Справа №: 398/124/25
провадження №: 1-кп/398/268/25
ВИРОК

Іменем України

"22" грудня 2025 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Олександрії кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001187 від 23.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слуцьк Мінської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонер, одружений, не має на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.10.2024 в сутінки здійснював рух на транспортному засобі «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , та рухався по проспекту Соборному, зі сторони вул. Діброви у напрямку вул. Першотравнева, в м. Олександрія Кіровоградської області. Здійснюючи рух в межах населеного пункту, водій ОСОБА_4 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР) п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за… технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху.

Під час подальшого руху, на вищевказаному транспортному засобі, близько о 18 год. 15 хв. водій ОСОБА_4 , рухаючись ділянкою дороги з достатньою видимістю нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР (зебра) та дорожніми знаками п. 5.38.1 ПДР (п. 5.38.1 «пішохідний перехід»), порушуючи вимоги п. 18.1 ПДР (п. 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека), не впевнився у відсутності пішоходів на пішохідному переході, яким може бути створена небезпека для руху.

Отже, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, водій ОСОБА_4 не відреагував на зміну дорожньої обстановки, яка полягала у виході пішохода на проїзну частину дороги, та не вжив жодних заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги п.п. 12.1 та 12.3 ПДР (п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), у результаті чого в межах пішохідного переходу, напроти Олександрійської міської ради, що за адресою просп. Соборний, 59, м.Олександрія, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала рух справа-наліво відносно напрямку руху транспортного засобу.

Тобто, свідоме порушення водієм ОСОБА_4 вищезазначених вимог ПДР, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв?язку із дорожньо-транспортною пригодою, у результаті якої:

-пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 419 від 04.12.2024 отримала тілесні ушкодження у вигляді: садна на лобі справа, крововилив в м`які покриви голови в лівій скроневій ділянці з наявністю забою мозку в даній проекції лівої скроневої кістки з наявністю крововиливу під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки мозку, перелом лівої скроневої кістки, забій легень, крововилив на зовнішній поверхні лівого стегна, зовнішній поверхні лівої гомілки, внутрішній поверхні правого стегна. Ці ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, що з урахуванням обставин справи мали місце при ударі легковим автомобілем в ліву частину тіла, бампером в ліву гомілку, обрешетуванням радіатора або іншою передньою частиною в зовнішню поверхню лівого стегна, та внутрішню поверхню правого стегна, частковим закидом на автомобіль та ударом в ліву скроневу ділянку внаслідок чого виникли крововиливи на кінцівках в лівій скроневій ділянці, перелом кісток черепу, забій мозку, крововилив під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки мозку. При подальшому падінні та ударом правої половиною об дорогу внаслідок чого виникло садно на лобі.

Вищевказані ушкодження мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя та в даному випадку призвели до смерті.

ДіїОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Прокурор підтримав обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , просив суд призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, з можливістю застосування положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на розсуд суду та призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, визнав повністю, в судовому засіданні каявся у вчиненому, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, цивільний позов визнав.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що з огляду на щире каяття обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, похилий вік та стан здоров`я обвинуваченого, просить призначити йому покарання із встановленням мінімального іспитового строку 1 рік. Щодо цивільного позову зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просив суд урахувати те, що обвинувачений добровільно виплатив потерпілому 35 000,00 грн моральної шкоди.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні підтримали цивльний позов, просили призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду з застосуванням ст. 75 КК України.

Представник ПрАТ "Страхова група "ТАС" в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без участі представника, подав відзив на цивільний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд встановив, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Суд поставив на обговорення питання щодо доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснено обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, щодо речових доказів та процесуальних витрат, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини та похилий вік обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд не встановив.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з досудовою доповіддю ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як низький та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України та характеризується необережною формою вини, фактичні обставини кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних злочином наслідків, особу винного, який є особою похилого віку, з інвалідністю ІІ групи, яку отримав внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, позитивну суспільну характеристику, пенсіонер, має тяжкі хронічні захворювання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, висновки досудової доповіді, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який щиро жалкує про скоєне, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки, а також покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, зважаючи на тяжкі наслідки, які настали внаслідок грубого порушення обвинуваченим вимог ПДР України та з метою недопущення вчинення ним у майбутньому подібних правопорушень.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принциу справедливого судового розгляду, встановленого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, не суперечить нормам кримінального законодавства України, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілий подав цивільний позов до обвинуваченого та ПрАТ "Страхова група "ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому, згідно з уточненою редакцією від 10.10.2025, просить стягнути з ПрАТ "Страхова група "ТАС" на користь потерпілого ОСОБА_6 28 800,00 грн матеріальної шкоди та 96 000,00 грн моральної шкоди, а також з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 104 000,00 грн моральної шкоди та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позову посилається на те, що після смерті ОСОБА_9 обвинувачений добровільно відшкодував витрати щодо її поховання (ритуальні послуги, поминальний обід, тощо), здійснивши витрати на загальну суму 25 000,00 грн, проте позивач вважає, що відповідно до полождень ст. ст. 999, 1166, 1187, 1201 ЦК України, ст. ст. 3, 5, 6, 22, п. 23.1 ст. 23, п. 27.4 ст. 27, п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ПрАТ "Страхова група "ТАС" має відшкодувати витрати на виготовлення та встановлення меморіального пам`ятника, вартість якого складає 28 800,00 грн, що підтверджується товарним чеком від 16.05.2025, а також 96 000,00 грн моральної шкоди, а обвинувачений - 104 000,00 грн моральної шкоди та 5000,00 грн на професійну правничу допомогу.

У відзиві на цивільний позов ПрАТ "Страхова група "ТАС" просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з недотриманням потерпілим передбаченого законодавством порядку отримання страхового відшкодування. Так, страхова компанія не отримувала в порядку, передбаченому п. 33.1.4 ст. 33, п. 35.1 ст. 35, п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяву про страхове відшкодування, і позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про страховий випадок лише 30.10.2024, тому рішення про виплату страхового відшкодування не приймалося у зв`язку з відсутністю звернення з заявою про виплату страхового відшкодування, тому відсутній факт порушення прав позивача з боку ПрАТ "Страхова група "ТАС", а отже позов підлягає залишенню без розгляду. Щодо відшкодування моральної шкоди, заподяної смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим), то згідно з п. 27.3 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами, і становить 96 000,00 грн, однак позивач не надав доказів щодо кола осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди і безпідставно вимагає стягнути на його користь 100 % моральної шкоди, передбаченої законодавством. Щодо стягнення витрат на встановлення надгробного пам`ятника, позивач на виконання п. 27.4 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не надав документів в підтвердження відповідних витрат.

Дослідивши цивільний позов в уточненій редакції від 10.10.2025 та відзив на цивільний позов, заслухавши позиції учасників судового розгляду, оцінивши докази, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_6 підлягає до задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. ст. 9, 22 31, 35, 36 зазначеного Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-223180842 від 02.09.2024, виданого ПрАТ "Страхова група "ТАС", застраховано цивільно-правову відповідальність, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , строк дії договору з 03.09.2024 до 02.09.2025. Цим полісом встановлено страхову суму на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю в розмірі 320 000,00 гривень, за шкоду заподіяну майну 160 000,00 грн.

Подія, яка відбулася 23 жовтня 2024 року за участю забезпеченого транспортного засобу, є страховим випадком.

За змістом ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодуванняособі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 квітня 2024 року 8 000,00 гривень.

За таких обставин, з ПрАТ "Страхова група "ТАС" на користь потерпілого ОСОБА_6 , який є сином загиблої ОСОБА_9 , підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі витрат на виготовлення та встановлення меморіального пам`ятника в розмірі 28 800,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 ЦК України).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичнихта душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а такожз у рахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно відмайнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає, що потерпілому заподіяна моральна шкода діями ОСОБА_4 , оскільки злочинні дії останнього призвели до смерті матері потерпілого, яка полягає у душевному болю та нервовому потрясінні, якого потерпілий зазнав, довідавшись про дорожньо-транспортну пригоду та смерть матері, що призвело до втрати потерпілим нормальних життєвих зв`язків та вимагає від нього докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги характер кримінального правопорушення, ступінь фізичних та душевних страждань потерпілого. Одночасно суд враховує матеріальний стан обвинуваченого, який є пенсіонером та має хронічні захворювання.

Оцінюючи характер вчиненого кримінального правопорушення та ступінь вини обвинуваченого, а також враховуючи непоправні наслідки злочинних дій обвинуваченого смерть особи, глибину фізичних і моральних страждань, спричинених потерпілому внаслідок смерті матері, та керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 200 000,00 грн.

За таких обставин цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню, з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягають стягненню 104 000,00 грн моральної шкоди, з ПрАТ "Страхова група "ТАС" на користь потерпілого ОСОБА_6 , 28 800,00 грн матеріальної шкоди та 96 000,00 грн моральної шкоди.

Суд не приймає доводи ПрАТ "Страхова група "ТАС" щодо не дотримання потерпілим порядку отримання страхового відшкодування, встановленого законодавством, оскільки згідно з постановою Верховного Суду від 11.12.2019 № 465/4287/15 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що жодним законодавчим актом не передбачено обов`язку потерпілого звернутися попередньо до страховика, а незвернення до страховика не позбавляє особу права звернутися до суду для стягнення страхового відшкодування. Крім того, суд також не бере до уваги посилання сторони захисту на часткове відшкодування обвинуваченим моральної шкоди потерпілому, оскільки зазначене не підтверджується документально, в цивільному позові зазначено про відшкодування обвинуваченим 25 000,00 грн витрат на поховання.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

З огляду на те, що до позовної заяви надано документи в підтвердження надання адвокатом ОСОБА_7 правничої допомоги за договором від 04.02.2025 на суму 5 000,00 грн, зазначені витрати цивільного позивача на професійну правничу допомогу мають бути стягнуті з обвинуваченго на користь потерпілого ОСОБА_6 .

У цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обирався до 20.01.2025 і не продовжувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення експертиз.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

У силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, що передбачені пп. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 104 000,00 грн (сто чотири тисячі гривень 00 коп.) моральної шкоди та 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" () на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 28 800,00 грн (двадцять вісім тисяч вісімсот гривень 00 коп.) матеріальної шкоди, а також 96 000,00 грн (дев`яносто шість тисяч гривень 00 коп.) моральної шкоди.

Речові докази:

- транспортний засіб Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.08.2024 ТСЦ 3542, переданий на зберігання власнику ОСОБА_8 - залишити власнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- диск для лазерних систем зчитування, а саме DVD-R 16x|4/7 GB DATA 120 min Video, на зворотній стороні надпис CMDR47G-CFMWMO3-6865 65GM0348, на якому наявний відеозапис під назвою "дтп міськрада" з камер спостереження, які належать Комунальному підприємству "Муніципальна безпека Олександрійської міської ради" - залишити в матеріалах судової справи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз в загальному розмірі 10 512,93 грн (десять тисяч п`ятсот дванадцять гривень 93 коп.), з яких висновок судової інженерно-транспортної експертизи (технічного стану транспортного засобу) № СЕ-19/112-24/13544-ІТ від 07.11.2024 3979,50 грн, висновок судової інженерно-транспортної експертизи (транспортно-трасологічна) № СЕ-19/112-24/13539-ІТ від 26.11.2024 1989,75 грн, висновок судової інженерно-транспортної експертизи № 2053/24-27 від 14.11.2024 4543,68 грн.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_10