КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/8952/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника TURKERLER ORMAN URUNLERI ITN. IHR. TIC.LTD. STI.- адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.10.2025 року задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт:

1) товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріали обрізні з хвойних порід, сосна, гатунок 2-3, розмірами:37-87х87х3000 мм», загальною вартістю 7 268,58 USD, відповідно до митної декларації 25UA31U2, яке експортується ТОВ «АЛЕКС-ГРУП ЛТД» () - із забороною відчуження, розпорядження та користування;

2) транспортний засіб - сідловий тягач д.н.з, НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_3 (номер шасі НОМЕР_4 ), що на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник TURKERLER ORMAN URUNLERI ITN. IHR. TIC.LTD. STI. - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.10.2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що з копією оскаржуваної ухвали апелянт ознайомився 31.10.2025 року, подана апеляційна скарга відповідно до штрих коду, що міститься на конверті 04.11.2025 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Автор апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена без належних на те правових підстав, суперечить вимогам кримінально процесуального закону.

Матеріали клопотання не містять будь-яких доказів про вчинення TURKERLER ORMAN URUNLERI ITN. IHR. TIC.LTD. STI. або будь якими іншими третіми особами кримінальних правопорушень.

Товари на який накладено арешт та який визнано речовим доказом пиломатеріали обрізні з хвойних порід, сосна, гатунок 2-3 не може бути предметом ст. 201-1 КК України, оскільки його вивезення не заборонено положенням ЗУ «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів».

TURKERLER ORMAN URUNLERI ITN. IHR. TIC.LTD. STI. зареєстрована як юридична особа в Республіці Туреччина, займається підприємницькою діяльністю з імпорту лісових матеріалів.

Оскаржувана ухвала порушує права TURKERLER ORMAN URUNLERI ITN. IHR. TIC.LTD. STI. на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке не має жодного відношення до будь-якого кримінального правопорушення.

В судове засідання у справі прокурор та представник не з`явилися. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від останніх не надходило.

Разом з тим, з метою недопущення затягування судового розгляду, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та представника, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що відділом детективів з розслідування кримінальних проваджень у інвестиційній сфері Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 09.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-1, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що суб`єкти господарської діяльності, якими у продовж 2021-2025 років, здійснено продаж ТТН-ліс (є необхідними для отримання сертифікату про походження деревини, обов`язкового документу для експорту лісоматеріалів) та супровідної документації до них без проведення фактичних товарних операцій, а також встановлено суб`єкти господарської діяльності, які придбавши такі документи, здійснюють внесення до них недостовірних відомостей та у подальшому на підставі яких отримують від територіальних органів Держлісагенств - сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

У подальшому, використовуючи документи, що містять недостовірні відомості здійснюється експорт лісоматеріалів незаконного походження, від чого отримується надприбуток» та в той же час легалізовується валютна виручка, отримана за експорт викраденої деревини.

Внаслідок функціонування протиправного механізму на території Києва та Київської області та інших регіонів у продовж 2021-2025 років суб`єктами господарювання деревообробної галузі було легалізовано та незаконно експортовано ділову деревину порід дуб, ясен, сосна, береза, вільха у вигляді пиломатеріалів обрізних та необрізних, деревину дров`яну різних порід в особливо великих розмірах.

Так, під час досудового розслідування зібрано докази протиправної діяльності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснює пошук суб`єктів господарювання - продавців фіктивних документів про походження деревини (ТТН-ліс та перехідних документів) без проведення товарних операцій (руху активів), із послідуючою передачею (за грошову винагороду) таких документів встановленим підприємствам експортерам, які в послідуючому на підставі таких документів отримували сертифікати походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів та здійснювали експорт незаконно придбаної деревини за підробленими документами.

Разом з цим, під час досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_9 , який є керівником та засновником ТОВ «АЛЕКС-ГРУП ЛТД» (, м. Житомир, майдан Путятинський, 2), 29 та 30 вересня 2025 року згідно ВМД 25UA374U3, 25UA531U2, в зоні діяльності Житомирської митниці (МП «Житомир-центральний») здійснив митне оформлення в режимі «експорт» товару - пиломатеріали обрізні з хвойних порід, сосна, гатунок 2-3, розмірами 37x87x87x3000 мм, виробник ТОВ «Алекс Груп ЛТД».

Так, зазначено, що ОСОБА_9 для отримання сертифікату №0188 від 29.09.2025 про походження пиломатеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів на товар «пиломатеріали обрізні з хвойних порід, сосна, гатунок 2-3, розмірами 37x87x3000 мм», використав придбані фіктивні ТТН-ліс (ТТН ЛАФ 500241 від 07.05.2025, ЮСГ 270630 від 11.09.2024, ЮСЕ 470886 від 22.12.2024, ЛАФ 660015 від 08.01.2025) надані для ТОВ «Вікторі інтернешнл технолоджі» (, директор ОСОБА_10 ), без реального руху активів.

Разом з цим, зазначено, що 29.09.2025 ОСОБА_9 використовуючи вище вказані документи, шляхом електронного декларування, здійснено митне оформлення товару щодо експорту: «Пиломатеріали обрізні з хвойних порід, сосна, гатунок 2-3, розмірами:37- 87x87x3000 мм», загальною вартістю 7 268,58 USD, в адресу отримувачем продукції являється TURKELERORMANITN.IHR.TIC.LTD.STI, про що свідчить митна декларація 25UA31U2.

Зазначено, що експортером ТОВ «АЛЕКС-ГРУП ЛТД» в особі директора, засновника ОСОБА_9 здійснюється вивезення «Пиломатеріали обрізні з хвойних порід, сосна, гатунок 2-3, розмірами:37-87х87х3000 мм», згідно митної декларації 25UA31U2, транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_1 / НОМЕР_3 , через пункт пропуску «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці (UA408050, наразі т/з перебуває в пункті пропуску).

Отже, досудовим розслідуванням встановлено переміщення через кордон України предметів контрабанди (Контрабанда лісоматеріалів та цінних порід дерев) з поданням до митного органу як підстави для переміщення товарів «Пиломатеріали обрізні з хвойних порід», підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять завідомо неправдиві відомості.

Таким чином, при митному оформленні товарів в режимі «експорт» ТОВ «АЛЕКС- ГРУП ЛТД» () в особі директора/засновника ОСОБА_9 вчиняються дії спрямовані на переміщення товарів (Пиломатеріали обрізні з хвойних порід) з поданням до митного органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять завідомо неправдиві відомості, що підлягають обов`язковому декларуванню відповідно до законодавства з питань митної справи, та якщо зазначені документи та відомості необхідні для визначення розміру належних до сплати митних платежів, щодо експортера, походження товару, вартості товару та ін.

Враховуючи вищевикладене, у діях ОСОБА_9 директора/засновника ТОВ «АЛЕКС-ГРУП ЛТД» () та інших осіб, наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 201-1 Кримінального кодексу України «Контрабанда лісоматеріалів та цінних порід дерев», у вигляді переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів або пиломатеріалів цінних та рідкісних порід дерев, лісоматеріалів необроблених, а також інших лісоматеріалів, заборонених до вивозу за межі митної території України, з поданням до митного органу, як підстави для переміщення товарів, документів (Сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, ТТН-ліс, декларації, контракти, CMR, інвойси, та ін.), які містять завідомо неправдиві відомості, що підлягають обов`язковому декларуванню відповідно до законодавства з питань митної справи.

07.10.2025 року прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до Святошинського районного суду міста Києва про накладення арешту на:

1) товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріали обрізні з хвойних порід, сосна, гатунок 2-3, розмірами:37-87х87х3000 мм», загальною вартістю 7 268,58 USD, відповідно до митної декларації 25UA31U2, яке експортується ТОВ «АЛЕКС-ГРУП ЛТД» () - із забороною відчуження, розпорядження та користування;

2) транспортний засіб - сідловий тягач д.н.з, НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_3 (номер шасі НОМЕР_4 ), що на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09.10.2025 року задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт:

1) товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріали обрізні з хвойних порід, сосна, гатунок 2-3, розмірами:37-87х87х3000 мм», загальною вартістю 7 268,58 USD, відповідно до митної декларації 25UA31U2, яке експортується ТОВ «АЛЕКС-ГРУП ЛТД» () - із забороною відчуження, розпорядження та користування;

2) транспортний засіб - сідловий тягач д.н.з, НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_3 (номер шасі НОМЕР_4 ), що на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що стороною обвинувачення доведено, що майно, є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, а відтак у кримінальному провадженні існує необхідність у накладенні арешту з метою забезпечення його збереження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурором доводи про накладення арешту на товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріали обрізні з хвойних порід, сосна, гатунок 2-3, розмірами:37-87х87х3000 мм», загальною вартістю 7 268,58 USD, відповідно до митної декларації 25UA31U2, яке експортується ТОВ «АЛЕКС-ГРУП ЛТД» (), транспортний засіб - сідловий тягач д.н.з, НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_3 (номер шасі НОМЕР_4 ), що на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 167 КПК України для накладення арешту на майно.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що майно, є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора, вищевказане майно постановою старшого детектива ОСОБА_11 від 07.10.2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того процесуальний керівник зазначив обставини вчинення кримінальних правопорушень та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінального провадження та попередньою кваліфікацією вчинених кримінально-протиправних діянь.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням вищенаведених обставин доводи представника про необґрунтованість застосування найбільш обтяжливого способу арешту майна, що полягає у позбавленні права володіти, користуватися та розпоряджатися арештованим майном є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно, що надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

А тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту майна в найбільш обтяжливий спосіб для власника, не є переконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт:

товарно-матеріальні цінності «Пиломатеріали обрізні з хвойних порід, сосна, гатунок 2-3, розмірами:37-87х87х3000 мм», загальною вартістю 7 268,58 USD, відповідно до митної декларації 25UA31U2, яке експортується ТОВ «АЛЕКС-ГРУП ЛТД» () - із забороною відчуження, розпорядження та користування;

транспортний засіб - сідловий тягач д.н.з, НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ) з напівпричепом тентовим д.н.з. НОМЕР_3 (номер шасі НОМЕР_4 ), що на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - із забороною відчуження, розпорядження та користування, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника TURKERLER ORMAN URUNLERI ITN. IHR. TIC.LTD. STI.- адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3