НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

23 вересня 2025 року ЄУ № 322/858/25 (Провадження № 1-кп/322/236/25)

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарка судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

відповідно до вказаного клопотання ОСОБА_4 під час проходження військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді розвідника-навідника 9 розвідувальної групи спеціального призначення 6 роти спеціального призначення 2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», 01.12.2023 в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій. передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від військової служби, самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не викопував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 01.05.2025, а саме до моменту з`явлення до органу досудового розслідування.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В подальшому ОСОБА_4 добровільно звернувся до слідчого із клопотанням про намір продовжити проходити військову службу в іншій військовій частині.

11 червня 2025 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшло згадане клопотання, разом із письмовою згодою на звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 і письмовою згодою командира ВЧ НОМЕР_2 , в якій зазначено про те, що командування вказаної військової частини надає згоду на продовження військової служби ОСОБА_4 з наступним призначенням на вакантну посаду солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу у вказаній військовій частині.

Того ж дня ухвалою судді призначено підготовче засідання.

В призначене і наступні підготовчі засідання ОСОБА_4 не прибув, в результаті чого судом постановлювались ухвали про його привід.

В нинішнє судове засідання ОСОБА_4 також не прибув і його привід не виконано.

Зі змісту інформації наданої ТУ ДБР у м. Мелітополі випливало, що ОСОБА_4 повідомив про те, що він повернувся до служби (військова частина НОМЕР_3 ), однак надалі 13.06.2025 звільнився зі служби у встановленому законом порядку (підстава рідний брат пропав безвісти під час участі в бойових діях). До інформації надано копію витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 13.06.2025 № 201, і копію сповіщення сім`ї № 919 від 26.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні прокурор зазначив, що він обізнаний про існування наказу про звільнення ОСОБА_4 з військової служби, що в свою чергу, на його думку, унеможливлює звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного. Вважав за доцільне повернути клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Вирішуючи питання про наявність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ст. 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 286 КПК України передбачено звільнення судом від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим (абз. 2 ч. 2 ст. 286 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Формально у вказаному випадку прокурором виконані умови для звернення до суду із такого роду клопотанням оскільки ОСОБА_4 інкримінується скоєння протиправних дій, вчинених вперше в умовах воєнного стану, наявні письмова згода підозрюваного на звільнення від кримінальної відповідальності і письмова згода командира ВЧ.

Водночас згідно з доповідною запискою до проекту Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» (далі Закон №3902-IX), який в подальшому було прийнято 20.08.2024 (доповнено ч.5 ст.401 КК України), його завданням, окрім іншого зокрема є встановлення правових гарантій та механізмів повернення та продовження військової служби військовослужбовцям, які самовільно залишили військову частину або місце несення служби, але повернулися та висловили готовність належним чином виконувати свій військовий обов`язок.

Тобто зміни в Законодавстві були направлені на те, щоб особа, яка в умовах воєнного стану вперше вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України або ч. 4 ст. 408 КК України при наявності бажання продовжувати військову службу мала можливість і механізм реалізувати це бажання.

Втім зі змісту наданих ТУ ДБР у м. Мелітополі документів впливає, що після надання ОСОБА_4 згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності (01.05.2025) і отримання письмової згоди командира ВЧ про можливість продовження проходження військової служби ОСОБА_4 (06.05.2025), останнього було зараховано до списків особового складу іншої військової частини НОМЕР_3 , з якої в подальшому його було звільнено.

Встановлені під час підготовчого провадження обставини дають підстави стверджувати, що ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування звернувся до слідчого з відповідним клопотанням наміром продовжувати службу, а з метою звільнення від кримінальної відповідальності і подальшого звільнення з військової служби, на підставі пп. «г» п. 1 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Останній жодного разу в підготовче судове засідання не прибув, що додатково вказує на відсутність у нього наміру і бажання продовжувати військову службу, отже підстави для звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності на підставі положень ч. 5 ст. 401 КК України, відсутні.

Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 слід відмовити та повернути його прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 288, 314, 369 372, 377, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відмовити.

Повернути клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1