Справа № 199/947/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчої слідчого відділення відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зі спеціальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого:

- 28.10.2024 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1,2 ст. 361, ч. 1,2 ст.182, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі,

- 08.04.2025 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2024, остаточно призначити 7 років 5 місяців позбавлення волі, 12.06.2025 на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04.06.2025 звільнений на підставі ст. 81-1 КК України від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2025 року умовно-достроково для проходження військової служби за контрактому вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

якого повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідчого слідує, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №238 від 13 червня 2025 року солдата ОСОБА_4 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2025 №6-РС на посаду радіотелефоніста 4 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), ВОС-420641А вважати таким, що з 13.06.2025 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.06.2025 №260 солдат ОСОБА_4 радіотелефоніст 4 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) тимчасово прикомандирований до НОМЕР_2 штурмового батальйону з 26.06.2025 до окремого розпорядження.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучі військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, бездоганного та неухильного додержання військової дисципліни, яка зобов`язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, будучи особою, яка раніше вчинила злочини проти власності, за які був засуджений, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив корисливі злочини проти власності за наступних обставин.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.01.2026 р. №40/2026, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2026 р. № 4757-IX, на 90 діб до 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року, 03 грудня 2025 року приблизно о 19:00 годині, знаходячись неподалік під`їзду будинку №10 по вул. Решетилівська у м. Дніпро, побачив потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повертався до свого місця мешкання, а саме: АДРЕСА_2 та почав з ним діалог, в ході якого ОСОБА_4 попрохав потерпілого підзарядити належний йому мобільний телефон. Після чого, потерпілий

ОСОБА_7 запросив ОСОБА_4 до своєї квартири під приводом зарядки мобільного телефону останнього.

Далі, солдат ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні квартири потерпілого, побачив на дивані кімнати мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «СРН2579» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , та у останнього виник раптовий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, визначивши при цьому телефон моделі «ОРРО» моделі «СРН2579» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 предметом свого кримінально-протиправного посягання.

Після чого, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, вчиняючи злочин з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, знаходячись у вказаному місці та час, переконавшись в тому, що його дії є непомітними для потерпілого, викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «СРН2579», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , вартістю 3 621 грн. 38 коп.

Далі, солдат ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану до кінця, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, 03 грудня 2025 року близько о 19:00 годині, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , утримуючи при собі вищевказаний мобільний телефон, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 3 621 грн. 38 коп..

В подальшому солдат ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, та маючи непогашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, солдат ОСОБА_4 , 10 січня 2025 року приблизно о 08:30 год., перебуваючи разом з малознайомим йому потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 неподалік магазину «АТБ», що розташований у м. Дніпро по вул. Калиновій біля буд.№52, побачив у останнього мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A25» після чого у останнього виник раптовий злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, визначивши вищевказаний телефон об`єктом свого кримінально - протиправного посягання.

Далі, солдат ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у потерпілого ОСОБА_8 вищевказаний мобільний телефон.

На прохання останнього, потерпілий ОСОБА_8 довіряючи ОСОБА_4 , добровільно передав останньому належний йому мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A25» вартістю, 6 929,30 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій кримінально -протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у вказаному місці та час, не маючи наміру повертати мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A25» потерпілому ОСОБА_8 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, утримуючи при собі вказаний мобільний телефон, здійснив дзвінок невстановленій особі та в ході розмови з якою відійшов за межі поля зору потерпілого ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_4 , доводячи свій кримінально-протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) до кінця, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A25», упевнившись, що відійшов з поля зору потерпілого ОСОБА_8 та пішов у невідомому напрямку.

Виконавши усі дії спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 6 929,30 грн.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану; ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному, загрожує реальне позбавлення волі.

2) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 , як у спосіб погроз так і реально впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення.

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення: орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний має можливість, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що також підтверджується репутацію самого підозрюваного ОСОБА_4 , який, являючись військовослужбовцем, має «широкий» доступ до будь-якого виду зброї, яку може застосувати під час тиску на свідків, також підтверджується тим, що підозрюваний раніше судимий. Крім того, під важелем понесення відповідальності, ОСОБА_4 , будучи діючим військовослужбовцем, якщо відносно останнього буде застосовано інший запобіжний захід, може самовільно залишити місце служби та взагалі територію України, що у свою чергу утворить самостійний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення ґрунтовно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

Беручи до уваги, що органом досудового слідства встановлені докази скоєння підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, санкцією яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на певний строк, (згідно ст. 12 КК України є тяжкими злочинами), а також те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дозволить запобігти вказаним ризикам.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам, слідча просить застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 , захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи клопотання слідчого слідчий суддя, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані прокурором матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважає необхідним клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України є умисним тяжким злочином.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю свідків;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

- протоколом огляду відеозапису.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів, один з яких тяжкий, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Щодо суспільної небезпеки, слідчий суддя приходить до висновку, що такий злочин має дуже високий ступінь суспільної небезпеки.

Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в нього відсутнісі міцні соціальні зв`язки, тому, розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. .

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні таких умисних злочинів, на думку слідчого судді, вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»), тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

При цьому, не будучи самостійною підставою для утримання особи під вартою, тяжкість обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, що ґрунтується на позиції в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», у відповідності з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Ці ризики вказують на те, що до ОСОБА_4 не може бути застосовано інші менш суворі запобіжні заходи згідно п. 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, бо не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбаченим чинним законодавством та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства, може продовжити скоювати кримінальні правопорушення.

Які не будь відомості про те, що ОСОБА_4 не може за станом здоров`я перебувати в умовах слідчого ізолятору відсутні та слідчому судді не надані.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчий суддя на даному етапі не встановив.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до припису КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, за тяжкі злочини розмір застави становить від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум на 2026 рік затверджений Законом «Про Державний бюджет України на 2025 рік», для працездатних осіб складає 3328 грн грн.

Враховуючи всі обставини справи, майновий стан та особу підозрюваного ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 266 240 грн. яка буде достатньою мірою гарантувати виконання ним, покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, на ОСОБА_4 необхідно відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти такі обов`язки: за першою вимогою прибувати на виклик суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваний ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти, вважати таким, до якого у вигляді запобіжного заходу застосована застава, про що уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення повідомити суд.

Попередити ОСОБА_4 про звернення суми застави в дохід держави із зарахуванням її до спеціального фонду Державного бюджету України в разі невиконання підозрюваним покладених на нього за цією ухвалою обов`язків з вирішенням питання про застосування застави у більшому розмірі або іншого виду запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 131,132,176,177,178,183,184,186,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На підставі ст. 197 КПК України встановити строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -шістдесят днів та строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 03 лютого 2026 року.

Визначити в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 дату закінчення дії ухвали 03 квітня 2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 266 240 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути звільнений під заставу, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172, на строк дії ухвали до 03 квітня 2026 року включно.

Підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної судом суми застави підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти такі обов`язки: за першою вимогою прибувати на виклик суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених обов`язків - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Відмовити в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та захисника про застосування підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою негайно вручити учасникам кримінального провадження та негайно направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», - для виконання.

Відповідно до ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку підозрюваним, його захисником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

05.02.2026