Номер провадження 11-сс/816/149/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового апеляційного провадження апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2025 року щодо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованим у м. Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000642 від 01 вересня 2025 року за ч. 2 ст. 414 КК України за фактом того, що 31 серпня 2025 року до ЧЧ Роменського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 при перевезенні боєприпасів на автомобілі здійснювали перевантаження боєприпасів на автодорозі поблизу АДРЕСА_1 , в ході чого порушили правила поводження з боєприпасами, що призвело до детонації. Внаслідок цього їм заподіяно тілесні ушкодження у виді опіків тіла різного ступеню. 29 жовтня 2025 року представник військової частини звернувся до ТУ ДБР у м. Полтава, Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони із повідомленням про кримінальне правопорушення. Листом від 26 листопада 2026 року Четвертим відділом ТУ ДБР у м. Полтава надана відповідь, що за цим фактом вже проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000642 від 01 вересня 2025 року за ч. 2 ст. 414 КК України. Тому із скарги представника військової частини вбачається, що заявник фактично не згоден із кваліфікацією кримінального правопорушення, за якою внесено відомості до ЄРДР по даному факту, тому підстави для задоволенні скарги відсутні.

Не погодившись зі вказаним рішенням слідчого судді, представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2025 року.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що військова частина звернулася з повідомленням про вчинення злочину військовослужбовцем військової чатсини НОМЕР_2 ОСОБА_6 , що передбачений ч. 4 ст. 425 КК України, який не має відношення до кримінального провадження №0000642 від 01 вересня 2025 року.

Окрім того, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчому судді необхідно зважати на те, що вимоги КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення.

Отже, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги, надав оцінку змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення та дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, що неприпустимо з огляду на стадію кримінального провадження. А згідно з вимогами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, з отриманням заяви зобов`язаний був невідкладно, але не пізніше 24 годин від дати отримання такої заяви, внести до ЄРДР відомості та розпочати досудове розслідування, під час якого встановлювати обставини, визначені частиною першою статті 91 КПК України.

Окрім цього, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2025 року, оскільки був відсутній під час розгляду його скарги в суді, із змістом ухвали ознайомився лише 12 грудня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, про день, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 подав заяву, в якій просив апеляційний розгляд провести без його участі, у задоволенні зазначеної апеляційної скарги просив відмовити.

Враховуючи наявність вказаних заяв, а також те, що про дату, час і місце апеляційного розгляду учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, колегія суддів, вважає за можливе розгляд апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 здійснити за відсутності представника заявника та прокурора у письмовому провадженні, що узгоджується із ст. 406 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача щодо обставин справи, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді за апеляційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , колегія судів зазначає, що судовий розгляд слідчим суддею суду здійснювався за відсутності представника військової частини. Із змістом ухвали слідчого судді останній ознайомився лише 12 грудня 2025 року в підсистемі «Електронний суд».

Окрім того, колегія суддів зважає на те, що заявником про злочин є представник військової частини, яка виконує першочергово завдання з відсічі збройної агресії РФ, за таких умов облік військовою частиною поданих заяв (повідомлень) про вчинені кримінальні правопорушення, моніторинг стану їх розгляду та своєчасне оскарження бездіяльності органів, структурних підрозділів та посадових осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань являється ускладненим з об`єктивних, незалежних від військової частини причин. Відтак суд першої інстанції проявив надмірний формалізм щодо поданої скарги.

Колегія суддів констатує, що в умовах сьогодення захист держави від зовнішніх загроз та забезпечення її територіальної цілісності є основною складовою системи національної безпеки та оброни нашої країни. В умовах воєнного стану ключовим обов`язком держави та усіх її органів є забезпечення та надання пріоритету силам ЗСУ у їхній діяльності.

Враховуючи, що особовий склад та командування військової частини НОМЕР_1 здійснюють щоденне протистояння ворогу, що полягає у стримуванні збройної агресії проти України та її відсічі, беручи до уваги, що вказане протистояння вимагає максимальної концентрації сил, колегія суддів вважає, що вказані обставини безумовно заслуговують на увагу, є поважними причинами пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою до апеляційного суду, який підлягає поновленню.

За правилами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Вказана норма закону є імперативною оскільки не передбачає права слідчого, прокурора не вносити відомості до ЄРДР.

Передбачена КПК спрощена процедура початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки викладених в заяві обставин) полягає в тому, що для внесення відомостей до ЄРДР необхідно проаналізувати зміст заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній конкретних, відомих заявнику обставин об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК). При цьому, наведена самим заявником у заяві про кримінальне правопорушення правова кваліфікація діяння не є обов`язковою для вказаних суб`єктів.

Отже, закон лише передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що слідчий суддя зазначені вимоги не виконав.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_8 , отримавши письмове повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 29 жовтня 2025 року про кримінальне правопорушення, 26 листопада 2025 року листом повідомив військовій частині про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за цим повідомленням.

Разом з тим, відомості до ЄРДР уповноваженою особою Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, так і не були внесені.

На переконання колегії суддів, зі змісту поданого військовою частиною НОМЕР_1 повідомлення про кримінальне правопорушення вбачається, що вказані у ній відомості свідчать про те, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення та обставини для отримання зазначеного вище висновку потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Крім того, викладені у повідомленні відомості мають конкретний характер, дозволяють встановити попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, та спрямувати орган досудового розслідування на зібрання відповідних доказів.

Зокрема, в цій заяві фактично викладені обставини (час, місце, учасники подій), які за своїм змістом та суттю є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки містять відомості, що підтверджують реальність конкретної події злочину та заподіяння ним наслідків.

Окрім цього, колегія суддів зауважує про те, що з огляду на стадію кримінального провадження, а також беручи до уваги питання, що вирішуються під час розгляду зазначеного виду скарги, оцінка у процесуальних рішеннях слідчого судді фактичних обставин є неприпустимою. У зв`язку із цим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, недостатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину.

У разі ж встановлення відсутності події кримінального правопорушення або відсутності у діях осіб ознак складу кримінального правопорушення КПК України передбачає можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відтак, колегія суддів, не оцінюючи обґрунтованість заяви військової частини НОМЕР_1 на предмет наявності ознак конкретного складу кримінального правопорушення, дійшла висновку, що у ній наявні вагомі та достатні відомості, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення суспільно небезпечного діяння, яке потребує більш повної та детальної перевірки засобами кримінального процесу в порядку, передбаченому КПК України, яка можлива тільки після внесення таких відомостей до ЄРДР.

За таких обставин ухвала слідчого судді постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України з постановленням апеляційним судом нової ухвали про зобов`язання уповноважених службових осіб, в порядку ст. 214 КПК України, внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 29 жовтня 2025 року.

Водночас, слід зазначити, що у скарзі, яка була подана до Ковпаківського районного суду м. Суми, представником військової частини ставилося питання про зобов`язання уповноважених службових осіб внести до ЄРДР відомості за ч. 4 ст. 425 КК України за фактом наявності цього складу злочину в діях начальника логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 .

Але колегія суддів зазначає, що встановлення всіх обставин, що можуть свідчити про факт вчинення конкретною особою кримінального правопорушення та можуть містити ознаки, зазначеного в повідомленні, заяві складу кримінального правопорушення, здійснюється органом досудового розслідування після внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а не слідчим суддею на стадії розгляду скарги на бездіяльність органів досудового розслідування. Тому в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду Сумської області від 05 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 грудня 2025 року про відмову в задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Зобов`язати уповноважену особу Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, в порядку ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 від 29 жовтня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення, розпочати досудове розслідування, про що повідомити командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 та надати заявнику витяг з ЄРДР.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12