Провадження №1-кп/522/2425/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі об`єднані кримінальні провадження №0000992 від 02.06.2020 року та №0002283 від 20.06.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-06 грудня 2021 року Київським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 104 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- 26 липня 2023 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71, КК України до покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі;

-05 березня 2025 року Сокирнянським районним судом Чернівецької області ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 06 грудня 2021 року на підставі ч.2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений. Згідно рішення суду ОСОБА_4 вважати засудженим за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника у справах дітей Одеської міської ради - ОСОБА_7 ,

спеціаліста - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

суд-

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

В ніч з 28 травня на 29 травня 2020 року, приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 , засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, шляхом пошкодження ролетів, проникнули до сховища, а саме кіоску ТОВ «Міськпреса», , розташованого біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, буд. 41, з якого спільно викрали тютюнові вироби на загальну суму 2230 гривень 50 копійок.

Зазначеними діями, ОСОБА_4 , скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Крім того, 02 червня 2020 року, приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 , засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, повторно за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, шляхом пошкодження ролетів, проникнули до сховища, а саме кіоску ТОВ «Прес-служба Одеси» , розташованого біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, буд. 1, з якого спільно викрали тютюнові вироби на загальну суму 3992 гривень 83 копійок.

Зазначеними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Крім того, 03 червня 2020 року, приблизно о 06 год. 49 хв., ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_10 , засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, повторно, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, шляхом пошкодження ролетів, проникнули до сховища, а саме кіоску ТОВ «Торг-Преса», , розташованого за адресою: м. Одеса вул. Новосельського, буд. 59, з якого спільно викрали тютюнові вироби на загальну суму 2309 гривень 59 копійок.

Зазначеними діями, ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Крім того, 07 липня 2020 року, в нічний час доби, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_10 , засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, повторно, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, шляхом пошкодження ролетів, проникнули до сховища, а саме кіоску ТОВ «Міськпреса», , розташованого біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд. 36, з якого спільно викрали тютюнові вироби на загальну суму 3439 гривень 59 копійок.

Зазначеними діями, ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Крім того, 09 липня 2020 року, в нічний час доби, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 , засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, повторно за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, шляхом пошкодження ролетів, проникнули до сховища, а саме кіоску ТОВ «Торг-Преса», , розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд. 71-Б, з якого спільно викрали тютюнові вироби на загальну суму 3190 гривень 94 копійок.

Зазначеними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Крім того, 11 липня 2020 року, приблизно о 03 год., 00 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 , засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, повторно, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, шляхом пошкодження ролетів, проникнули до сховища, а саме кіоску ТОВ «Міськпреса», , розташованого біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 58, з якого спільно викрали тютюнові вироби на загальну суму 3459 гривень 50 копійок.

Зазначеними діями, ОСОБА_4 , скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Крім того, 13 липня 2020 року, приблизно о 03 год., 00 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 , засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, повторно, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, шляхом пошкодження ролетів, проникнули до сховища, а саме кіоску ТОВ «Міськпреса», , розташованого біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 58, з якого спільно викрали тютюнові вироби на загальну суму 5508 гривень.

Зазначеними діями, ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Крім того, 14 липня 2020 року, приблизно о 03 год., 30 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 , засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року, діючи з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, повторно, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, шляхом пошкодження ролетів, проникнули до сховища, а саме кіоску ТОВ «Міськпреса», , розташованого біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 58, з якого спільно викрали тютюнові вироби на загальну суму 2124 гривень 50 копійок.

Зазначеними діями, ОСОБА_4 , скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Оцінка суду щодо кваліфікації досудовим слідством вищенаведених дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище. Також, за ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (ч. 3 ст. 349 КПК України).

Так, обставини вчинення ОСОБА_4 злочинів встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, з огляду на наступне.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив вищевикладені обставини вчинення злочину. У скоєному щиро покаявся.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив про те, що він з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження його провини згоден, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні не досліджувати.

Представник потерпілого та цивільного позивача ТОВ «Прес-Служба Одеси» ОСОБА_11 подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Цивільний позов про відшкодування заподіяної майнової шкоди підтримує у повному обсязі.

Представник потерпілого та цивільного позивача ТОВ «Міськпреса» ОСОБА_12 подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Цивільний позов про відшкодування заподіяної майнової шкоди підтримує у повному обсязі.

Представник потерпілого та цивільного позивача ТОВ «Торг-преса» ОСОБА_11 подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Цивільний позов про відшкодування заподіяної майнової шкоди підтримує у повному обсязі.

Оскільки ОСОБА_4 визнав свою провину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст обставин, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності його позиції немає, обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Мотиви суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним злочинів, та, діючи згідно ст. 337 КПК лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до вищевказаних обвинувальних актів, кваліфікує його дії, за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, відповідно до вимог ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставиною, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого - не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретного злочину й обставини їх вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, кількість епізодів, ставлення обвинуваченого до вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимим, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених кримінальних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 та встановлюючи ступінь його вини у вказаних злочинах, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки вона має нахили до скоєння правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення у неповнолітньому віці, має середню освіту, до затримання працевлаштований не був, неодружений, немає утриманців, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Окрім цього, суд враховує і тяжкі матеріальні труднощі обвинуваченого, разом з тим треба враховувати, що ОСОБА_4 самостійно привів себе у такий стан речей. Не маючи жодної адекватної роботи, не маючи інтересів які б сприяли покращенню свого життя, він створив найсприятливіші умови задля антисоціальної поведінки.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальні правопорушення.

Вчинення ОСОБА_4 повторно, нових умисних кримінальних правопорушень, свідчить про абсолютне зневажання ним закону і встановлених у суспільстві правил. Така поведінка не може бути визнана допустимою у суспільстві. Суд вважає, що встановлені під час судового розгляду обставини свідчать, що ОСОБА_4 схильний до системного вчинення кримінальних правопорушень, що являється особою виключно кримінальної спрямованості.

При призначенні покарання суд бере до уваги виступ прокурора у судових дебатах щодо покарання яке необхідно призначити обвинуваченому, позицію обвинуваченого та захисника, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , необхідно застосувати реальне покарання з ізоляцією його від суспільства у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

Підстав для застосування ст.ст. 69,75,104 КК України судом не встановлено, оскільки суд вважає, що особистість обвинуваченого, обставини кримінальних правопорушень, свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Оскільки кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку Малиновського районного суду міста Одеси від 26 липня 2023 року, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, що згідно ухвали Сокирнянського районного суду Чернівецької області ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 06 грудня 2021 року на підставі ч.2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений, а також, що за даним рішенням суду ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26.07.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Питання щодо цивільного позову.

При вирішенні цивільних позовів суд керується вимогами Кримінально-процесуального Кодексу України і Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Частиною 1 ст.117 ЦК України визначено: шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочинів мав вік 16 років, тобто був неповнолітнім.

Підстави цивільної відповідальності неповнолітніх визначені Цивільним Кодексом України.

Так, відповідно до положень ст. 1179 ЦК України у випадку заподіяння шкоди неповнолітнім у віці від 14 до 18 років від відповідає за завдану ним шкоду самостійно на загальних підставах (ч.1); якщо в нього немає майна чи заробітку, достатнього для відшкодування шкоди, вона відшкодовується цілком чи у частині, якої не вистачає, його батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини (ч.2); обов`язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди (ч.3).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 у віці 16 років завдав матеріальних збитків та до неповнолітнього обвинуваченого заявлені цивільні позови про відшкодування збитків: директором ТОВ «Міськпреса» у сумі 16611 гривня 07 копійок, директором ТОВ «Прес-служба Одеси» у сумі 3992 гривень 83 копійок, директором ТОВ «Торг-преса» у сумі 6459 гривень 68 копійок. Стороною обвинувачення надані відомості про особу обвинуваченого, що у ОСОБА_4 відсутні майно чи заробіток для відшкодування шкоди потерпілим. Доказів, які б доводили протилежні обставини сторонами кримінального провадження надано не було.

Таким чином, на підставі ч.3 ст.1179 ЦК України обов`язок відшкодовувати шкоду, спричинену неповнолітнім ОСОБА_4 , мають нести його батьки або особи, що їх заміняють. Однак, позовні вимоги до відповідних осіб заявлені не були.

У зв`язку з викладеними обставинами суд дійшов до висновку про залишення без розгляду цивільних позовів.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України - особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Таким чином, цивільним позивачам підлягає роз`ясненню їх права заявити цивільний позов у порядку цивільного судочинства.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Враховуючи вид покарання, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання, та йому на стадії досудового розслідування та судового розгляду по даному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався, суд вважає, що до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому обирати не має необхідності.

Питання про речові докази вирішені вироком Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 року.

У зв`язку із відсутністю у обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування процесуальних витрат по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, суд вважає за необхідне компенсувати їх за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 26 липня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі обчислювати з 29 червня 2023 року, тобто з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вироком Малиновського районного суду міста Одеси від 26 липня 2023 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення з 29 червня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (згідно вироку Малиновського районного суду міста Одеси від 26 липня 2023 року).

Цивільний позов директора ТОВ «Міськпреса» про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоду у розмірі 16611 гривня 07 копійок - залишити без розгляду;

Цивільний позов директора ТОВ «Прес-служба Одеси» про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоду у розмірі 3992 гривень 83 копійок- залишити без розгляду.

Цивільний позов директора ТОВ «Торг-преса» про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоду у розмірі 6459 гривень 68 копійок - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не застосовувати.

Процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 1887 гривень 82 копійок, покласти на рахунок Державного бюджету України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: