УХВАЛА

6 січня 2026 року

м. Київ

справа № 750/13654/23

провадження № 51-7291 ск 23

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 6 червня 2025 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано п. 4 ч. 2, ч. 3 цієї статті.

Згідно зі ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження забезпечується у визначених законом випадках та порядку. Отже, передбачені ст. 427 КПК вимоги до касаційної скарги є обов`язковими для учасників кримінального провадження.

Відповідно до законодавчих приписів у касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) перевіряє правильність застосування норм права, не ревізує повноти судового розгляду, не досліджує доказів, не вирішує питання про їх достовірність, під час здійснення провадження виходить із фактичних обставин, установлених судами попередніх інстанцій і наділений повноваженнями скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу. Тому скаржник повинен навести допущені, на йому думку, істотні порушення закону в конкретній справі з урахуванням установлених у ній фактів.

Окреслене залишилося поза увагою при зверненні до Верховного Суду.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати згадані вирок й ухвалу стосовно засудженої за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 1111 Кримінального кодексу України (далі - КК) ОСОБА_5 і закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК.

Однак, заперечуючи доведеність винуватості засудженої, автор скарги не наводить доводів, які би з огляду на статті 84-87, 91, 94, 412 КПК, установлені фактичні обставини справи свідчили про їх неправильну правову оцінку та невідповідність вироку положенням статей 370, 374 цього Кодексу. Висловлюючи незгоду з висновками суду, скаржник також не обґрунтовує своєї позиції в розрізі ст. 413 КПК, нормативного визначення суспільно небезпечних діянь проти національної безпеки України, точного змісту статей 39, 40 КК (крайня необхідність, фізичний або психічний примус) й особливостей їх застосування, ураховуючи практику Суду (наприклад, див. постанови від 14 листопада 2024 року, 25 червня, 30 жовтня 2025 року, справи № 535/13/23, 953/1356/23, 750/13859/23). Натомість аргументи в скарзі переважно зводяться до перелічення представлених у матеріалах письмових доказів (документів), які були предметом дослідження й оцінки суду, цитування окремих статей КПК, КК та загальних тез про необхідність тлумачення всіх сумнівів на користь особи.

Крім того, попри те, що вирок переглядався судом апеляційної інстанції, у поданій касаційній скарзі не викладено в аспекті статей 404, 405, 412, 419 КПК доводів на підтвердження допущення під час здійснення провадження таких порушень, котрі перешкодили чи могли перешкодити постановити законну ухвалу й зумовлюють її обов`язкове скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу із закриттям кримінального провадження. Не відображено й яких доводів сторони захисту не розглянув указаний суд і не дав на них відповідей.

Згідно з ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Між тим, подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Допущені недоліки оформлення скарги перешкоджають відкриттю касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів уважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали особою, яка подала таку скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 6 червня 2025 року та ухвалу Чернігівського апеляційСного суду від 17 вересня 2025 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3