Справа №186/1383/25
Провадження №1-кп/0186/478/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м.Шахтарське.

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Шахтарському кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000168 від 11 березня 2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, освіта неповна вища, розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працюючого заступником механіка УПР-2 ВСП «Шахта «Дніпровська»» ПрАТ «ДЕТЕК «Павлоградвугілля»», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку в лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 у невстановлений час, але не пізніше 26 травня 2025 року, при невстановлених обставинах, без передбаченого законом дозволу придбав конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме: споряджений корпус бойової ручної осколкової гранати М67 та засобом ініцюювання вибуху підривачем М213 промислового виготовлення, які відносяться до категорії боєприпасів, після чого, у нього виник злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання бойових припасів, ОСОБА_5 у невстановлений час, але не пізніше 26 травня 2025 року, при невстановлених обставинах придбав споряджений корпус бойової ручної осколкової гранати М67 із засобом ініцюювання вибуху підривачем М213 промислового виготовлення, який відносяться до категорії боєприпасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказаний предмет являється бойовим припасом, а також розуміючи, що у нього немає передбаченого законом дозволу на поводження з бойовими припасами, у подальшому заволодів вказаним предметом, тим самим, вчинивши придбання зазначеного предмету.

Після цього, маючи при собі без передбаченого законом дозволу бойовий припас, ОСОБА_5 у невстановлений час, але не пізніше 26 травня 2025 року, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус бойової ручної осколкової гранати М67 та засобом ініцюювання вибуху підривачем М213 промислового виготовлення, які відносяться до категорії боєприпасів, придбав та зберігав за своїм місцем мешкання: у квартирі АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_5 зберігав вищевказаний бойовий припас за своїм місцем мешкання, а саме: в квартирі АДРЕСА_3 , чим порушив постанову Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (додаток №1), ст.39 Закону України «Про Національну поліцію»,«Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, не маючи дозволу, передбаченого Положенням про дозвільну систему, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576.

26 травня 2025 року в період часу з 20 години 20 хвилини по 23 годину 30 хвилини під час проведення санкціонованого обшуку у квартирі АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено саме споряджений корпус бойової ручної осколкової гранати М 67 з засобом ініцюювання вибуху підривачем М213 промислового виготовлення, які відносяться до категорії боєприпасів, які ОСОБА_5 , зберігав за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою без передбаченого законом дозволу.

26 червня 2025 року між прокурором Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №000168 від 11 березня 2025 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області за адресою вул.Шахтарської Слави, буд.№16, м.Шахтарського, Синельниківського району, Дніпропетровської області, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої: підозрюваний ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сторони погодилися на призначення покарання останньому по ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Згідно ч.3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив її затвердити та призначити покарання обвинуваченому по ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнав повністю себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, від дачі показань відмовився, щиро розкаюється у скоєному, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання по ч.1 ст.263 КК України в виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначивши мінімальний іспитовий строк.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч.1 ст.263 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений - ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На підставі ст.65 КК України, п.1 Постанови Пленуму ВССУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення, перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, при призначенні покарання враховано, що ОСОБА_5 є таким, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, працює.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та ухвалення обвинувального вироку.

Так як укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений відмовився від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а саме: від допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подання клопотання про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь; що ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, щиро розкаявся в скоєному, тобто угода відповідає вимогам цього Кодексу, закону та ухваленню вироку, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_5 покарання по ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_5 по ч.1 ст.263 КК України правильна, за ознакою придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідність ст.100 КПК України: фрагмент поліетиленового пакету зі слідами речовини, поміщений та опечатаний до сейф-пакету НПУ №ICR006669; дві пластикові карти ТМ «Варус» та ігроленд, поміщені та опечатані до сейф-пакету НПУ №ICR0066697; змив з поверхні гранати, контрольний аплікатор до змиву з поверхні гранати, поміщені та опечатані до паперових пакетів НПУ; залишки після вибуху гранати М67 разом із первинним пакуванням, поміщені до сейф-пакету НП №55726153; передані, згідно квитанцій №№273, 274, 275, до камери зберігання речових доказів ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, слід знищити.

При вирішенні питання відшкодування процесуальних витрат у справі, пов`язаних із залученням експертів, суд зазначає, що, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/113-25/3582-ВТХ від 13 червня 2025 року, вартість якої, згідно довідки, складає 3565 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену 26 червня 2025 року між прокурором Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №000168 від 11 березня 2025 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні - ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області за адресою вул.Шахтарської Слави, буд.№16, м.Шахтарського, Синельниківського району, Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості, за умовами якої: підозрюваний ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сторони погодилися на призначення покарання останньому по ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Згідно ч.3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідність пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази: фрагмент поліетиленового пакету зі слідами речовини, поміщений та опечатаний до сейф-пакету НПУ №ICR006669; дві пластикові карти ТМ «Варус» та ігроленд, поміщені та опечатані до сейф-пакету НПУ №ICR0066697; змив з поверхні гранати, контрольний аплікатор до змиву з поверхні гранати, поміщені та опечатані до паперових пакетів НПУ; залишки після вибуху гранати М67 разом із первинним пакуванням, поміщені до сейф-пакету НП №55726153; передані, згідно квитанцій №№273, 274, 275, до камери зберігання речових доказів ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/113-25/3582-ВТХ від 13 червня 2025 року, - 3565 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Вирок Шахтарського міського суду Дніпропетровської області на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Шахтарський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6