Справа № 675/1211/25
Провадження № 1-кп/675/135/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в м.Ізяслав кримінальне провадження № 0001135 від 15.06.2025 року, яке надійшло від Шепетівської окружної прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , який з 28.09.2024 року перебуває на обліку осіб, що вчинили домашнє насильство - «Кривдник» у Шепетівському РУП ГУНП в Хмельницькій області, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання домашньому насильству», перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, систематично, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршення якості її життя.

Зокрема, 13.09.2024 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразились у висловлюванні нецензурною лайкою, словесному приниженні, тобто протиправні дії, які завдали психологічних страждань потерпілій, внаслідок чого 26.09.2024 працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2024 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Крім цього, 17.11.2024 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразились у висловлюванні нецензурною лайкою, словесному приниженні, тобто протиправні дії, які завдали психологічних страждань потерпілій, внаслідок чого 28.11.2024 року працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Крім цього, 25.11.2024 року близько 07 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які виразились у висловлюванні нецензурною лайкою,словесному приниженні, погрозами фізичною розправою, тобто протиправні дії, які завдали психологічних страждань потерпілій, внаслідок чого 25.11.2024 року працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 листопада 2024 року ОСОБА_5 визнано винним за ч. 2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Не зважаючи на неодноразові притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані із вчиненням домашнього насильства, обвинувачений, діючи систематично, умисно, вчинив психологічне насильство відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах своєї матері ОСОБА_5 , за наступних обставин.

Так, 14 червня 2025 року близько 23 год.50 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що АДРЕСА_1 , усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку та у молодому віці, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, вчинив відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах своєї матері ОСОБА_5 дії психічного насильства, що виразились в словесних образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, словесному приниженні, залякуванні та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої. Систематичні протиправні дії ОСОБА_4 призвели до психологічних страждань матері ОСОБА_5 та погіршення якості її життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні вказаного злочину, за наведених вище обставин, визнав у повній мірі, зазначив, що негативно ставиться до своєї поведінки відносно матері. Щиро розкаявся, обіцяв, що більше не вчинятиме протиправних дій, у потерпілої попросив вибачення.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомила, що на даний час син попросив вибачення за свою неправомірну поведінку і виправився, міру покарання поклала на розсуд суду.

З урахуванням думки сторін, беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно до ч. 4 ст.12 КК України є нетяжким. Обвинувачений в силу ст. 89 КК України є несудимим, на обліку ц лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.

Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання, особу винного, ставлення до вчиненого злочину, думку прокурора, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників; заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Оскільки обвинувачений та потерпіла проживають в одному помешканні суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти обов`язок, передбачений п.5 ч. 1 ст. 91-1 Кримінального кодексу України пройти програму для кривдників.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи на строк 2 місяці у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України.

Речові докази - копії матеріалів адміністративних справ зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1