Справа № 404/7517/25
Номер провадження 1-кс/404/2438/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника- адвоката ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні Фортечного районного суду міста Кропивницького скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000382 від 11.06.2025, -

ВСТАНОВИВ:

І. Суть скарги:

18.07.2025 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Фортечного районного суду міста Кропивницького зі скаргою, відповідно до якої просив скасувати постанову дізнавача Сектору дізнання Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.06.2025 р. про закриття кримінального провадження №0000382 від 11.06.2025 р. як незаконну.

На обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000382 від 11.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, щодо обставин, за яких 24.04.2025 близько 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 під час раптово виниклого конфлікту нанесла ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Відповідно до довідки КНП «КОЛ КОР», у заявника зафіксовано: астено-невротичний синдром, ситуаційно обумовлений гіпертонічною хворобою 3 ступеня, гіпертонічний криз. 30.06.2025 дізнавач СД Кропивницького РУП лейтенант поліції ОСОБА_4 прийняла рішення про закриття вказаного кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постанова мотивована відсутністю документів, які б підтверджували наявність тілесних ушкоджень, а також відсутністю достатніх доказів для доведення винуватості конкретної особи.

ОСОБА_5 не погоджується з такою постановою з огляду на те, що дізнавач не вчинив усіх належних і достатніх дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини. Зокрема: наявне очевидне і істотне протиріччя у показаннях двох учасників подій, жодних інших очевидців подій немає; матеріали кримінального провадження мають декілька висновків судово-медичної експертизи, які прямо суперечать один одному. Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 421 від 18.06.2025 р. тілесні ушкодження на обличчі ОСОБА_5 могли утворитись від двох ударів молоком, а згідно висновку судово-медичної експертизи №447/421 від 30.06.2025 р. і від одного удару рукою. Вважає, що дізнавач мав вжити заходів для усунення такого протиріччя шляхом призначення у даному кримінальному провадженні ще однієї (бажано комісійної) судово- медичної експертизи, для проведення якої надати експертам усі матеріали даного провадження, а не лише їх окремі частини. При призначенні 27.06.2025 р. другої експертизи експерту надано лише копія протоколу слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 . З`ясування питання кількості травмуючих є визначальним. Виклад подій з позиції потерпілого ОСОБА_5 дає розуміння нанесенням ним в подальшому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 як результат здійсненого нею посягання на його життя та здоров`я, тобто вчинення ним дій у стані афекту. Щодо цих дій питання розглядається в рамках іншого кримінального провадження, в якому ОСОБА_6 є потерпілою, а ОСОБА_5 - підозрюваним. З показань ОСОБА_6 вбачається, що вона нібито чинила певний опір ОСОБА_5 в ході нанесення ним їй щонайменше трьох ударів молотком по голові, шляхом нанесення нею йому удару рукою по обличчю. Такі дії ОСОБА_6 дізнавачем розцінені як необхідна оборона. При цьому ОСОБА_6 не вказує, а дізнавач не звертає уваги на те, що за наслідками описаного «захисту» та «супротиву» з боку ОСОБА_6 у неї відсутні жодні ушкодження на руках, якими вона мала інстинктивно захищати голову від численних ударів молотком. Так само відсутні будь-які подряпини або садна на руках у ОСОБА_5 які мали б з`явитися від «захисту» та «супротиву» з боку ОСОБА_6 . Показання ОСОБА_6 є неправдивими, надані нею з метою уникнення відповідальності за вчинене нею відносно нього фізичне насильство.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасною, такою, що не ґрунтується на повному, всебічному та неупередженому дослідженні обставин справи. Вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів для проведення додаткового розслідування з метою виконання необхідних процесуальних дій та усунення вказаних недоліків.

Позиції сторін.

Представник скаржника, адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, вказав на наявність підстав для її задоволення. Зазначив, що дізнавачем не проведено одночасного допиту двох осіб, які дали різні покази, не зрозуміло, за яких обставин дінавач надала перевагу показам одного свідка, та не врахували покази іншого. Крім того, у провадженні наявні декілька висновків судово-медичної експертизи, які прямо суперечать один одному, а тому дізнавач мав вжити заходів для усунення такого протиріччя шляхом призначення у даному кримінальному провадженні ще однієї судово-медичної експертизи.

Дізнавач заперечила проти задоволення скарги, зазначила, що прийнята 30.06.2025 постанова обґрунтована та вмотивована. Дізнавач в судовому засіданні пояснила, що її рішення грунтується, на проведенні ряду слідчих (процесуальних) дій, зокрема, на показаннях потерпілого ОСОБА_5 , на результатах слідчого експерименту, висновках судово-медичної експертизи, допитах (очевидців) свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . На її думку показання свідків скоріж підтверджують, аніж спростовують версію події. Надала матеріали кримінального провадження №0000382 для огляду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог за поданою скаргою.

Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження (п. 5 ст. 3 КПК України).

Згідно ст.8КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000382 від 11.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, щодо обставин, за яких 24.04.2025 близько 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 під час раптово виниклого конфлікту нанесла ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Відповідно до довідки КНП «КОЛ КОР» у заявника зафіксовано: астено-невротичний синдром, ситуаційно обумовлений гіпертонічною хворобою 3 ступеня, гіпертонічний криз.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала заява ОСОБА_5 від 24.04.2025.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.04.2025 , 24.04.2025 близько 10-11 год за адресою АДРЕСА_1 , виник конфлікт з колишньою дружиною ОСОБА_6 , яка нанесла ушкодження молотком по голові, в результаті чого було отримано ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі та голові.

Постановою дізнавача СД Кропивницького РУП лейтенанта поліції ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

На обгрунтування прийнятого рішення дізнавач вказала, що в ході досудового розслідування:

- 12.06.2025 допитано потерпілого ОСОБА_5 , 12.06.2025 проведено за його участю слідчий експеримент, відповідно до висновку експерта № 421 від 18.06.2025 у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці носа та гематоми лобної ділянки ліворуч;

- 12.06.2025 допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

- 25.06.2025 допитано свідка ОСОБА_9 , 25.06.205 проведно за її участю слідчий експеримент, відповідно до висновку експерта №447/421 від 30.06.2025 згідно наданої медичної документаціїу ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці носа та гематоми лобної ділянки ліворуч. Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися і за умов, на які вказала свідок ОСОБА_6 в протоколі слідчого експерименту за її участі від 26.05.2025.

Виходячи із сукупності фактичних обставин, дізгавачем зроблено висновок про відсутність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, оскільки дії ОСОБА_9 не були спрямовані на заподіяння тілесного ушкодження, умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому вона не мала, в її діях вбачається необхідна оборона.

Як висновок дізнавачем зазначено, що дослідженням всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження і оцінки речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності встановлена відсутність в діянні складу як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 125 КК України, так і іншого кримінального правопорушення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального проступку.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

За змістом ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту прав та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасник і в процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenovта Othersv. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, interalia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkuluv. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR1999- IV, «Поль проти Туреччини» (Gui v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, який зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасною, оскільки не підтверджує всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, як цього вимагає ст. 9 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами скарги та кримінального провадження, по вказаному кримінальному провадженню слідчих та процесуальних дій, спрямованих на з`ясування обставин, на котрих зауважував заявник, здійснено не було, зокрема, в матеріалах кримінального провадження наявні два висновки судово-медичної експертизи, які є протилежними, наявне істотне протиріччя у показання потерпілого та свідка ОСОБА_9 . Однак, дізначавем не вжито всіх дій з метою виключення суперечностей.

Крім того, дізнавач дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_9 необхідної оборони.

Згідно ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону», необхідною обороною визначаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Також потрібно з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Відповідно до правових позицій Верховного суду у справах № 490/11155/14-к від 20.11.2018 року, № 342/538/14-к від 26.04.2018 року, при вирішенні питання про відсутність чи наявність стану необхідної оборони, перевищення її меж суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Необхідна оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання або за наявності реальної загрози заподіяння шкоди тому, хто обороняється. Для з?ясування цього необхідно врахувати поведінку нападаючого, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають підстави особі, яка захищається, сприймати загрозу як реальну.

Разом з тим, очевидці самої події відсутні, висновок дізнавача грунтується на показаннях свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що саме ОСОБА_5 вихватив у ОСОБА_10 молоток, яким вона хотіла прибити на стіну фотографію, та наніс їй один удар молотком в ділянку лівого вуха, після чого у неї пішла кров. Вона сіла у крісло в кімнаті, проте ОСОБА_5 тримаючи в правій руці молотокнаніс їй близько трьох ударів даним предметом. В цей момент вона сиділа в кріслі та захищаючись нанесла один удар ОСОБА_5 в ділянку обличчя. Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що не були свідком того, що ОСОБА_11 бив ОСОБА_12 . Після події вони бачили, що у тьоті ОСОБА_13 в області голови йшла кров, на ОСОБА_14 ніяких тілесних ушкоджень не бачили.

Інші докази на підтвердження версії події ОСОБА_9 в матеріалах кримінального провадження відсутні, не з`ясована шкода, спричинена можливими діями потерпілого, та чи мала остання певні ушкодження, які могли б виникнути в результаті самозахисту.

Згідно наявних в матеріалах кримінального провадження висновку експерта від 18.06.2025 № 421 механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму утворення, на який вказав потерпілий в протоколі слідчого експерименту. Разом з тим, згідно висновку експерта № 447/421, тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли утворитися і за умов, на які вказала свідок ОСОБА_6 в протоколі слідчого експерименту від 26.05.2025 за її участі.

Враховуючи те, що органом досудового розслідування належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяв про злочин. Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості оскаржуваної постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, органу досудового розслідування необхідно виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим з всебічним аналізом доводів заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити.

Постанову дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.06.2025 про закриття кримінального провадження №0000382 від 11.06.2025- скасувати.

Копію ухвали направити прокурору Кропивницької окружної прокуратури для організації подальшого досудового розслідування, а матеріали повернути до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1