Провадження по справі №1-кс/522/6791/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 21.05.2024, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 21.05.2024.

04.12.2025 слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 21.05.2024.

Доводи заяви про самовідвід мотивовано тим, що на підставі заяви ОСОБА_4 від 23.03.2025 відносно слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 внесені відомості до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси від 18.06.2025, що може викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 під час розгляду скарги ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились. При цьому, судом було надіслано виклик щодо доставки ОСОБА_4 із ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до приміщення суду, однак останнього до суду доставлено не було, проте його неявка, а також неявка прокурора не перешкоджає вирішенню питання щодо поданого самовідводу слідчим суддею.

У судове засідання суддя ОСОБА_3 не з`явився, звернувся із заявою про розгляд заяви про самовідвід за його відсутності, вимоги заяви підтримав в повному обсязі.

Враховуючи неявку учасників судового провадження, а також їх необов`язкову участь у розгляді заяви про самовідвід, суд відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе судовий розгляд проводити за відсутності учасників провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Дослідивши заяву про самовідвід та додані до неї матеріали, суд приходить висновку про таке.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 1 ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 21.05.2024.

Ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси від 18.06.2025 задоволено скаргу ОСОБА_4 про внесення відомостей до ЄРДР стосовно судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_3 на підставі заяви скаржника від 23.03.2025.

Таким чином, суд погоджується з доводами слідчого судді ОСОБА_3 щодо наявності підстав для задоволення заявленого ним самовідводу, окрім вимог п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 80 КПК України, а також враховує положення ст. 126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007, ст. 15 Кодексу суддівської етики, відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Окрім того, слід відзначити, що в даному випадку в разі не заявлення самовідводу слідчим суддею ОСОБА_3 та подальшого розгляду ним скарги ОСОБА_4 , скаржник, у разі, якщо він з особистих суб`єктивних міркувань залишиться незадоволеним рішенням слідчого судді, або інші сторонні спостерігачі, можуть стверджувати, що таке рішення суду є «помстою» за звернення ОСОБА_4 із заявами до відповідних органів про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення суддею ОСОБА_3 злочинів.

Водночас, в протилежному випадку, тобто у разі прийняття слідчим суддею ОСОБА_3 рішення, з яким може погодитись скаржник, у сторонніх спостерігачів також можуть виникнути сумніви в його неупередженості, з мотивів можливого прийняття суддею рішення «під тиском» факту звернення ОСОБА_4 із заявами про вчинення суддею ОСОБА_3 злочинів та внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 (далі Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5 застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та обєктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011, заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011; «Білуха проти України» від 09.11.2006), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки судом з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про існування обставин, які унеможливлюють участь слідчого судді ОСОБА_3 у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 21.05.2024, у зв`язку із чим заявлений слідчим суддею самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 369 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести слідчого суддю Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 21.05.2024.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5