Справа № 930/1418/23
Провадження №11-кп/801/1077/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2025 року,

якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб до 11.10.2025 включно,

установив:

У провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебувають кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0000022 від 12.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та № 0000426 від 18.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України.

13 серпня 2025 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 заявив клопотання про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яке мотивне тим, що ОСОБА_6 , 12.01.2023 слідчим повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області 13.01.2023 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 години 13.03.2023. Одночасно з цим, визначено заставу в розмірі 30-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 805200 грн.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 09.03.2023 строк досудового розслідування продовжено до 5-ти місяців, тобто до 12.06.2023.

Також ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2023 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.05.2023. Одночасно з цим, визначено заставу в розмірі 30-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 805200 грн. Крім цього ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2023 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 41 день, тобто до 06:00 годин 12.06.2023. Одночасно з цим, визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 805200 грн. та покладено наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, який здійснює це кримінальне провадження та суду під час його розгляду;

2) не відлучатися із місця свого проживання, та не змінювати його без дозволу слідчого, або суду.

Ухвалою судді Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.08.2025 року. Одночасно з цим, визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 876000 грн. та покладено у разі внесення застави обов`язки.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На цьому етапі судового розгляду стосовно ОСОБА_6 продовжують існувати ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені факти, зокрема вчинення особливо тяжких злочинів в складі організованої групи осіб, не лише відповідним чином характеризують його особистість, але й дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

13 серпня 2025 року в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яке мотивоване тим, що 25.09.2023 в порядку ст. 191 КПК України затриманий ОСОБА_11 .

30.10.2023 ОСОБА_7 було вручено обвинувальний акт у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 26.09.2023 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20:00 години 23.11.2023. Одночасно з цим, визначено заставу в розмірі 1 073 600 грн. та покладено наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора з періодичністю 10 днів;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;

5) утриматись від спілкування із особами, які являються свідками і підозрюваними в зазначеному кримінальному провадженні.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Суддею Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.08.2025. Одночасно з цим, визначено заставу в розмірі 1 168 000 грн.

На цьому етапі судового розгляду стосовно ОСОБА_7 продовжують існувати ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177КПК України.

Наведені факти, зокрема вчинення особливо тяжкого злочину в складі організованої групи осіб, а також те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкий умисний злочин, не лише відповідним чином характеризують його особистість, але й дають достатньо підстав вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України.

Викладене свідчить про наявність достатніх підстав для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім, як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2025 року задоволено клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_7 . Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб - до 11.10.2025 включно, із раніше визначеним розміром застави - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 876000 грн. (вісімсот сімдесят шість тисяч гривень). Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб - до 11.10.2025 включно, із раніше визначеним розміром застави - 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 168 000 грн. (один мільйон сто шістдесят вісім тисяч гривень). Покладено на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за першим викликом до прокурора, або суду; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу, прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи; утриматися від спілкування із особами, які являються свідками і підозрюваними у зазначеному кримінальному провадженні. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено на час дії ухвали суду.

Ухвала суду мотивована тим, що прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу. На даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Не погодившись із ухваленим рішенням,обвинувачений ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 подали апеляційні скарги 18.08.2025 до канцелярії ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» , які надійшли до апеляційного суду лише 06.10.2025.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 ставить питання скасування ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2025 року. Апеляційну скаргу мотивує тим, що він непричетний до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а всі докази щодо нього сфабриковані органом досудового розслідування. Продовжуючи строк тримання під вартою суд урахував виключно тяжкість злочину, проте зі спливом тривалого тримання під вартою суд мав розглянути питання про можливість застосування менш суворих запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 також ставить питання про скасування вказаної ухвали, оскільки тримання його під вартою грубо порушує Конституцію України та КПК України. Заявляє про свою непричетність до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень та сфабрикованого органом досудового розслідування щодо нього обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтримали вимоги та доводи, викладені в апеляційних скаргах і просили їх задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що їх слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення судом першої інстанції прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки суду про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є правильними.

Статтею 199 КПК України, передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

На думку апеляційного суду, клопотання прокурора відповідає вимогам ст.199 КПК України, подано у визначений цією статтею строк, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відповідні відомості та обставини, які враховуються при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися й виправдовують тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним судом, щодо наявності цих ризиків, оскільки суд навів з цього приводу достатньо мотивів.

Колегія суддів зауважує, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинувачених, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід ураховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачені зможуть спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Крім того, при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд правильно виходив не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, унаслідок суспільної небезпечності дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, а це в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду та до неналежного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , зважаючи на те, що останній є уродженцем с. Бурчак Запорізької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , яка є територією, що тимчасово окупована російською федерацією, де в нього залишилися родичі та знайомі. Обвинувачений ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому під страхом притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від суду за місцем своєї реєстрації та попереднього місця проживання.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , зважаючи на те, що обвинувачений є уродженцем с. Широке Запорізької області, зареєстрований по АДРЕСА_2 , яке є територією, що тимчасово окупована російською федерацією, де в нього залишилися родичі та знайомі. Обвинувачений ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, а тому під страхом притягнення до кримінальної відповідальності він може переховуватися від суду за місцем своєї реєстрації та попереднього місця проживання.

Крім цього, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, оскільки вироком Ворошилівського районного суду м. Донецька від 23.10.2012 засуджений за ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 187, ч. 1ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк до 9 років 6 місяців із конфіскацією майна, однак наразі знову притягується до кримінальної відповідальності.

Таким чином, доводи апеляційних скарг обвинувачених не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким у цьому випадку може лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Колегія суддів зазначає, що ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б також свідчили про неможливість перебування обвинувачених під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.

Щодо доводів обвинувачених про відсутність доказів їх причетності до кримінальних правопорушень, то колегія суддів зазначає наступне.

На даний час кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебуває на стадії судового розгляду, тому питання щодо доведення або не доведення їх винуватості не може бути предметом дослідження суду апеляційної інстанції, зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду з перегляду ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до практики ЄСПЛ особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а тому право людини на свободу хоч і є основоположним, однак не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

У даному випадку, на переконання колегії суддів, суспільний інтерес полягає у охороні права власності, а саме права будь-якого власника як держави, так і фізичної чи юридичної особи на володіння, користування та розпоряджання своїм майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційних скаргах, не встановлено, а тому апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, суд

ухвалив:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4