Справа № 243/7369/24
Провадження № 1-кп/243/364/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника, адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001780 від 10.06.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Рожище Волинської області, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, займає посаду старшого механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , звання - старший солдат, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 виконують завдання за призначенням на території Донецької області.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.04.2023 № 121 старшого солдата ОСОБА_7 призначено на посаду старшого механіка відідлення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення 2 стрілеького батальйону військової частини НОМЕР_2 , та вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно господарської діяльності) від 08.05.2022 № 20 паливозаправник АЦ-5.5-4320М на базі УРАЛ-4320 шасі № НОМЕР_3 , цистерна № НОМЕР_9, включено до транспортної групи експлуатації та зараховано до 2-ї тактичної групи та присвоєно військовий номер НОМЕР_4 .

Будучи військовослужбовцем Збройних сил України, старший солдат ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Проте, старший солдат ОСОБА_7 , достовірно знаючи вимоги вказаного вище законодавства, яке регламентує правила дорожнього руху та маючи можливість належно їх виконувати, діючи із кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідківсвого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, допустив їх порушення та вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, 10 червня 2023 року, приблизно о 07 год. 35 хв,. в світлий час доби, старший солдат ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки УРАЛ-4320, військовий номерний знак НОМЕР_4 , рухався на ньому по проїжджій частині вулиці Криворізька м. Слов`янська Краматорського району Донецької області в напрямку до м. Краматорська Донецької області, зі швидкістю, приблизно, 50 км/год.

В той самий час, по проїжджій частині вулиці Криворізька Краматорського району Донецької області, зі сторони м. Краматорська Донецької області в напрямку м. Слов`янська Краматорського району Донецької області, тобто у зустрічному для старшого солдата ОСОБА_7 напрямку, рухався автомобіль марки АС-G Ф21R22AXY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході руху старший солдат ОСОБА_7 , проїжджаючи ділянку поблизу будинку № 36 по вулиці Криворізька, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не будучи уважним, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де скоїв зіткнення з автомобілем марки АС-G Ф21R22AXY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному для нього напрямку по свої смузі руху, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, а саме: множинні рвані рани тулуба, кінцівок, садна, подряпини голови, тулуба, кінцівок, множинні двобічні переломи ребер, грудини, множенні переломи кісток тазу з евентерацією кишечника, множинні відкриті переломи кісток нижніх кінцівок, лівого плеча, розриви печінки, селезінки, тобто-розтрощення грудної клітки, живота, тазу, нижніх кінцівок, від яких загинув на місці події.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок авто-дорожньої травми з розтрощенням грудної клітки, живота, тазу, нижніх кінцівок у вигляді множинних двобічних переломів ребер, грудини, множинних переломів кісток тазу з евентерацією кишечника, множинних, відкритих переломів кісток нижніх кінцівок, лівого плеча, розривів печінки, селезінки, які ускладнились гострою зовнішньою та внутрішньою кровотечою, шоком.

Допущене старшим солдатом ОСОБА_7 , порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та суспільно небезпечними наслідками у вигляді смерті потерпілого.

Таким чином, своїми необережними діями, що виразилися в порушенні правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого, старший солдат ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, визнав та пояснив, що 10.06.2023 надійшов наказ, щоб він поїхав заправити бензовоз. 10.06.2023, близько 08-00 год ранку, ОСОБА_10 виїхав на автомобілі марки УРАЛ, д.н.з. НОМЕР_6 , по локації і вже в м. Слов`янську, рухаючись в напрямку м. Краматорськ по вулиці, назву якої обвинувачений не знає (вона вважається об`їзною), на рівній дорозі, обвинувачений не знає, як це сталося, але він втратив контроль над автомобілем, і вже коли перетинав дорогу, їхав вже на узбіччя, перетинаючи зустрічну смугу руху, трапилося ДТП, автомобіль марки ГАЗель влетіла в автомобіль під керуванням ОСОБА_7 . Автомобіль ГАЗель рухався по зустрічній смузі руху. Зіткнення відбулось на зустрічній для ОСОБА_7 смузі руху, майже на узбіччі. Автомобіль ОСОБА_7 рухався зі швидкістю близько 54-57 км/год, він, як раз, перемикнув на п`яту передачу швидкості. Спідометр в автомобілі УРАЛ не працює, ОСОБА_10 рухався по локації, у нього кожного разу різні точки заправки, і на GPS навігаторі показує швидкість автомобіля. Автомобіль вийшов майже на узбіччя дороги, саме переднє та заднє праві колеса, ОСОБА_10 злегка вивернув кермо, щоб повернутися на свою смугу руху, і автомобіль вильнув праворуч та ліворуч, а потім різко пішов ліворуч через зустрічну смугу руху на узбіччя. Перед виїздом ОСОБА_10 перевіряє рівень мастила в автомобілі, гальмівної рідини, гідравлику перевіряє. Перед виїздом обвинуваченому було відомо, що в автомобілі не працюють прилади на панелі приладів. Загалом, автомобіль був технічно справний. Погода була гарна, дощу не було, світило сонце, асфальт був сухий. Ділянка дороги, по якій рухався автомобіль обвинуваченого, була пряма, зустрічного руху майже не було. Після зіткнення зупинились військові, трохи була перекрита дорога та, оскільки УРАЛ перекривав дорогу, стояв поперек, передня частина була на узбіччі, а задня - на дорозі, вантажний автомобіль витягнув автомобіль ОСОБА_7 на проїзну частину, на асфальт. Далі під`їхали поліція та швидка. Напередодні та в день виїзду, безпосередньо перед виїздом, ОСОБА_10 нічого не вживав, ні алкогольні напої, ні наркотичні речовини, ні ліки, оскільки стан здоров`я був задовільний. З потерпілою стороною дотепер обвинувачений не зв`язувався, але питав у слідчого ДБР контактні дані потерпілої сторони, можливо, потрібна якась допомога, але слідчий ДБР сказав, що цієї інформації вони не надають. Тільки в день судового засідання, зокрема 21.03.2025, ОСОБА_10 зв`язався з адвокатом потерпілих. Обвинувачений має бажання відшкодувати потерпілим моральну шкоду, та саме для цього й зв`язувався з представником потерпілих. ОСОБА_7 дуже негативно ставиться до того, що сталося, він до сих пір пам`ятає очі загиблого хлопця в останній момент. ОСОБА_10 не розуміє, як таке могло трапитися, він не перший день за кермом, має водійський стаж з 1992 року. Перед виїздом ОСОБА_10 не проходить медичний огляд. Також не проходить автомобіль тех.огляд, адже весь автопарк не перебуває в одному місці, а розкинутий по різних локаціях, і водії самостійно оглядають стан автомобілів. Після ДТП ОСОБА_10 проходив медичний огляд у наркодиспансері, здавав кров та аналізи. Лікар ОСОБА_10 одразу сказав, що у нього підозра на вживання наркотичних речовин, але ОСОБА_10 це заперечував, казав, що він не вживає ні наркотичні речовини, ні енергетичні напої, ні ліки. Після цього й слідчий ДБР наполягав на тому, що ОСОБА_10 вживав наркотичні речовини. Далі ОСОБА_7 вже його командир забрав, хотів відвезти його до м. Лимана, але обвинувачений просив відвезти його до м. Ізюм, щоб здати аналізи на наркотики, туди й поїхали здавати аналізи. В м. Ізюм ОСОБА_10 здав аналізи на наркотичні засоби та пройшов медичний огляд. По аналізам ОСОБА_10 нічого не вживав, але цю довідку він не забирав, бо їх перекинули на м. Ізюм, і у нього не було можливості. Вже коли було, судове слідство, він їздив та забирав цю довідку в архіві. В м. Ізюм ОСОБА_10 здав аналізи в той же день, коли було ДТП, близько 17-00 год. У автомобіля ГАЗель з порушень було значене перевищення швидкості руху. Перед зіткненням автомобіль ГАЗель не перешкоджав руху автомобіля під керуванням ОСОБА_7 . ОСОБА_7 розкаявся у вчиненому. Просив призначити йому покарання на розсуд суду.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, його вина також підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0001780 від 10.06.2023, до ЄРДР 10.06.2023 внесені відомості про те, що 10.06.2023 близько о 07.35 у м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області по вул. Криворізька, поблизу буд. 36, сталася ДТП за участю військового транспортного засобу УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_7 під керуванням старшого солдата (в/ч НОМЕР_2 ) ОСОБА_7 та автомобіля ГАЗЕЛЬ НЕКСТ д/н НОМЕР_5 під керуванням громадянина ОСОБА_9 та пасажира громадянина ОСОБА_11 . Внаслідок ДТП водій автомобіля ГАЗЕЛЬ НЕКСТ, д/н НОМЕР_5 , громадянин ОСОБА_9 загинув на місці, пасажир громадянин ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження. Правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 415 КК України.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.06.2023, проведеного з 10 год. 40 хв. до 14 год. 00 хв., який складався старшим слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Краматорську ОСОБА_12 , в присутності понятих, встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться в районі будинку № 36 по проїзній частині вул. Криворізька м. Слов`янська Донецької області. Вид покриття - дрібно-зернисте асфальто-бетонне покриття. Стан покриття - сухий без пошкоджень. Видимість конкретної перешкоди - необмежена.

Положення транспортних засобів на місці пригоди - автомобіль УРАЛ 4320, державний знак НОМЕР_4 , розташовується на проїзній частині вул. Криворізька на зустрічній смузі руху під кутом передньою частиною кабіни автомобіля у бік напрямку м. Краматорськ, де на відстані 2,5 м від лівого переднього колеса до краю проїзної частини по ходу огляду, де на відстані від заднього середнього лівого колеса на відстані 2,9 м до краю проїзної частини по ходу огляду та на відстані 3,3 м від заднього лівого колеса до краю проїзної частини по ходу огляду на відстані 11,0 м від переднього правого колеса до умовної лінії, яка проходить від фасаду будинку № 36 по вул. Криворізька. Автомобіль АС-G А21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , розташовується за межами проїзної частини по ходу свого руху, передньою частиною кабіни в бік вул. Оскольська м. Слов`янська, де на відстані 2,3 м від лівого переднього колеса до краю проїзної частини та на відстані 2,4 м від заднього лівого колеса до краю проїзної частини, та на відстані 4,8 м від заднього лівого колеса до умовної лінії, яка проходить від фасаду будинку № 36 по вул. Криворізька м. Слов`янська.

Сліди шин - слід ковзання від автомобіля УРАЛ 4320 розташовується на проїзній частині вул. Криворізька від початку сліду до краю проїзної частини силою 3,6 м. Від кінця сліду до краю проїзної частини сила дає 3,1 м. Довжина ковзання 2,9 м. Сліди гальмування - одинарний, поверхневий від автомобіля АС-G А21R22 АХY-1 розташовується на проїзній частині вул. Криворізька, довжиною 14,5 м. Від початку сліду до краю проїзної частини - 2,9 м, до умовної лінії фасаду будинку № 36 по вул. Криворізька складає 11,7 м.

Ознаки напряму руху транспортного засобу - по формі сліду.

Наявність відокремлених від транспортного засобу частин та інших об`єктів - осколки скла, мотор від автомобіля АС-G А21R22 АХY-1, реєстраційний знак НОМЕР_5 , та зовнішні обладнання автомобілів.

Інші сліди і негативні обставини - наявність слідів мастила на проїзній частині на відстані 0,3 м від краю плями мастила до краю проїзної частини, на відстані 8,1 м до умовної лінії від фасаду будинку № 36 по вул. Криворізька м. Слов`янськ.

Розміщення виявлених предметів щодо елементів дороги, транспортного засобу - мотор від автомобіля АС-G А21R22 АХY-1, реєстраційний знак НОМЕР_5 , розташовується на проїзній частині на відстані 0,9 м до краю проїзної частини та на відстані 14,4 м до умовної лінії.

Відомості про труп та опис його огляду - труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одягнутий у футболку чорного кольору, шорти чорного кольору.

Місцезнаходження і поза трупа, його розміщення щодо транспортного засобу, слідів, навколишніх предметів і елементів дороги - в положенні лежачі на животі, верхні та нижні кінцівки витягнуто вздовж тулуба.

Опис виявлених трупних явищ - фіолетового кольору по передній частині тулуба. Зникають та відновлюють свій колір через 10 с.

З місця пригоди вилучені автомобіль АС-G А21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , та УРАЛ 4320, державний знак НОМЕР_4 .

До протоколу огляду також додано схему ДТП та таблицю ілюстрацій, на яких також зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно акту № 1 приймання-передачі трофейної техніки затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_13 03.05.2022 відповідною комісією здійснено прийом (прийняття) бойової техніки, яка була захоплена під час бойових дій (трофейна), зокрема Урал-4320, шасі № НОМЕР_8 .

Згідно акту приймання-передачі № 6 військового майна затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_13 03.05.2022 АЦ-5.5-4320М на базі Урал-4320, шасі № НОМЕР_3 має справний стан придатний до експлуатації. Машина належить в/ч НОМЕР_2 . Водії машини - солдат ОСОБА_14 та солдат ОСОБА_15 .

Відповідно до акту технічного стану військового майна № 25 затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_13 08.05.2022 вантажний АЦ-5.5-4320М на базі Урал-4320, шасі № НОМЕР_3 придатний до використання за призначенням у військовій частині НОМЕР_2 та відноситься до ІІ категорії.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 08.05.2022 № 20 «Про введення в експлуатацію трофейної техніки та присвоєння номерного знаку», включено до транспортної групи експлуатації та зараховано до 2-ї тактичної групи техніку, яка була захоплена під час бойових дій, зокрема паливозаправник АЦ-5.5-4320М на базі Урал-4320, шасі № НОМЕР_3 , цистерна № НОМЕР_9 . Присвоєно військовий номер НОМЕР_4 .

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27.02.2023 № 204 «Про закріплення техніки за підрозділами», СКШ УРАЛ 4320-АЦ-5.5, VIN код (шасі) № НОМЕР_3, двигун б/н, колір зелений, військовий номерний знак НОМЕР_4 , перезакріплено за автомобільним відділенням взводу матеріально-технічного забезпечення експлуатації 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно дублікату військового квитка серія НОМЕР_10 від 08.11.2022 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має основну цивільну спеціальність механіка.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України 13.12.2022 № 20 призначено за штатом воєнного часу старшого солдата ОСОБА_7 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаду водія-слюсаря відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , з посадовим окладом 2820 гривень на місяць, шпк «солдат».

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 29.01.2023 № 31 старшого солдата ОСОБА_7 водія кулеметного взводу 1 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону вважати таким, що 29.01.2023 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з посадовим окладом за тарифним розрядом 5, у сумі 2820 гривень, шпк «солдат».

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 29.04.2023 № 121 старшого солдата ОСОБА_7 старшого механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення 2 стрілецького батальйону, ВОС-738786А з 29.04.2023 вважати таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з посадовим окладом за тарифним розрядом 4, у сумі 2730 гривень, шпк «старший солдат».

Згідно висновку експерта № 153 від 10.06.2023 проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на якому виявлені тілесні ушкодження: множенні рвані рани тулуба, кінцівок, садна, подряпини голови, тулуба, кінцівок, множенні двобічні переломи ребер, грудини, множенні переломи кісток тазу з евентерацією кишечника, множенні відкриті переломи кісток нижніх кінцівок, лівого плеча, розриви печінки, селезінки, тобто - розтрощення грудної клітки, живота, тазу, нижніх кінцівок. Утворились вони незадовго до настання смерті або в момент її внаслідок неодноразової дії тупих, твердих предметів, з обмеженою та необмеженою контактуючими поверхнями, можливо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, при травмуванні в салоні авто в час та за обставин вказаних в чинній постанові. За критерієм небезпеки для життя у сукупності згідно пункту 2.1.2 Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказу МОЗ України № 6 від 17.01.95 р. мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть громадянина ОСОБА_9 настала внаслідок автодорожньої травми з розтрощенням грудної клітки, живота, тазу, нижніх кінцівок у вигляді множинних двобічних переломів ребер, грудини, множинних переломів кісток тазу з евентерацією кишечника, множинних відкритих переломів кісток нижніх кінцівок, лівого плеча, розриви печінки, селезінки, які ускладнились гострою зовнішньою та внутрішньою кровотечею, шоком.

Смерть потерпілого знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями.

При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа громадянина ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлено.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 видане Центром ДАІ 6301 26.09.2014, автомобіль марки Газель, модель АС-G А21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 належить ОСОБА_16 .

Відповідно до договору оренди транспортного засобу у фізичної особи від 23.12.2022 укладеного між ОСОБА_16 (орендодавець) з одного боку та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фреш Мікс» в особі директора ОСОБА_17 (орендар) з другого боку, предметом договору є передача орендодавцем у строкове платне користування автомобіля марки Газель модель АС-G А21R22 АХY-1 реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 видане Центром ДАІ 6301 26.09.2014, а орендар зобов`язується прийняти названий автомобіль та використовувати його включно з метою здійснення господарської діяльності, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Технічний стан автомобіля, який передається в оренду придатний до використання.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Фреш Мікс», ідентифікаційний код юридичної особи 40757537, зареєстровано як юридична особа та знаходиться за адресою: 84200, Донецька область, м. Дружківка, вул. Нахімова, буд. 1. Керівник - ОСОБА_17 .

Як вбачається з наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш Мікс» № 7 від 05.06.2023 автомобіль Газель держ. номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 , 2013 року випуску (комплектність повна, справний) закріплений для поїздок за водієм ОСОБА_9 з 05.06.2023.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 25.09.2023, проведеного з 15 год. 10 хв. до 16 год. 33 хв. старшим слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Краматорську ОСОБА_12 , за участю судового експерта Донецького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_18 , в присутності понятих, об`єктом огляду є автомобіль УРАЛ 4320, в/н НОМЕР_4 , на якому виявлено наявність на зовнішніх поверхнях деформованих елементів передньої частини кузова речовина зеленого кольору, що за тотальністю та консистенцією значно відрізняється від фарби, якою пофарбовано автомобіль.

Модель шин, малюнок протектора, їх зношеність та пошкодження - малюнок протектора відповідає вимогам заводу виробника, наскрізне пошкодження відсутнє, розмір шин 425/85 R 21.

Тиск повітря в шинах - під відповідним тиском повітря.

Положення передніх коліс щодо транспортного засобу - надійно закріплені.

Стан рульового управління - переобладнання відсутні, всі складові елементи знаходяться в штатних місцях і надійно закріплені.

Стан гальмівної системи - робочої: в працездатному стані; стояночної: верхнє положення важеля стояночної гальми надійно фіксується шпонкою, ступкою, защеплень не виявлено. При відсутності важеля він плавно повертається від вихідного положення.

Стан освітлювальних, сигнальних приладів, вітрового і бокового скла автомобілів, дзеркал заднього огляду, ступінь їх забруднення, наявність та справність склоочисників - не пошкоджено, в наявності.

Положення перемикачів: габаритних вогнів, ближнього і дальнього світла, освітлення панелі приладів, склоочисників - нейтральне положення.

Положення важелів ручного гальма та переключення передач - нейтральне положення.

Згідно заяви ОСОБА_19 від 25.09.2023 останнім дозволено старшому слідчому Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР ОСОБА_12 та судовому експерту Донецького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_18 провести огляд автомобіля АС-G Ф21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 25.09.2023, проведеного з 17 год. 10 хв. до 18 год. 05 хв. старшим слідчим Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Краматорську ОСОБА_12 , за участю судового експерта Донецького наукового-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_18 , в присутності понятих, об`єктом огляду є автомобіль АС-G Ф21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , на якому виявлено наявність фрагментів відшарування лакофарбового покриття зеленого кольору.

Модель шин, малюнок протектора, їх зношеність та пошкодження - шини надійно закріплені, розмір та марка покришних шин відповідає заводу виробника, а саме 185/75 R 16 С.

Тиск повітря в шинах - під відповідним тиском повітря.

Положення передніх коліс щодо транспортного засобу - надійно закріплені.

Стан рульового управління - не пошкоджено, елементи рульового управління знаходяться в штатних місцях установки і надійно закріплені.

Стан гальмівної системи - робочої: колісно гальмівні механізми значних механічних пошкоджень не зазнали; стояночної - зруйновані.

Стан освітлювальних, сигнальних приладів, вітрового і бокового скла автомобілів, дзеркал заднього огляду, ступінь їх забруднення, наявність та справність склоочисників - не пошкоджені, в наявності.

Положення перемикачів: габаритних вогнів, ближнього і дальнього світла, освітлення панелі приладів, склоочисників - в нейтральному положенні.

Положення важелів ручного гальма та переключення передач - в нейтральному положенні.

Згідно висновку експерта від 03.10.2023 № СЕ-19/105-23/3217-ІТ, за результатами проведеної експертизи слідує, що рульове управління і гальмівна система автомобіля АС-G Ф21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , у момент виникнення події ДТП могли знаходиться в працездатному стані і виконувати покладені на них функції. З технічної точки зору, непрацездатного стану вузлів та агрегатів автомобіля АС-G Ф21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , які могли вплинути на керованість та збереження курсової стійкості автомобіля в момент скоєння даної ДТП, не виявлено.

Згідно висновку експерта від 03.10.2023 № СЕ-19/105-23/3219-ІТ слідує, що за результатами проведеної судової транспортно-трасологічної експертизи слідує, що в момент первинного контакту, автомобіль УРАЛ 4320, в/н НОМЕР_4 , і автомобіль АС-G Ф21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , розташовувалися між собою таким чином, що передня ліва кутова частина автомобіля АС-G Ф21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , знаходилася напроти передньої центральної частини автомобіля УРАЛ 4320, в/н НОМЕР_4 .Розташування поздовжніх осей автомобіля АС-G Ф21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , і автомобіля УРАЛ 4320, в/н НОМЕР_4 , в момент їх первинного контакту становило кут близький до 195 о + 5 о (кут розвернуто відносно повздовжньої вісі автомобіля АС-G Ф21R22 АХY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , у напрямку проти годинникової стрілки), тобто транспортні засоби в момент первинного контактування розташовувалися між собою таким чином, що їх поздовжні осі знаходилися під кутом близьким до 195 о (з похибкою + 5 о).

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 02.07.2024 № 185 старшого солдата ОСОБА_7 , старшого механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків та виконує бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій: у вказаний район зосередження включити до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування «Старобільськ» з 01.07.2024.

Згідно висновку експерта від 02.09.2024 № СЕ-19/105-24/5874-ІТ за результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи слідує, що в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля УРАЛ-4320, в/н НОМЕР_4 , ОСОБА_7 повинен був обирати таку швидкість свого руху, щоб при впливі на органи керування транспортного засобу (гальмова система, рульове керування) він мав змогу безпечно керувати транспортним засобом та постійно контролювати напрям і траєкторію його руху в межах обраної смуги руху тобто повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля АС-G Ф21R22 АХY-1 реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_9 повинен був не перевищувати встановлені обмеження швидкості, а в момент виникнення небезпек для руху (в момент виїзду автомобіля УРАЛ-4320 на смугу зустрічного руху) повинен був вжити заходи до зниження швидкості аж до зупинки автомобіля, тобто він повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_4 ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, для виконання яких у нього були відсутні перешкоди технічного характеру. В Даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля АС-G Ф21R22 АХY-1 реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_9 рухаючись з допустимою для даних дорожніх умов швидкістю руху, та застосувавши гальмування, не мав технічної можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху. В даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_4 ОСОБА_7 , що не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, дії водія автомобіля АС-G Ф21R22 АХY-1 реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_9 у тому числі і ті, що не відповідали вимогам п.п. 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, не знаходилися.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий, син загиблого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , суду пояснив, що йому відомо, що його батько ОСОБА_9 загинув у ДТП. Винуватець ДТП - ОСОБА_7 . Претензій матеріального або морального характеру до ОСОБА_7 потерпілий не має. Просив не позбавляти обвинуваченого волі. Зазначив, що свій цивільний позов до військової частини підтримує.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зібрані у справі докази, а також надані під час допиту показання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , мала місце, вина обвинуваченого доведена повністю, оскільки досліджені в судовому засіданні зазначені вище докази отримані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, тобто є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи, а також узгоджуються з показаннями самого обвинуваченого.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, займає посаду старшого механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні - старший солдат, під час вчинення кримінального правопорушення виконував обов`язки військової служби, керував спеціальною машиною, паливозаправником АЦ-5.5-4320М на базі Урал-4320, шасі № НОМЕР_3 , цистерна № НОМЕР_9, військовий номер НОМЕР_4 , необережні дії ОСОБА_7 , що вразились у порушенні останнім п. 12.1 Правил дорожнього руху України, органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 415 КК України, а саме - порушення правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, згідно ч. 5 ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, вчиненим з необережності, та особи обвинуваченого, який має постійне місце проживання, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, займає посаду старшого механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , військове звання - старший солдат, згідно службової характеристики, за місцем несення служби характеризується позитивно, займаній посаді відповідає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, тобто має місці соціальні зв`язки за місцем мешкання, раніше не був судимий.

Крім того, суд також зважає на той факт, що потерпілий ОСОБА_5 , надаючи пояснення в судовому засіданні, не наполягав на суворому покаранні ОСОБА_7 , зазначив, що претензій до нього не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є повне визнання своєї вини обвинуваченим та щире каяття.

Обставин, або обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Стосовно того, що в момент, коли сталася ДТП, ОСОБА_7 перебував у стані наркотичного сп`яніння, в судовому засіданні прокурор зазначив, що вказана обставина є сумнівною та належним чином не підтверджується. Крім того, обвинувачений, який під час допиту заперечував факт перебування у стані сп`яніння на момент ДТП, у підтвердження своїх доводів надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 10.06.2023, складений КНП «ЦМЛ Піщанської Богоматері» Ізюмської міської ради. Згідно вказаного висновку, за результатом проведеного огляду у ОСОБА_7 10.06.2023 ознак сп`яніння не виявлено.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище обставини, суд вважає факт перебування ОСОБА_7 під час керування транспортним засобом в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди недоведеним та таким, що не впливає як обтяжуючий чинник на покарання обвинуваченого.

Підсумовуючи наведене, враховуючи наявність у справі пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, з огляду на встановлену під час судового розгляду вину обвинуваченого, наслідки скоєного кримінального правопорушення у вигляді смерті потерпілого, поведінку обвинуваченого, який свою провину визнав, щиро покаявся, має намір відшкодувати завдану своїми діями шкоду потерпілій стороні, зважаючи на те, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, за місцем несення служби характеризується позитивно, одружений, має сталі соціальні зв`язки за місцем мешкання, враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 має бути засуджений за ч. 1 ст. 415 КК України до покарання у виді службового обмеження на строк один рік, з відрахуванням із суми грошового забезпечення обвинуваченого в дохід держави 20 % (двадцяти) відсотків.

З урахуванням наведених вище обставин, на думку суду, зазначене покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_7 не застосовувались.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової транспортно-трасологічної експертизи за висновком № СЕ-19/105-23/3219-ІТ від 03.10.2023, судової автотехнічної експертизи за висновком № СЕ-19/105-24/5874-ІТ від 02.09.2024, на загальну суму 3705,84 грн (три тисячі сімсот п`ять гривень 84 копійки), суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого.

Стосовно заявлених в обвинувальному акті витрат на проведення судових експертиз технічного стану транспортного засобу за висновками № СЕ-19/105-23/3218-ІТ від 03.10.2023 на суму 1434,00 грн та № СЕ-19/105-23/3217-ІТ від 03.10.2023 на суму 1434,00 грн, стороною обвинувачення не було надано суду доказів у підтвердження зазначених витрат, а отже, вирішуючи питання про розподіл процесуальних витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, суд зазначені в обвинувальному акті суми витрат за висновками № СЕ-19/105-23/3218-ІТ від 03.10.2023 та № СЕ-19/105-23/3217-ІТ від 03.10.2023 до уваги не приймає.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи цивільний позов, поданий цивільним позивачем ОСОБА_16 , в інтересах якої діє представник, адвокат ОСОБА_20 , до військової частини НОМЕР_2 , третя особа - ОСОБА_7 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в порядку ст. 128 КПК України, суд встановив наступне.

Так, в обґрунтування поданого цивільного позову ОСОБА_16 зазначає, що згідно з висновком експерта № 335 (04) від 14.10.2024 року, проведеного за результатами транспортно-товарознавчого дослідження у Донецькому відділенні Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ІМ. ЗАСЛ. ПРОФ. М.С. БОКАРІУСА», враховуючи, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля AC-G A21R22 AXY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, вартість матеріального збитку станом на дату дорожньо-транспортної пригоди становить 528 414,43 грн. Викладене свідчить про те, що належний ОСОБА_16 транспортний засіб повністю знищено та відновленню не підлягає, оскільки відповідно до висновку експерта вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості аналогічного автомобіля. У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення був за кермом військового автотранспорту та при виконанні своїх військових обов`язків, як військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , матеріальну відповідальність у зв`язку з відшкодуванням шкоди власнику транспорту, який було пошкоджено джерелом підвищеної небезпеки, має нести саме військова частина НОМЕР_2 . Як вказувалось вище, завдана ОСОБА_16 загальна майнова шкоди з урахуванням знищеного транспортного засобу - автомобіля AC-G A21R22 AXY-1, реєстраційний номер НОМЕР_5 , а також витрат на проведення товаро-транспортного дослідження, становить 542 954,20 грн.

Обґрунтовуючи завдані ОСОБА_16 кримінальним правопорушенням моральні страждання, цивільний позивач просить врахувати, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та протиправних дій військовослужбовця було повністю знищено її майно - автомобіль, який, вона, в свою чергу, здавала в оренду для отримання доходу, який забезпечував певний рівень достатку та якості життя (підтверджується долученим до позову договором). Кримінальне правопорушення мало місце ще 10 червня 2023 року, тобто більше року ОСОБА_16 перебуває в стані, коли не має можливості використовувати належне їй майно, що свідчить про тривалий час немайнових втрат та неможливості їх відновлення належним чином, а отже, ці обставини суттєво знижують якість її життя і змушують ОСОБА_16 вживати додаткових заходів для відновлення достатнього життєвого рівня. Підсумовуючи викладене вище, з урахуванням вказаних характеру та обсягу страждань, які вона зазнала внаслідок знищення її майна, характеру немайнових втрат, їх тривалості та неможливості відновлення втраченого майна, тяжкості вимушених змін у її житті, дотримуючись принципів розумності, виваженості та справедливості, ОСОБА_16 вважає за можливе стягнути з військової частини НОМЕР_2 в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди 100 000 грн.

Таким чином, цивільний позивач ОСОБА_16 просить стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на свою користь в рахунок відшкодування майнової шкоди 542 954,20 грн. (п`ятсот сорок дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 20 коп.), а також просить стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_16 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, 100 000 грн.(сто тисяч гривень 00 коп.)

До цивільного позову позивачем додано:

-сканкопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 від 26.09.2014, згідно якого власником автомобіля марки АС, модель: АС-G A21R22 AXY-1, тип: загальний вантажний фургон малотонажний - В, д.н.з. НОМЕР_5 , є ОСОБА_16 ;

-сканкопію договору оренди транспортного засобу у фізичної особи від 23.12.2022, згідно якого ОСОБА_21 (Орендодавець) та ТОВ «Фреш Мікс» (Орендар) уклали договір про наступне. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування автомобіль марки: Газель, модель АС-G A21R22 AXY-1, загальний вантажний, фургон малотонажний, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 . Розмір орендної плати за цим Договором становить 500 грн, в т.ч. ПДВ на місяць. Орендар сплачує орендну плату шляхом виплати відповідної суми коштів з каси в такий строк: до 25 числа кожного місяця;

-висновок експерта № 335 (04) від 14.10.2024, за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження, яке проводилось Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. засл. пров. М.С. Бокаріуса», Донецьке відділення, згідно якого вартість матеріальних збитків, спричинена внаслідок пошкодження автомобіля загальний вантажний фургон малотонажний - В, марки АС, модель АС-G A21R22 AXY-1, реєстр.номер НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_12 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , при ДТП, яке мало місце 10 червня 2024 року у м. Слов`янську Донецької області, станом на 10.06.2024 становила 528414,43 грн;

-акт № 335 (04) здачі-приймання висновку експертного дослідження від 14.10.2024, згідно якого загальна вартість проведеної експертизи становить 14539,78 грн.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_16 та її представник, адвокат ОСОБА_20 , участь не брали, надіслали на адресу суду заяву з проханням розглядати кримінальне провадження без їх участі, наполягали на задоволенні заявлених позовних вимог.

Представник військової частини НОМЕР_2 в судовому засіданні не брав участь, будь-яких заяв або клопотань від цивільного відповідача на адресу суду не надходило, хоча військова частина повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду кримінального провадження.

Вивчивши мотиви цивільного позову та дослідивши додані до нього матеріали в співставленні з письмовими доказами кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та займає посаду старшого механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , в момент настання дорожньо-транспортної пригоди 10.06.2023, виконуючи обов`язки військової служби, керував спеціальною машиною, паливозаправником АЦ-5.5-4320М на базі Урал-4320, шасі № НОМЕР_3 , цистерна № НОМЕР_9, військовий номер НОМЕР_4 , яка належить військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналогічне зазначено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, а саме - не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки у зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму ВСУ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Також відповідні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Касаційного кримінального суду від 02 липня 2020 року у справі № 570/1531/17, відповідно до яких, враховуючи те, що військові частини володіють на праві оперативного управління закріпленим за ними військовим майном, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, вони несуть відповідальність, у тому числі згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Поряд з цим, в Постанові від 14.12.2021 року у справі 147/66/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди не застрахована. Велика Палата Верховного Суду вже висновувала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду. Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75), від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54) та 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31)).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, який діяв на момент виникнення правовідносин, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

З відкритих даних офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України судом з достовірністю встановлено, що станом на 10.06.2023 цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки АС, модель АС-G A21R22 AXY-1, реєстр.номер НОМЕР_5 , була застрахована у ПрАТ СК «ВУСО», поліс № 214101285, на відміну від цивільно-правової відповідальності, пов`язаної з експлуатацією транспортного засобу марки УРАЛ-4320, військовий номерний знак НОМЕР_4 , який належить військовій частині НОМЕР_2 , яка застрахована не була, а тому у відповідності до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV, який діяв на момент виникнення правовідносин, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем у цій справі має бути Моторне (транспортне) страхове бюро України, а на суму, яка перевищує ліміти - власник транспортного засобу марки УРАЛ-4320, військовий номерний знак НОМЕР_4 , тобто військова частина НОМЕР_2 .

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV, який діяв на момент виникнення правовідносин, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з висновку експерта № 335 (04) від 14.10.2024, за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження, яке проводилось внаслідок пошкодження автомобіля загальний вантажний фургон малотонажний - В, марки АС, модель АС-G A21R22 AXY-1, реєстр.номер НОМЕР_5 , враховуючи, що вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ (колісний транспортний засіб) на момент пошкодження, вартість матеріального збитку станом на дату дорожньо-транспортної пригоди становила 528414,43 грн.

Згідно постанови Правління Національного банку України від 30.05.2022 № 109 рррррррр«Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що діяла станом на 10.06.2023, з метою перегляду розміру страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін Правління Національного банку України постановило затвердити розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою, зокрема за шкоду, заподіяну майну потерпілих, - у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого.

Як зазначено в ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Враховуючи наведене, оскільки цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки УРАЛ-4320, військовий номерний знак НОМЕР_4 , який належить військовій частині НОМЕР_2 , застрахована не була, на підставі пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, який діяв на момент виникнення правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову ОСОБА_16 в частині стягнення на її користь з військової частини НОМЕР_2 майнової шкоди, а саме, зважаючи на встановлений розмір матеріальних збитків, які понесла цивільний позивач через фактичне знищення належного їй транспортного засобу марки АС, модель АС-G A21R22 AXY-1, реєстр.номер НОМЕР_5 , внаслідок ДТП, яка сталася 10.06.2023, стягненню із цивільного відповідача, військової частини НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_16 підлягає грошова сума в розмірі 382 954,20 грн, за вирахуванням розміру страхової суми (160 000,00 грн), про виплату якої власниця транспортного засобу має право звернутися до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Щодо позовних вимог ОСОБА_16 в частині стягнення з військової частини НОМЕР_2 моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно абзацу першого пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 Цивільного кодексу України, передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В цьому випадку цивільний позивач ОСОБА_16 , обґрунтовуючи завдану їй моральну шкоду, посилається на тяжкість вимушених змін, які стали причиною тривалих немайнових втрат та неможливості відновлення належного їй транспортного засобу, а також просить врахувати, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та протиправних дій військовослужбовця її автомобіль, який, вона, в свою чергу, здавала в оренду для отримання доходу, який забезпечував певний рівень достатку та якості життя, був повністю знищений. Більше року ОСОБА_16 перебуває в стані, коли не має можливості використовувати належне їй майно, що свідчить про тривалий час немайнових втрат та неможливості їх відновлення належним чином, а отже, ці обставини суттєво знижують якість її життя і змушують ОСОБА_16 вживати додаткових заходів для відновлення достатнього життєвого рівня.

Аналізуючи наведені позивачем доводи, суд дійшов наступного.

Згідно сканкопії договору оренди транспортного засобу у фізичної особи від 23.12.2022, ОСОБА_21 (Орендодавець) та ТОВ «Фреш Мікс» (Орендар) уклали договір про наступне. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування автомобіль марки: Газель, модель АС-G A21R22 AXY-1, загальний вантажний, фургон малотонажний, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 . Розмір орендної плати за цим Договором становить 500 грн, в т.ч. ПДВ на місяць. Орендар сплачує орендну плату шляхом виплати відповідної суми коштів з каси в такий строк: до 25 числа кожного місяця.

Так, оскільки тривалий час фактичним користувачем належного ОСОБА_16 автомобіля марки Газель, модель АС-G A21R22 AXY-1, д.н.з. НОМЕР_5 , на праві оренди було ТОВ «Фреш Мікс», а позивач, при цьому, отримувала орендну плату за користування її автомобілем, суд відхиляє доводи цивільного позивача щодо того, що відсутність можливості використовувати належне їй майно, зокрема автомобіль марки Газель, модель АС-G A21R22 AXY-1, д.н.з. НОМЕР_5 , спричинила їй тривалі немайнові втрати, адже в цьому випадку ОСОБА_16 , не отримуючи орендну плату за вказаний автомобіль, зазнала саме майнових (матеріальних) збитків.

Крім того, тяжкість вимушених змін, на які посилається у своєму позові ОСОБА_16 , їх характер, цивільним позивачем належним чином обґрунтовано не було, а отже, окрім матеріальних збитків, суд не може оцінити, яких саме тяжких змін зазнала цивільний позивач.

З огляду на викладене вище, виходячи із засад розумності та справедливості, у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, внаслідок якої був фактично знищений належний ОСОБА_16 транспортний засіб, що змусило останню докладати додаткових зусиль для забезпечення належного життєвого рівня та позбавило права отримувати законний прибуток від використання власного майна, враховуючи необережну форму вини обвинуваченого, суд оцінює спричинену цивільному позивачу ОСОБА_16 моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн.

Згідно статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, який діяв на момент виникнення правовідносин, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

В цьому випадку ОСОБА_16 не підпадає під ознаки потерпілої особи, не зазнавала ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, а отже, моральна шкода має відшкодовуватися безпосередньо військовою частиною НОМЕР_2 , адже право вимоги до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування моральної шкоди цивільний позивач не має.

Таким чином, заявлені позовні вимоги ОСОБА_16 до військової частини НОМЕР_2 , про відшкодування моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню, стягненню підлягає сума моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Окрім ОСОБА_16 , до військової частини НОМЕР_2 , третя особа - ОСОБА_7 , також звернувся потерпілий, син загиблого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , із цивільним позовом про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 посилається на те, що втрата батька завдала йому значної моральної шкоди.

ОСОБА_5 на момент загибелі батька перебував у неповнолітньому віці, 17 років. Батько для нього був прикладом та опорою. Смерть батька завдала ОСОБА_22 сильних моральних страждань. На межі набуття повноліття він втратив найбільш рідну людину, на допомогу, поради та підтримку якої завжди сподівався, вибудовуючи плани на майбутнє. Втрата батька змусила ОСОБА_22 змінити його спосіб життя, відобразилася на самопочутті та сприйняття навколишнього світу. Через необхідність догляду за дідом, ОСОБА_23 , ОСОБА_22 вимушений був відмовитись від планів навчання у місті Києві та залишився у місті Краматорську, став замкнутим та самотнім.

З моменту загибелі ОСОБА_9 , протягом, майже, 1,5 року ні ОСОБА_7 , ні командування військової частини НОМЕР_2 не вчинили жодної спроби поспілкуватися з ОСОБА_5 , вибачитись на вчинене або запропонувати будь- яку підтримку або допомогу. Позивач, попри свій вік, вимушений був самостійно вирішувати всі питання, пов`язані з похованням ОСОБА_9 та подальшим вшануванням пам`яті про нього.

Моральна шкода - це зумовлені моральними стражданнями втрати немайнового характеру. Страждання викликають певні зміни у житті особи: неможливість реалізації своїх звичок і бажань, погіршення стосунків у колективі, втрата роботи, втрата довіри близьких людей, тощо. Тому, встановлюючи факт такої шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя.

Саме суду на підставі наданих доказів надано право визначити розмір моральної шкоди, який при цьому повинен керуватися наступними принципами: умовна рівність втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей, поміркованості відповідності вимогам розважливості, розумності об`єктивного відображення дійсності, справедливості неупередженого ставлення до усіх учасників процесу.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд ураховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, змін усталеного способу життя та душевних переживань.

Із огляду на наведене, потерпілий, цивільний позивач, вважає, що визначення судом суми відшкодування за завдану йому моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн буде відповідати вимогам розважливості, розумності та справедливості.

За матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_7 на момент ДТП перебував на військовій службі у складі військової частини НОМЕР_2 . ДТП мало місце за участі автомобіля, який належить військовій частині НОМЕР_2 та яким керував ОСОБА_7 під час виконання обов`язків військової служби, а саме за вказівкою, з відома та дозволу командування військової частини, а отже тягар відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, згідно з положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України покладається на військову частину НОМЕР_2 .

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.

За приписами ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування такої шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Тлумачення частини 1 статті 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 355/1394/16-ц. Схожі за змістом висновки зроблені і у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 640/4185/15-ц, від 05.05.2018 у справі № 910/14685/17, від 21.08.2020 у справі № 905/1391/19.

Розмір відшкодування моральної шкоди, що присуджується, має кореспондувати глибині та силі страждань, які мав потерпілий у зв`язку із порушенням його прав, а також відповідати поведінці завдавача шкоди.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість наслідків, порушення нормального способу життя позивача, розмір суми відшкодування моральної шкоди у сумі 500 000,00 грн, який необхідно стягнути з військової частини НОМЕР_2 , є таким, що відповідає обставинам справи, засадам розумності та справедливості.

Стосовно позовних вимог про стягнення на користь потерпілого матеріальної шкоди, останній зазначив, що на момент загибелі батька ОСОБА_5 був неповнолітнім, 17 років, тому в організації похорон йому допомога його мати ОСОБА_24 . За послуги з організації поховання ОСОБА_9 (могила, поховання, послуга автокатафала, навантаження, доставка копачів, труна, хрест, табличка, покривало, свічки, рушники, вінки) вони 12.06.2023 заплатили на користь СКП «Ритуальна служба» (БРП № 1) грошові кошти у сумі 30 589,00 грн, згідно касового чеку ФН .

З огляду на вказані приписи закону та вимоги ст. 1172 ЦК України, майнова шкода у сумі 30 589,00 грн, завдана потерпілому/цивільному позивачу внаслідок ДТП з вини водія, який виконував обов`язки військової служби та керував автомобілем, який на відповідній правовій підставі належить військовій частині, відшкодовується останньою.

Посилаючись на викладене, потерпілий просить суд стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5 500 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_9 , та стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5 30 589,00 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої смертю ОСОБА_9 .

У підтвердження заявлених позовних вимог до позовної заяви потерпілим додано наступні документи:

-свідоцтво про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_17 від 12.04.2006, з якого вбачається, що батьками потерпілого є ОСОБА_9 та ОСОБА_25 ;

-копію фіскального чеку № ФН , згідно з яким 12.06.2023 потерпілою стороною було сплачено за послуги з поховання грошову суму 30 589,00 грн;

-договір № 80 про надання правничої допомоги від 07.11.2024, укладений між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 .

В судовому засіданні потерпілий та його представник поданий цивільний позов підтримали, просили його задовольнити

Представник цивільного відповідача, військової частини НОМЕР_2 , в судовому засіданні не брав участь, будь-яких заяв або повідомлень на адресу суду від військової частини не надходило, хоча військова частина повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду кримінального провадження.

Заслухавши думку потерпілої сторони, вивчивши додані до цивільного позову матеріали в сукупності з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зі змісту ст. 1201 ЦК України вбачається, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

У судовому засіданні встановлено, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у заподіянні смерті ОСОБА_9 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку вчинено джерелом підвищеної небезпеки, доведена повністю. Потерпілий ОСОБА_5 є сином загиблого ОСОБА_9 , а тому має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька.

В цьому випадку, як і за цивільним позовом ОСОБА_16 , належним відповідачем за цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди є військова частина НОМЕР_2 , оскільки саме військовій частині НОМЕР_2 належить транспортний засіб марки УРАЛ-4320, військовий номерний знак НОМЕР_4 , яким керував на момент ДТП обвинувачений ОСОБА_7 , який є також військовослужбовцем вказаної військової частини.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування потерпілому ОСОБА_5 завданої матеріальної шкоди, суд виходить з належного документального підтвердження понесених витрат на поховання, зокрема, як вбачається із фіскального чеку № ФН , 12.06.2023 потерпілою стороною було сплачено за послуги з поховання грошову суму 30 589,00 грн. Перелік послуг зазначений безпосередньо у фіскальному чеку.

Як вже зазначалось вище, відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, який діяв на момент виникнення правовідносин, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу марки УРАЛ-4320, військовий номерний знак НОМЕР_4 , застрахована не була, у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», № 1961-IV, який діяв на момент виникнення правовідносин, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем у цій справі має бути Моторне (транспортне) страхове бюро України, а на суму, яка перевищує ліміти - обвинувачений.

Згідно з п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, який діяв на момент виникнення правовідносин, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», на день настання страхового випадку встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 6 700 грн.

Отже, гарантований розмір страхового відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника складає 80400 гривень (6700 грн*12).

У даному випадку, потерпілий ОСОБА_5 заявив позов до військової частини НОМЕР_2 про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на поховання, на суму 30 589,00 грн, тобто в межах загального розміру такого відшкодування стосовно одного померлого, який складає 80 400 гривень.

В такому разі, оскільки належним відповідачем у межах ліміту страхового відшкодування у цій справі має бути Моторне (транспортне) страхове бюро України, заявлені потерпілим вимоги про стягнення з військової частини НОМЕР_2 матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на поховання, в сумі 30 589,00 грн, задоволенню не підлягають.

Однак, це не позбавляє потерпілого права звернутися до Моторного (транспортного) страхового бюро України з позовом про відшкодування зазначених вище понесених витрат у порядку цивільного судочинства.

При вирішення цивільного позову потерпілого в частині стягнення з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн суд враховує наступне.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її заподіяла, якщо шкода заподіяна каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з вимогами абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розглядаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з військової частини НОМЕР_2 на користь потерпілого суд, виходячи з позовної заяви та доданих документів, враховує, що загиблий був його батьком, внаслідок смерті якого ОСОБА_5 має сильні душевні страждання. Батько для потерпілого був прикладом та опорою та у зв`язку з його смертю останній втратив найбільш рідну людину, на допомогу, поради та підтримку якої завжди сподівався, вибудовуючи плани на майбутнє. Втрата батька змусила ОСОБА_26 , який на момент загибелі ОСОБА_9 ще не досяг повнолітнього віку, змінити його спосіб життя, відобразилася на самопочутті та сприйняття навколишнього світу.

Варто зауважити, що моральну шкоду, спричинену втратою близької людини, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки така шкода не має жодного матеріального критерію майнової оцінки. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, хоча у будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути співмірним нанесеній моральній шкоді.

Виходячи з наведених вище висновків, та розглядаючи заявлені потерпілим вимоги, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини дорожньо-транспортної події та необережну форму вини обвинуваченого, виходячи з принципу зваженості та справедливості, суд дійшов висновку про те, що вимоги потерпілого про стягнення з військової частини НОМЕР_2 в якості відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню на суму 300 000,00 грн, тобто частково.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, та призначити йому покарання у виді службового обмеження на строк 1 (один) рік, з відрахуванням із суми грошового забезпечення обвинуваченого в дохід держави 20 % (двадцяти) відсотків.

Строк відбування покарання рахувати з дня звернення вироку до виконання, згідно зі ст. 47 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2023 по справі № 202/11164/23, провадження № 1-кс/243/202/4808/2023, на транспорті засоби, вилучені 10.06.2023 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на:

-загальний вантажний фургон малотоннажний марки AG, модель AC-G A21R22 AXY-1, реєстраційний номер НОМЕР_18 , номер шасі - НОМЕР_19 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , виданого 26.09.2014 року Центром ДАІ 6301, на праві власності належить ОСОБА_16 , адреса: АДРЕСА_2 ;

-автомобіль УРАЛ-4320, військовий номерний знак НОМЕР_7 , згідно ухвали слідчого судді (або 2205 А9, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 08.05.2022 № 20 «Про введення в експлуатацію трофейної техніки та присвоєння номерного знаку»), номер шасі НОМЕР_3 , що на праві власності належить військовій частині НОМЕР_2 .

Речові докази, а саме:

- автомобіль марки УРАЛ-4320, військовий номерний знак НОМЕР_4 , який належить військовій частині НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання заступнику командира НОМЕР_20 стрілецького батальйону з озброєння - начальнику технічної частини військової частини НОМЕР_2 , капітану ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - залишити у власника, військової частини НОМЕР_2 ;

- загальний вантажний фургон малотоннажний марки AG, модель AC-G A21R22 AXY-1, реєстраційний номер НОМЕР_18 , номер шасі - НОМЕР_19 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , виданого 26.09.2014 року Центром ДАІ 6301, на праві власності належить ОСОБА_16 , та був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_19 , поміщений на майданчик за адресою: АДРЕСА_3 , - повернути власниці.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз, зокрема: судової транспортно-трасологічної експертизи за висновком № СЕ-19/105-23/3219-ІТ від 03.10.2023, судової автотехнічної експертизи за висновком № СЕ-19/105-24/5874-ІТ від 02.09.2024, - на загальну суму 3705,84 грн (три тисячі сімсот п`ять гривень 84 копійки).

Цивільний позов ОСОБА_16 , в інтересах якої діє представник, адвокат ОСОБА_20 , до військової частини НОМЕР_2 , третя особа - ОСОБА_7 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Стягнути з військової частини НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_21 , на користь ОСОБА_16 , РНОКПП НОМЕР_22 , в рахунок відшкодування:

-матеріальної шкоди - грошові кошти в сумі 382 954,20 грн (триста вісімдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 20 копійок);

-моральної шкоди - грошові кошти в сумі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні решти заявлених позовних вимог - відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , в інтересах якого діє представник, адвокат ОСОБА_6 , до військової частини НОМЕР_2 , третя особа - ОСОБА_7 , про відшкодування шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з військової частини НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_21 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_23 , в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 300 000,00 грн (триста тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні решти заявлених позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя ОСОБА_1