КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/740/26
Провадження № 1-кп/552/492/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026

03 лютого 2026 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 29.01.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2026, близько 14 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Латишева», що по вул. Великотирнівській в м. Полтаві, поблизу дошки оголошень на тротуарі знайшов гаманець з банківською карткою з номером: № НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власницею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , того ж дня, та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», яка в силу положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», та примітки до ст. 358 КК України, є офіційним документом.

У подальшому у ОСОБА_4 виник умисел на її привласнення з корисливих мотивів, направлених на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку вказаної картки. Знайшовши вказану вище банківську картку та привласнивши її, ОСОБА_4 , не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а покинув місце вчинення кримінального проступку та пішов до найближчих магазинів з метою продовження свого протиправного, корисливого умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами з рахунку вказаної картки, шляхом безконтактної оплати за товар.

Цього ж дня ОСОБА_4 було здійснено наступні несанкціоновані транзакції: о 14 год 36 хв у магазині «ПОСАД» (м. Полтава, вул. Великотирнівська, 35/2) на суму 388,7 грн; о 14 год 44 хв у магазині «ЄВА» (м. Полтава, вул. Великотирнівська, 35/2) на суму 188,99 грн; о 14 год 44 хв у магазині «Градус» (м. Полтава, вул. Великотирнівська, 39а) на суму 565,5 грн; о 15 год 00 год та о 15 год 05 хв у магазині «Аврора» (м. Полтава, вул. Великотирнівська, 39а) на суму 763 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, згідно заяви ОСОБА_4 від 30.01.2026, складеної за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с. 10-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Суд, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості, оцінивши всі обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів, доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує положення статті 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів психіатра/нарколога, станом на дату ухвалення вироку, не перебуває.

Відповідно до статті 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання відповідно до статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є кримінальним проступком, пом`якшуючі обставини, відсутність обставин, які його обтяжують, наведені вище дані про особу обвинуваченого, те що він щиро розкаюється у вчинені кримінального правопорушення.

З урахуванням всіх даних в їх сукупності та загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення встановленої статтею 50 КК України мети покарання.

Цивільний позов за матеріалами кримінального провадження не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня отримання копії цього судового рішення особою, яка його оскаржує, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України, тобто не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1