Провадження № 1-кп/734/489/25 Справа № 734/5047/25
В И Р О К

іменем України

10 грудня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000351 від 27.08.2025 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любечанинів Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, із не повною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та

фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:

27 серпня 2025 року в ранкову пору доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 прийшов за місцем мешкання потерпілого - ОСОБА_6 , до житлового будинку АДРЕСА_1 , та попросив в останнього спиртні напої або грошові кошти на їх придбання на що ОСОБА_7 йому відмовив, після чого ОСОБА_5 залишив місце мешкання потерпілого.

В подальшому, того ж дня, приблизно о 14 год. 30 хв.

ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через незамкнену хвіртку та двері будинку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , зайшов до приміщення житлового будинку, в якому мешкає ОСОБА_7 , після чого пройшов до житлової кімнати будинку - приміщення кухні, де помітив ОСОБА_6 , який спав на ліжку відвернутим обличчям до стіни.

З цією метою ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах правового режиму воєнного стану, що введений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 та продовжений по теперішній час по всій території України, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а потерпілий - ОСОБА_7 відвернутий до стіни спить та його не бачить, підійшов до столу, який розташований біля дивану на якому відпочивав ОСОБА_7 , де із висувного ящику столу витягнув фарфорову шухлядку білого кольору, з якої таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти на загальну суму 690 грн (шістсот дев?яносто гривень 00 коп.).

Під час вчинення злочину, а саме таємного викрадення грошових коштів

ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , перебуваючи в одній кімнаті з останнім, почувши, як ОСОБА_5 перекладає речі в ящику столу, повернувся на звуки та помітив злочинні дії останнього та наказав припинити їх і повернути грошові кошти. Однак, ОСОБА_5 , побачивши, що його протиправні дії були помічені потерпілим та перестали бути таємними, реалізуючи раптово виниклий умисел на відкрите подальше викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, під час дії на території України воєнного стану, діючи умисно, відкрито, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, його наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в руках викрадені ним грошові кошти, вибіг з приміщення житлового будинку, після чого почав тікати з місця скоєння кримінального правопорушення. Вимоги ОСОБА_6 зупинитись та віддати належні грошові кошти ОСОБА_5 проігнорував, зник з місця скоєння злочину та в подальшому мав змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 690 гривень 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, які вказані в обвинувальному акті, та показав, що 27.08.2025 пришов до знайомого ОСОБА_8 , якому запропонував скинутися грішми щоб похмелитися. Останній відмовився, тому він пішов. Повернувся через деякій час, та зайшовши до будинку побачив, що ОСОБА_9 спить. Знаючи, де останній зберігає гроші, взяв з шухляди 690 гривень. В цей час ОСОБА_9 прокинувся та побачивши його, почав на нього кричати. Не реагуючи на крики Зайця, він пішов до магазину, щоб придбати спиртне. Оскільки горілки у магазині не було, пішов додому, де був затриманий працівниками поліції. Всі гроші. Які взяв у Зайця видав поліцейським. У вчиненому щиро кається, готовий нести покарання та запевняє про недопущення вчинення правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, в зв`язку з тим, що фактичні обставини ніким не оспорюються, учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом визнано недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні та роз`яснено учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, тому його дії вірно кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , передбаченою ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, не має соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив тяжкий корисливий злочин, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, завдана шкода повністю відшкодована шляхом повернення грошових коштів потерпілому, у зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити йому мінімальне покарання, яке передбачене санкцією ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі, яке, виходячи з сукупності зазначених судом обставин, буде достатнім для виправлення ОСОБА_5 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому, суд не знаходить підстав для застосування ст.69 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Підстав для зміни до набрання вироком законної сили обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 обраховувати з моменту його фактичного затримання з 27.08.2025.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27.08.2025 з розрахунку день за день.

Запобіжний захід, обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-змив з поверхні ручки вхідних дверей будинку та таблицю зі слідами папілярних узорів, як додаток до протоколу огляду, знищити;

-грошові кошти у сумі 690 гривень, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя