Провадження №11-кп/824/2542/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2024 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, з середньою освітою, не працює, має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 13 серпня 2023 року на спецлінію «102» від ОСОБА_12 надійшло повідомлення про вчинення відносно неї ОСОБА_8 домашнього насильства, що мало місце за адресою: АДРЕСА_3 .

На місце події направлено екіпаж «Рубін» № 404 у складі поліцейських УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_13 та інспектора ОСОБА_14 .

Прибувши на місце виклику останні почали відпрацьовувати виклик, встановлювати фактичні обставини вчинення домашнього насильства, вчиненого ОСОБА_8 відносно своєї дружини ОСОБА_12 , а також оформлювати відповідні документи.

Приблизно о 16 год. 40 хв. поліцейський ОСОБА_13 залишився з ОСОБА_8 біля входу до домоволодіння, та в ході розмови повідомив йому, що стосовно нього почато розгляд справи за ст. 173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства», та попросив ОСОБА_8 нікуди не йти.

В свою чергу, ОСОБА_8 прохання поліцейського проігнорував та почав заходити до двору.

В цей час, поліцейський ОСОБА_13 , намагаючись завадити ОСОБА_8 покинути місце збору адміністративних матеріалів, з метою недопущення закриття хвіртки, через яку здійснюється вхід на присадибну ділянку, вхопився за неї руками.

Водночас, у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклої агресії по відношенню до поліцейського ОСОБА_13 , який в цей час виконував свої службові обов`язки, виник злочинний умисел на погрозу насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на погрозу насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_8 почав нецензурно висловлюватися в бік поліцейського ОСОБА_13 .

В подальшому, ОСОБА_8 зайшов до приміщення будинку, звідки взяв предмет зовні схожий на рушницю, вийшов на проїзну частину, де в цей час знаходились працівники поліції та направив дуло рушниці в бік поліцейських, продовжуючи нецензурно виражатись та погрожувати застосувати насильство щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Надалі, протиправні дії ОСОБА_8 були припинені працівниками поліції.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Строк покарання ОСОБА_8 , відповідно до статті 58 КВК України, обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі. Зараховано ОСОБА_8 період цілодобового домашнього арешту з 15 серпня по 11 жовтня 2023 року у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1 912, 00 гривень. Вирішено питання речових доказів та арешту майна.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2024 року та призначити ОСОБА_8 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 345 КК України, у виді апробаційного нагляду строком на 1 рік. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки передбачені ст.. 59-1 КК України, які він сумлінно буде виконувати.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржуваний вирок є незаконним і невмотивованим.

Вказує, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам, які позитивно характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 , а також обставинам, які пом`якшують його покарання. Зокрема: ОСОБА_8 має на утриманні 2 (двох) малолітніх і 1 (одну) неповнолітню дитину ( ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 ), піклується про них і приймає активну участь у їх вихованні; раніше не судимий, на обліку нарколога/психіатра не перебуває; працює (не офіційно), здійснює пасажироперевезення, прибутки від якого також допомагають утримувати родину; вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає, у вчиненому щиро розкаюється.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 , належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної не з`явився, будь-яких клопотань не подавав. Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого.

За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 345 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються, а тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного ОСОБА_8 покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції при призначенні покарання повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має місце проживання, має на утриманні дітей, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Врахувавши сукупність вище наведених обставин, принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, з огляду на вимоги ст. 50 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній меті покарання, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, суд першої інстанції вказав про неможливість призначення обвинуваченому ОСОБА_8 іншого виду покарання, зокрема, у виді пробаційного нагляду, у зв`язку з характеризуючими даними особи обвинуваченого та характером вчиненого кримінального правопорушення.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_8 має на утриманні 2 (двох) малолітніх і 1 (одну) неповнолітню дитину, піклується про них і приймає активну участь у їх вихованні; раніше не судимий, на обліку нарколога/психіатра не перебуває; працює (не офіційно), здійснює пасажироперевезення, прибутки від якого також допомагають утримувати родину; вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає, у вчиненому щиро розкаюється, не є безумовною підставою для призначення йому покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки при призначені покарання враховуються всі обставини, передбачені статтею 65 КК України, які у своїй сукупності дають підстави стверджувати те, що саме покарання у вигляді обмеження волі буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, наведені захисником характеризуючі особу ОСОБА_8 дані, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, зокрема в частині призначення покарання.

З врахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі, передбачені ним обставини у їх сукупності, і підстав призначення покарання у виді пробаційного нагляду, як про це ставить питання захисник, колегія суддів не вбачає.

Будь - яких істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б ставили під сумнів правильність висновків суду, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4