Справа № 346/133/26
Провадження № 1-в/346/34/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

Засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 (до 17.07.2020 року Богородчанського) району Івано-Франківської області, українцю, громадянину України, засудженому вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.04.2024 року за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням частин 1 та 2 ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, шість місяців без конфіскації майна,

початок строку: 21.07.2023 року

кінець строку: 21.01.2027 року,

ВСТАНОВИВ:

в поданні зазначено, що засуджений під час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення на нього не накладались, заохочення не застосовувались.

З 23.10.2023 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». За час відбування покарання засуджений не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладалися, застосовано три заохочення.

13.06.2025 року засуджений переведений до дільниці соціальної реабілітації, працевлаштований робітником в товаристві з обмеженою відповідальністю «Лісова компанія «Лаванда», де до роботи відноситься добросовісно, його поведінка є сумлінною, залучений до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, виконує ці роботи вчасно та якісно, в порядку черговості, розуміє їх необхідність, виявляє бажання залучатися до таких робіт. У відношенні до адміністрації колонії засуджений ввічливий, тактовний, підтримує соціальні зв`язки з матір`ю та дружиною, виконавчі листи щодо засудженого в дану установу виконання покарань не надходили. Вину в скоєному злочині він визнав повністю та станом на 06.11.2025 року відбув 2/3 (дві третіх) частини призначеного покарання.

Тому начальник вказаної колонії просить замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши пояснення представника адміністрації колонії, який підтримав подання, засудженого та його захисника, які просять визначити більш м`яке покарання у виді штрафу або громадських робіт, та думку прокурора, який заперечив проти задоволення подання, оскільки засуджений своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч.3 цієї статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Обов' язковими умовами для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є також відбуття визначених ч.4 ст.82 КК України частин покарання в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та кримінального минулого засудженого.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що станом на 05.02.2026 року невідбута засудженим частина призначеного покарання складає одинадцять місяців та 16 днів. Отже, він відбув понад 2/3 (дві третіх) частин покарання, призначеного за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення від 18.12.2025 року на засудженого дисциплінарні стягнення не накладалися; натомість, до нього застосовано 3 заохочення у виді подяки, а саме 02.07.2024 р., 03.07. та 06.10.2025 року за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці (а.с.5).

Крім того, згідно зі змістом характеристики засудженого він працевлаштований робітником в ТОВ «Лаванда», а також засуджений за його заявою залучений без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та прилеглих до неї територій, до роботи відноситься добросовісно, його поведінка є сумлінною, роботи по благоустрою місць позбавлення волі виконує вчасно та якісно, в порядку черговості, розуміє їх необхідність, виявляє бажання залучатися до таких робіт. Суд також бере до уваги, що засуджений реалізував індивідуальну програму соціально-виховної роботи щодо криміногенної потреби «вживання психоактивних речовин» та корекційні програми «Підтримка родинних зв`язків» та «Реабілітацій осіб, які вживають психоактивні речовини», реалізував програму диференційованого виховного впливу «Професія» та здобув спеціальність «токар», свою вину у вчиненні злочину визнав повністю (а. п. 2-4).

Таким чином, всі вище вказані обставини, на думку суду, переконливо свідчать про те, що засуджений своєю поведінкою довів, що став на шлях виправлення. Тому наявні достатні підстави для застосування до засудженого положень ст.82 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 52 КК України основними покараннями є громадські роботи, виправні роботи, службові обмеження для військовослужбовців, пробаційний нагляд, арешт, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі на певний строк, довічне позбавлення волі.

Згідно з ч. 3 ст. 52 КК України штраф та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю можуть застосовуватися як основні, так і як додаткові покарання.

Враховуючи тривалість невідбутої засудженим частини покарання, а саме менше одного року, є неможливим визначити засудженому такі, більш м`які види покарання як обмеження волі та пробаційний нагляд, оскільки мінімальний термін таких покарань становить один рік.

Застосування такого виду більш м`якого покарання як виправні роботи суд також вважає неможливим, оскільки відсутні відомості щодо можливості працевлаштування засудженого на роботу та відомості щодо перевірки роботодавця відповідним органом з питань пробації.

Визначення такого виду покарання як штраф суд вважає необгрунтованим внаслідок м`якості, враховуючи тяжкість та форму вини злочину, за вчинення якого засуджений відбуває покарання, а також тривалість його невідбутої частини (близько одного року).

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Отже, суд вважає можливим замінити невідбуту засудженим частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання, а саме на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, тобто на максимальний строк цього покарання.

На підставі наведеного та ст. 52, 56, 82 КК України, керуючись ст.336, 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

подання задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_6 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.04.2024 року за ч. 3 ст. 307 КК України, яка (невідбута частина) становить одинадцять місяців та 16 днів, на більш м`яке покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Термін перебування засудженого ОСОБА_6 в державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України з 05.02.2026 року до дня набрання цією ухвалою законної сили (якщо ухвалу не буде змінено чи скасовано) зарахувати в строк відбуття покарання у виді громадських робіт. з розрахунку, що одному дню строку такого перебування відповідають вісім годин громадських робіт.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення (постановлення), а засудженим протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 09.02.2026 року о 13 год. 10 хв.

Головуючий суддя : ОСОБА_1