Справа № 643/640/26
Провадження № 1-кс/643/641/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000748 від 08.07.2025 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 358 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Котельва Котелевського району Полтавської області, громадянина України, має вищу освіту, одружений, працює сімейним лікарем у КНП «Берестинський центр первинної медико-санітарної допомоги», не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 підозрюється органом досудового розслідування у вчинені кримінального правопорушення за наступних обставин: у період з 01.04.2024 до 15.04.2024 до ОСОБА_5 , який є лікарем-отоларингологом у КНП «Берестинський центр первинної медико-санітарної допомоги» (колишня назва «КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Красноградського району») та членом лікарської консультативної комісії вищевказаного медичного закладу, звернувся ОСОБА_7 з проханням надати допомогу в отриманні групи інвалідності без наявності стійкого порушення функцій організму для протиправного отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним з порядком встановлення групи інвалідності, маючи умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом сприяння особам призовного віку в уникненні від призову на військову службу, враховуючи наявність корупційних зв`язків з членами Міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (далі міжрайонна Слобідська МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ»), погодився на протиправну пропозицію ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, використовуючи дружні відносини з ОСОБА_8 , стосовно якого обвинувальний акт за фактом перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України шляхом прийняття необґрунтованого рішення про встановлення військовозобов`язаному ОСОБА_7 другої групи інвалідності направлено до суду та який перебував на посаді в.о. завідувача міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» і до повноважень якого входило встановлення групи інвалідності під час проведення медико-соціальної експертизи, запропонував останньому встановити ОСОБА_7 другу групу інвалідності строком на один рік, без наявності стійкого порушення функцій організму для протиправного отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність зазначених дій, розуміючи можливість використання власних повноважень в.о. завідувача міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» для впливу на інших членів міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», надав згоду ОСОБА_5 на встановлення ОСОБА_7 другої групи інвалідності строком на один рік, без наявності стійкого порушення функцій організму для протиправного отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Надалі, ОСОБА_5 , досягнувши згоди з ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, у період з 01.04.2024 до 24.04.2024, діючи спільно з невстановленими особами, використовуючи корупційні зв`язки у КНП «Берестинська міська лікарня» (колишня назва «КНП «Красноградська ЦРЛ»), забезпечив складання та видачу виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2444 за формою № 027/о, про нібито наявність у ОСОБА_7 стійкого порушення функцій організму для встановлення групи інвалідності.

01.05.2024 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, діючи умисно, перебуваючи на своєму робочому місці в КНП «Берестинський центр первинної медико-санітарної допомоги» за адресою: Харківська область, м. Берестин, вул. Шиндлера, буд. 91, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 у КНП «Берестинський центр первинної медико-санітарної допомоги» обстеження та лікування не проходив, склав виписку із медичної картки (амбулаторного) стаціонарного хворого, без номеру, за формою № 027/о про наявність у ОСОБА_7 стійкого порушення функцій організму для встановлення групи інвалідності, засвідчивши вищевказаний документ власною печаткою та підписом.

У подальшому, в період з 01.05.2024 до 07.05.2024, ОСОБА_5 з урахуванням медичних документів, а саме виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2444 за формою № 027/о від імені КНП «Красноградська ЦРЛ», а також виписки із медичної картки (амбулаторного) стаціонарного хворого, без номеру, за формою № 027/о від імені КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Красноградського району», достовірно знаючи, що ОСОБА_7 у КНП «Берестинський центр первинної медико-санітарної допомоги» (колишня назва КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Красноградського району») обстеження та лікування не проходив, будучи у складі лікарської консультативної комісії вищевказаного медичного закладу, склав направлення на медико-соціальну експертну комісію за формою № 088/о, щодо ОСОБА_7 про наявність у останнього стійкого порушення функцій організму для встановлення групи інвалідності, а також забезпечив підписання головою та іншими членами лікарської консультативної комісії, засвідчивши печаткою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Красноградського району».

Після того ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, в період з 07.05.2024 до 14.05.2024, перебуваючи у приміщенні міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», надав ОСОБА_8 медичні документи про наявність у ОСОБА_7 стійкого порушення функцій організму для проведення на підставі вказаних документів медико-соціальної експертизи та встановлення групи інвалідності, з метою протиправного отримання ОСОБА_7 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

У свою чергу ОСОБА_8 , використовуючи свої службові повноваження, зареєстрував надані йому ОСОБА_5 медичні документи ОСОБА_7 та визначив дату проведення медико-соціальної експертизи щодо встановлення ОСОБА_7 групи інвалідності на 06.09.2024.

06.09.2024 ОСОБА_8 забезпечив прийняття членами міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» при проведенні медико-соціальної експертизи ОСОБА_7 в порушення вимог ст. 3 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», п.п. 3, 15, 17 «Положення про медико-соціальну експертизу», п. 1.10 «Інструкції про встановлення груп інвалідності», без об`єктивного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, а також без наявності медичних документів про достатній обсяг обстежень і лікувальних заходів, які підтверджують стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, необґрунтованого рішення про встановлення військовозобов`язаному ОСОБА_7 другої групи інвалідності.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 та членів міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», ОСОБА_7 самостійно оформлено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період через застосунок «Резерв +» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до перешкоджання законної діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання обов`язків з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, функціонування системи військового обліку призовників, призову громадян на військову службу, підготовки та проведення в особливий період мобілізації людських ресурсів.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1 КК України як пособництво до перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період та за ч. 1 ст. 358КК України підроблення офіційного документа, який видається підприємством і який надає права, з метою використання іншою особою та 15.01.2026 останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинені, зокрема, тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років позбавлення, вважає, що в разі застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, останній може застосувати спроб до переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, чинити незаконний вплив на свідків з метою дачі завідомо неправдивих показань на свою користь та на користь інших фігурантів кримінального правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та пошук яких здійснюється органом розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання цим ризикам слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В суді прокурор підтримав клопотання та, враховуючи існування перелічених у клопотанні ризиків, просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

ОСОБА_5 просив врахувати думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_4 спростовуючи обґрунтованість підозри зазначив, що за її текстом мова йде про сприяння ОСОБА_5 в отриманні ОСОБА_7 другої групи інвалідності, тоді як останній є інвалідом третьої групи, яка й була підтверджена останньому в подальшому.

Жоден з перелічених стороною обвинувачення ризиків не доведений про що свідчить особа підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки та не застосовував заходів до переховування, знищення чи спотворення доказів. перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким іншим чином. З погляду на це просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати до ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив таке: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 358 КК України, що підтверджується відомостями, отриманими під час здійснення негласних слідчих (розшукових) дій, експертними висновками КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи», тощо.

Аналіз цих доказів дає підстави казати, що підозра ОСОБА_5 є достатньо обґрунтованою, разом з тим остаточна кваліфікація дій підозрюваного та складення повідомлення про підозру у кінцевій редакції, встановлення чи спростування вини останнього є завданням подальшого кримінального провадження, забезпечувати та сприяти якому покликаний запобіжний захід, що обирається. З погляду на це неправильне зазначення у повідомлені про підозру обставин отримання ОСОБА_9 другої, замість третьої, групи інвалідності не є ключовим в питанні визначення підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Щодо особистості підозрюваного та доведеності перелічених стороною обвинувачення ризиків необхідно вказати, що ОСОБА_5 є особою похилого віку, має постійне, зареєстроване місце проживання, одружений, офіційно та тривалий час працевлаштований, до кримінальної відповідальності в минулому не притягався та засуджений не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 цієї статті вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є, крім іншого, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність передбачених ст. 177 КПК України підстав у виді обґрунтованої підозри та чотирьох з п`яти перелічених в цій нормі ризиків.

Ризик переховування обґрунтовується стороною обвинувачення тяжкістю передбаченого покарання в разі доведення вини підозрюваного та ймовірністю виникнення у останнього через це наміру залишити своє місце проживання, або ж і території України. Ці ж обставини, а саме бажання уникнути кримінальної відповідальності, зазначені й в обґрунтування ризику незаконного впливу на свідків.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується як фактом підроблення медичної документації підозрюваним, так і метою цього уникнення мобілізації третіми особами що, на думку сторони обвинувачення, свідчить й про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України.

Ризик знищення, приховування чи спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення полягає у тому, що стороною обвинувачення вживаються заходи для встановлення вичерпного переліку цих речей і документів, які потенційно можуть зберігатись у підозрюваного.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що наявність обґрунтованої підозри (п. 1), існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України (п. 2), а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (п. 3) мають встановлюватись слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, тощо.

Оцінивши в сукупності всі обставини, взявши до уваги відомості, що характеризують підозрюваного, а також його поведінку протягом досудового розслідування, тривалість розслідування, враховуючи кваліфікацію кримінальних правопорушень і конкретні обставини їх вчинення слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, а також ризику переховування від органу досудового розслідування, разом з тим жоден з інших ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, не доведений.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду дійсно існує і доводиться, як і зазначає слідчий, суворістю покарання та ймовірністю вчинення підозрюваним дій з метою його уникнення. Разом з тим цей ризик на момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру та розгляду клопотання в суді є значно меншим порівняно з можливістю його реалізації на момент вчинення інкримінованих ОСОБА_5 дій, які мали місце у квітні-травні 2024 року, тобто більш ніж півтора року тому.

Кримінальне провадження у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру розпочато 08.07.2025 та стало наслідком виділення певних матеріалів досудового розслідування з іншого кримінального провадження № 0001560 від 30.11.2023, одним з фігурантів якого є ОСОБА_8 і в комунікації з яким ОСОБА_10 вчинив дії, які йому інкримінуються.

Тобто, будучи обізнаним про кримінальне переслідування ОСОБА_8 , обвинувальний акт стосовно якого направлений до суду, отже й про свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 спроб до переховування не застосовував, хоча мав на це можливість (у тому числі залишити Україну), постійно мешкає за зареєстрованим місцем проживання та працює у медичному закладі Харківської області. При цьому слідчий суддя також враховує, що санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, отже застосування положень ст. 75 КК України до ОСОБА_5 в разі доведення вини та постановлення обвинувального вироку цілком можливе.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення спростовується на думку слідчого судді репутацією ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався та не засуджувався. При цьому не можна не брати до уваги, що сам факт кримінального переслідування, а саме повідомлення про підозру та покладення на підозрюваного ряду процесуальних обов`язків, пов`язаних з цим статусом, враховуючи вік підозрюваного є факторами, які можуть утримати підозрюваного від вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик незаконного впливу на свідків обґрунтовується лише формальною ймовірністю його реалізації з погляду на те, що в обґрунтування підозри ОСОБА_5 не покладено показань жодного свідка і випадків, які б могли свідчити про здійснення такого впливу стороною обвинувачення не приведено. Вказані обставини виключають ризик незаконного впливу на свідків.

Ризик знищення, приховування чи спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення виключається з погляду на те, що ОСОБА_5 інкримінуються події, які мали місце у квітні-травні 2024 року і в обґрунтування підозри ОСОБА_5 покладені докази, зібрані протягом 2024 року в межах іншого кримінального провадження, які перебувають у володінні сторони обвинувачення. За таких обставин будь-який вплив на ці докази з боку підозрюваного виключається.

Разом з тим, обґрунтовуючи цей ризик слідчий зазначає, що наразі вживаються заходи для встановлення вичерпного переліку речей і документів, які потенційно можуть зберігатись у підозрюваного, проте не зазначає про які речі й документи йде мова, у який процесуальний спосіб вони встановлюються, які результати для досудового розслідування мав обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , який, зі слів останнього, передував повідомленню про підозру, чи виявлено та вилучено під час обшуку будь-які речі і документи, що мають значення для кримінального провадження.

Отже, з погляду на тривалість досудового розслідування, ті факти, що в обґрунтування підозри ОСОБА_5 покладені докази, зібрані у іншому кримінальному провадженні, розпочатому в 2023 році та виділені в окреме кримінальне провадження в межах якого подане це клопотання, беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його вік слідчий суддя вважає, що єдиним ризиком, який можна вважати доведеним у цьому кримінальному провадженні, є ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Проте з погляду на поведінку підозрюваного протягом досудового розслідування та, зокрема, після отримання повідомлення про підозру, той факт, що останньому інкримінуються події, які мали місце більш ніж півтора роки тому та покладені, зокрема, в обґрунтування підозри іншої особи, про кримінальне переслідування якої та їх наслідки знав ОСОБА_5 , проте не застосував спроб до переховування чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, ймовірність реалізації цього ризику на момент розгляду клопотання суттєво зменшилась. Сам факт кримінального переслідування та процесуальний статус підозрюваного, який покладає суттєві обмеження та обов`язки на ОСОБА_5 у цьому випадку є надійним стримуючим фактором для останнього.

Зазначені обставини свідчать, що для запобігання цьому єдиному та не очевидному ризику цілком достатньо застосувати більш м`який, ніж тримання під вартою запобіжний захід.

Частина 4 ст. 194 КПК України вказує, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З погляду на викладене, враховуючи, що тяжкість передбаченого покарання не може бути єдиною та достатньою передумовою для обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вбачає можливим застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

З приводу застосування положень ч. 6 ст. 176 КПК України слід зазначити таке: відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті (тобто тримання під вартою).

За змістом цієї норми законодавець вказує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою має бути застосований до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні, зокрема, злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, тобто кількох, а не одного, зазначених у ст. 177 КПК України, тоді як в цьому випадку слідчий суддя вважає доведеним лише один з перелічених стороною обвинувачення ризиків і той суттєво зменшений.

«Наявність ризиків» та «наявність ризику» не є тотожними поняттями.

Так, ч. 3 ст. 176 КПК України вказує, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам… .

Пункт 4 ч. 1 ст. 184 КПК України передбачає обов`язок слідчого та прокурора послатись у клопотанні про застосування запобіжного заходу на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.

Пункти 5 та 6 ч. 1 ст. 184 КПК України передбачають, що клопотання про застосування запобіжного заходу має містити: виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні… .; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Пункт 2 ч. 1 ст. 194 містить положення, відповідно до якого під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України…

Перелічені норми КПК України дозволяють дійти висновку, що законодавець свідомо розмежовує підстави для вчинення і прийняття тих чи інших процесуальних дій та рішень в залежності від того, скільки ризиків, перелічених в ст. 177 КПК України доведено (існує), один чи кілька.

З погляду на викладене, враховуючи зміст ч. 6 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доведеність лише одного з перелічених в ст. 177 КПК України ризику у цьому кримінальному провадженні дає можливість для застосування до підозрюваного альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, яким, враховуючи особистість підозрюваного, його вік, процесуальну поведінку та інші перелічені вище обставини може бути домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 372, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки у вигляді:

-заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу 20:00 до 07:00.

-заборони залишати межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-заборони спілкуватись зі свідками у цьому кримінальному провадженні без присутності слідчого, прокурора або суду;

-прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи органу досудового розслідування.

-здати на зберігання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує в регіоні державну політику у сфері міграції та громадянства паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі їх наявності.

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, тобто до 16.03.2026 і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 20.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1