Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2025 року м. Рівне

Справа № 572/2509/22

Провадження № 11-кп/4815/537/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , з відповідними змінами, на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 09 травня 2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000107 від 16.05.2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 09 травня 2025 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 10000 грн. судових витрат.

Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_6 12 травня 2022 року, приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи на території металобази, що по вул. Ткача, 12 в м. Сарни Рівненської області, діючи на ґрунті неприязних відносин, умисно кинув металевий балончик з фарбою в область голови потерпілій ОСОБА_8 , в подальшому тримаючи по черзі вище ліктя кожну руку потерпілої, чим спричиняв їй фізичний біль, наніс металевим прутом три удари в область обох рук та ніг потерпілої ОСОБА_8 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_8 було спричинено легкі тілесні ушкодження.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинуваченим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність і необґрунтованість вироку суду перешої інстанції.

Просить скасувати вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 09 травня 2025 року, провадження закрити, у задоволенні цивільного позову відмовити.

07 жовтня 2025 року до початку судового засідання ОСОБА_6 подано клопотання про закриття провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вказує, що інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України відноситься до кримінальних проступків, за яке передбачено максимальне покарання у виді виправних робіт, що у відповідності до п.1 ч.1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки подія начебто вчиненого була 12 травня 2022 року, відтак двохрічний строк давності закінчився 12 травня 2024 року.

Зазначає, що суд першої інстанції після спливу строків давності, визначених в п.1 ч.1 ст. 49 КК України, не роз`яснив йому його права на закриття кримінального провадження з наведених підстав, що спричинило незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Звертає увагу, що у разі закритя справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Просить скасувати вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 09 травня 2025 року відносно нього за ч.1 ст. 125 КК України. На підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000107 від 16.05.2022 року закрити. Цивільний позов ОСОБА_8 до нього про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилась, подавши 02.10.2025 року клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами кримінального провадження без її участі в силу об`єктивних причин неможливості безпосередньо прибути в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого і захисника, які підтримали подане клопотання про закриття провадження та звільнення від кримінальної відповідальності, прокурора, який не заперечив проти задоволення клопотання, надаючи оцінку доводам сторони захисту про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з поданим клопотанням обвинуваченим про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, фактично заявивши тим самим про відповідні зміни вимог апеляційної скарги, та не надходженням апеляційних скарг від інших учасників, в апеляційному порядку не перевіряються.

Згідно вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 49 КК України регламентує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності. Строк давності ? це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину.

Враховуючи положення ч.4 ст. 286 КПК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. Разом з тим КПК України вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Одночасно слід відмітити, що вирішення питання, пов`язаного із положеннями ст. 49 КК України, не залежить від відношення обвинуваченого до інкримінованого кримінального правопорушення.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, подія якого мала місце 12 травня 2022 року.

Згідно ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до положень ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло 2 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За наведеного, у даному кримінальному провадженні 12 травня 2024 року закінчився двохрічний строк давності, передбачений зазначеними нормами.

З огляду на дослідженні судом матеріали кримінального провадження, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

На підставі викладеного, ураховуючи, що ОСОБА_6 заявлено клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК України, яке він, зокрема, і захисник підтримали в судовому засіданні апеляційної інстанції, з дня вчинення останнім і на день апеляційного розгляду пройшло більше двох років, протягом цього строку обвинувачений не вчинив нового злочину та не ухилявся від слідства або суду, строки давності спливли, тому колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що за змістом ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, однак натомість він може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Відтак цивільний позов потерпілої слід залишити без розгляду.

Залишення цивільного позову у кримінальному провадженні без розгляду не перешкоджає потерпілій звернутися з цим позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

За наведеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого, з врахуванням заявленого клопотання, яке розцінено як подані зміни до апеляційної скарги, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , з відповідними змінами, задовольнити.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 09 травня 2025 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000107 від 16.05.2022 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3