосередньо зумовленими особливостями фактичного виконання нею процесуальних обов`язків у межах даного кримінального провадження та тими способами, якими реалізується покладена на неї функція підтримання державного обвинувачення. Так, 16 жовтня 2025 року прокурором ОСОБА_3 вперше було подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 . Захисник зазначає, що підхід до обґрунтування необхідності подальшого тримання особи під вартою виходить за межі сумлінного та коректного застосування правових стандартів, визначених як національним законодавством, так і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, обґрунтовуючи власну процесуальну позицію, прокурор неодноразово посилається на практику Європейського суду з прав людини як на джерело, що нібито підтверджує правомірність і необхідність продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу. Водночас таке посилання здійснюється не шляхом точного, добросовісного та контекстуального відтворення правових висновків Суду, а через подання власного, довільного «тлумачення» змісту відповідних рішень, яке фактично видається за позицію ЄСПЛ, хоча такою не є. Захисник зазначає про недобросовісну поведінку сторони обвинувачення та умисне маніпулювання правовими висновками ЄСПЛ. Це маніпулювання проявляється, зокрема, у вибірковому вириванні окремих фрагментів із загального контексту судових рішень, із повним ігноруванням їхньої цілісної правової позиції, яка є визначальною для правильного розуміння стандартів, сформульованих Судом. Така поведінка не лише підриває довіру до сторони обвинувачення як інституції, але й створює обґрунтовані сумніви в тому, що прокурор ОСОБА_3 здатна й надалі підтримувати державне обвинувачення та брати участь у судовому розгляді даної кримінальної справи з дотриманням вимог неупередженості, добросовісності та поваги до практики Європейського суду з прав людини як джерела права. Є всі підстави вважати, що прокурор ОСОБА_3 усвідомлювала характер та спрямованість правової позиції Європейського суду з прав людини, яка у зазначених рішеннях фактично підтверджує аргументи сторони захисту щодо необхідності доведення конкретних, індивідуалізованих обставин, а не абстрактних припущень. Попри це, вона свідомо подає зазначену практику у викривленому вигляді, намагаючись надати власній позиції штучної легітимності та тим самим ввести в оману як Суд, так і інших учасників кримінального провадження, перекручуючи зміст правових висновків Європейського суду з прав людини на свою користь.

Адвокат ОСОБА_11 зазначає, що вся аргументація прокурора буквально ґрунтується на твердженні про те, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні низки умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, за які у разі визнання його винуватим передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі, а отже, усвідомлення неминучості такого покарання нібито саме по собі може спонукати його до переховування від суду та перешкоджання судовому провадженню. Такий підхід, по-перше, прямо суперечить тій же правовій позиції Європейського суду з прав людини, на яку прокурор формально посилається, адже Суд чітко наголошує, що тяжкість обвинувачення або суворість можливого покарання не можуть розглядатися як самостійна та достатня підстава для висновку про наявність ризику переховування. По-друге, він демонструє повну відсутність будь-якого індивідуалізованого аналізу фактичних обставин, які б реально свідчили про існування такого ризику саме у конкретній ситуації та саме щодо конкретної особи.

Адвокат ОСОБА_11 зазначає, що прокурор ОСОБА_3 подала до суду нове клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 від 04 грудня 2025 року, у якому відтворила ідентичні посилання на ту саму практику Європейського суду з прав людини, не усунувши жодного з раніше виявлених і аргументовано спростованих недоліків. Така поведінка свідчить про те, що прокурор діяла не з необережності чи через помилку у правозастосуванні, а повністю усвідомлюючи неправомірність своїх дій, усвідомлюючи, що сторона захисту вже викрила всі маніпулятивні прийоми використання практики ЄСПЛ. Така повторюваність порушень унеможливлює будь-яке припущення про випадковість або добросовісну помилку та свідчить про системний характер протиправної поведінки. За цих умов є об`єктивні підстави дійти висновку, що прокурор ОСОБА_3 не здатна дотримуватися принципу законності та неупередженості у ході підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_12 , є упередженою як до сторони захисту загалом, так і до ОСОБА_12 зокрема, а також не спроможна забезпечити реалізацію стандартів справедливого судового розгляду.

Сам факт умисного та свідомого порушення прокурором принципу законності й добросовісності у процесі підтримання державного обвинувачення має самостійне правове значення. Системне і повторюване спотворення правових позицій Європейського суду з прав людини, їх неповне та вибіркове цитування, що призводить до викривлення змісту рішень ЄСПЛ і їх неправильного тлумачення, а також навмисні спроби подати Суду та іншим учасникам процесу викривлену інформацію як достовірну, не можуть розцінюватися інакше як свідоме введення Суду в оману. Такі дії супроводжуються відвертим ігноруванням міжнародних стандартів захисту прав людини та практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до Конституції України та чинного законодавства є обов`язковою для застосування судами та іншими органами державної влади на території України. У своїй сукупності наведені дії прокурора безпосередньо спрямовані на досягнення результату у вигляді незаконного та непропорційного позбавлення особи свободи, що становить одне з найбільш інтенсивних втручань у фундаментальні права людини. Саме така поведінка прокурора об`єктивно породжує обґрунтовані сумніви у її неупередженості та здатності діяти виключно в інтересах правосуддя, а не з позицій обвинувального ухилу. За цих умов наявні всі правові підстави для застосування передбаченого законом механізму відводу прокурора як єдиного ефективного засобу відновлення балансу сторін та забезпечення справедливого судового розгляду. Таким чином, з урахуванням наведеного, існують усі підстави вважати, що прокурор ОСОБА_3 діє упереджено щодо ОСОБА_12 , свідомо ігноруючи вимоги національного законодавства та маніпулятивно використовуючи практику Європейського суду з прав людини проти особи, право якої на свободу та особисту недоторканність підлягає особливому захисту. Такі дії не лише завдають істотної та безпосередньої шкоди правам і свободам людини, але й підривають довіру до здатності держави забезпечити дотримання базових демократичних принципів і правових стандартів, які є наріжним каменем як національної правової системи України, так і її міжнародних зобов`язань у сфері захисту прав людини.

Адвокат ОСОБА_11 зазначає, що наведені обставини не залишають сумнівів у тому, що прокурор ОСОБА_3 є упередженою по відношенню до ОСОБА_12 та неспроможною забезпечити дотримання принципів законності, добросовісності та неупередженості у подальшому розгляді справи. У зв`язку із цим, захисник просить суд відвести прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 від участі в розгляді кримінальної справи №345/1239/22.

Крім того, 19.12.2025 судом отримано заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_10 про відвід прокурора. Захисник зазначає, що 17.12.2025 року в судовому засіданні прокурором було озвучено, що в зв`язку з неналежним зв`язком у захисника ОСОБА_10 необхідно буде залучити її клієнту адвоката з Безоплатної правової допомоги. Захисник вважає дану підставу необґрунтованою, так як всі попередні судові засідання були за явки сторони захисту ОСОБА_10 по відеоконференцзв`язку, зв`язок був якісний, належної якості. Адвокат ОСОБА_10 звертає увагу на той факт, що вона перебуває в м. Києві, за адресою її перебування(підгрупа 3.1.) на той час було відключення світла. Захисник звертає увагу, що навіть телефонні вишки не витримують такого відключення. Позиція сторони обвинувачення зводиться до того, щоб залучити захисників з Безоплатної правової допомоги для обвинувачених з м. Калуш та тих з якими простіше співпрацювати та пошвидше розглянути справу (угоди, неналежний захист, відсутність заперечень на клопотання, заперечень на письмові докази по справі, тощо). Вищевказана позиція прокурора була озвучена в присутності: 6 обвинувачених: ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ), колег-адвокатів та конвою. Захисник вважає, що вищевказані дії прокурора є упередженим ставлення до обвинуваченого ОСОБА_14 та сторони його захисту та свідчать про заінтересованість в результаті кримінального провадження. Адвокат ОСОБА_10 підставою для відводу зазначає п.3 ч.1 ст.77 КПК України «якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості». У зв`язку з цим, захисник просить суд відвести прокурора ОСОБА_19 від розгляду кримінальної справи №345/1239/22.

Також 19.12.2025 судом отримано заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_10 про відвід секретарю судового засідання. В заяві зазначено, що 17.12.2025 року приблизно о 09.20 секретарем судового засідання ОСОБА_2 в телефонному режимі було повідомлено адвокату ОСОБА_10 в присутності: 6 обвинувачених ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ), колег-адвокатів та конвою «навчіться користуватися відеоконференцзвязком». Захисник вважає, що вищевказані дії секретаря судового засідання є упередженим ставлення до обвинуваченого ОСОБА_14 та сторони його захисту. Адвокат ОСОБА_10 звертає увагу суду на той факт, що секретарем судового засідання не дотримано субординації, а перейдено на особисте, чим порушено норми законодавства: кожен має право на повагу до його гідності та честі, а також право на недоторканність ділової репутації. Тим паче, що зазначена розмова відбувалась в залі судового засідання в присутності клієнта, колег та конвою. Адвокат ОСОБА_10 підставою для відводу зазначає п.3 ч.1 ст.77 КПК України «якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості». У зв`язку з цим, захисник просить суд відвести секретаря судового засідання Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_2 від розгляду кримінальної справи №345/1239/22.

Захисник ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні підтримав подану ним заяву про відвід прокурора з підстав, зазначених в заяві. Захисник ОСОБА_11 зазначив, що під час подачі прокурором клопотань про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором не дотримано вимог законодавства, вимог Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, неправильно розтлумачено позиції Європейського суду з прав людини. Прокурором не надано доказів доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається тільки на тяжкість покарання. Також підтримав клопотання захисника ОСОБА_10 про відвід прокурора та секретаря судового засідання.

Захисник ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні підтримала подані нею заяви про відвід прокурора та секретаря судового засідання, з підстав, які зазначені в заявах. Також підтримала клопотання захисника ОСОБА_11 про відвід прокурора.

Захисник ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні підтримала заяви про відвід прокурора та секретаря судового засідання.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні поклалися на розсуд суду щодо розгляду заяв захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_10 про відвід прокурора та секретаря судового засідання.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в підготовчому судовому засіданні підтримали заяви захисників про відвід прокурора та секретаря судового засідання.

Обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в підготовчому судовому засіданні поклалися на розсуд суду щодо розгляду заяв захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_10 про відвід прокурора та секретаря судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечила щодо клопотань про відвід прокурору та секретарю судового засідання, вважає їх безпідставними. Зазначила, що її дії не викликають сумнівів у її неупередженості. Якщо захисник не згоден з поданими нею клопотаннями, то він має право подати заперечення. Заява про відвід захисника ОСОБА_11 зводиться до незгоди з поданими прокурором клопотаннями. Щодо заяви про відвід захисника ОСОБА_10 , то прокурор зазначив, що ризик технічної неможливості взяти участь у відеоконференції несе учасник, який подав клопотання про проведення відеоконференції. В минулому судовому засіданні прокурор зазначила, що у випадку технічної неможливості проведення відеоконференції з захисником може вирішуватися питання про залучення адвоката для вирішення клопотання про продовження запобіжного заходу. Однак прокурор звернула увагу, що вона не має повноважень змінювати захисника. Також прокурор вважає, що секретарем судового засідання не вчинено жодних дій, які були б розцінені як неповага до захисника.

Секретар судового засідання ОСОБА_2 (особа, якій заявлено відвід) зазначила, що ризик технічної неможливості взяти участь у відеоконференції несе учасник, який подав клопотання про проведення відеоконференції. Будь якої неповаги до захисника вона не проявляла.

Вислухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Статтею 77 КПК України передбачені підстави для відводу прокурора, слідчого, дізнавача (наведений перелік є вичерпним): Прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином прокурор ОСОБА_3 в силу ч.1 ст. 36 КПК України мала право подавати клопотання про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та посилатися в даних клопотаннях на нормативні документи.

Захисник ОСОБА_11 в своїй заяві зазначає, що прокурор в клопотанні про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилається на практику Європейського суду з прав людини, однак таке посилання здійснюється не шляхом точного, добросовісного та контекстуального відтворення правових висновків Суду, а через подання власного, довільного «тлумачення» змісту відповідних рішень.

Однак, суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.370 КПК України - законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд при винесенні рішень (в тому числі ухвал) керується нормами матеріального і процесуального права, а не трактуваннями нормативних документів, які висловлюють прокурор чи захисник.

Крім того, захисник ОСОБА_10 вважає що прокурор є упередженою та заінтересованою в результаті кримінального провадження, оскільки прокурором було озвучено, що в зв`язку з неналежним зв`язком у захисника ОСОБА_10 необхідно буде залучити її клієнту адвоката з Безоплатної правової допомоги.

Однак, суд звертає увагу, що прокурор не має повноважень для заміни обвинуваченим захисника чи для залучення обвинуваченим безкоштовного захисника.

Згідно ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць.

Захисники, якими подано клопотання про відвід прокурора, повинні переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення Конвенції.

Так, обставини, на які посилаються захисники, не доводять упередженості чи особистої зацікавленості прокурора ОСОБА_3 під час подачі нею клопотання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів чи під час її висловлювань до захисника. Для відведення прокурора, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу його упередженість чи заінтересованість у результаті кримінального провадження. При цьому, відводу підлягає прокурор не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути обґрунтовані сумніви в їх неупередженості.

Проте наведені у заявах підстави не дають змоги судді встановити підстави для задоволення відводу прокурора ОСОБА_3 в результатах даного кримінального провадження, оскільки не доведена наявність особистої неприязні чи неприязного ставлення прокурора ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_12 чи інших обвинувачених, чи до захисників. Таким чином, суд не може прийти до беззаперечного переконання, що наявні обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора, а тому заяви про відвід прокурору не підлягають до задоволення.

Крім того, підстави для відводу секретаря судового засідання передбачені ст. 79 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 79 КПК України - спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, експерт, секретар судового засідання не мають права брати участі в кримінальному провадженні та відводяться за підставами, передбаченими частиною першою статті 77 цього Кодексу, з тим обмеженням, що їх попередня участь у цьому кримінальному провадженні як спеціаліста, представника персоналу органу пробації, перекладача, експерта і секретаря судового засідання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши клопотання захисника ОСОБА_10 про відвід секретаря судового засідання, суд вважає, що зазначені захисником мотиви для відводу секретаря судового засідання є необґрунтованими, підстав, які би свідчили про наявність обставин для відводу секретаря судового засідання, передбачених ст.79 КПК, заявником не наведено. Висловлена секретарем судового засідання фраза не свідчить про її заінтересованість в результатах кримінального провадження та не викликає сумнівів в її неупередженості. Тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 77, 79, 81 КПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_11 про відвід прокурора ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_10 про відвід прокурора ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_10 про відвід секретарю судового засідання ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 22.12.2025 о 13:00 год.

Головуючий