Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2022/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/840/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №286/2022/25 в межах кримінального провадження №0000160 від 05.05.2025 за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 28.11.2025,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_6 , на постанову слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 від 25.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000160 від 05.05.2025.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вище зазначену ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 28.11.2025 року у справі №286/2022/25 та постанову слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР No0000160 від 05.05.2025 року за ч.4 ст.185 КК України. При цьому, зазначає, що органом досудового розслідування вірно встановлено, що банківська картка покійного чоловіка потерпілої ОСОБА_7 , знаходилась у його матері ОСОБА_9 . На банківському рахунку НОМЕР_1 , до якого видана банківська картка № НОМЕР_2 на момент смерті ОСОБА_10 знаходилось приблизно 780 370,00 гривень. Таким чином, з 23.10.2023 (з дати відкриття спадщини) грошові кошти в рівних частинах, а саме по 390 185,00 гривень, належали ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Наголошує, що в діях ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , наявний склад злочину передбачений ч.4 ст.185 КК України, оскільки останні маючи доступ до банківської карти, значи що половина коштів після Смерті ОСОБА_10 належить його дружині ОСОБА_7 , та бажаючи позбавити її частини спадщини, незаконно зняли її частину у розмірі 390 185,00 гривень та розпорядились на власний розсуд грошовими коштами, що належали потерпілій ОСОБА_7 . Тобто, ОСОБА_9 могла розпоряджатися грошовими коштами її померлого сина лише в межах суми 390 185,00 гривень, що належали їй з моменті смерті сина на праві спадкування. При цьому, ОСОБА_11 взагалі не мала права розпоряджатися грошовими коштами ОСОБА_10 так як не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_10 . Зазначає, що оскаржувана ухвала, в порушення вимог ст. 110 КПК України, не містить обґрунтування мотивів прийнятого рішення, доказів, які це підтверджують (що вказані правовідносини є виключно цивільно-правовими), а також посилання на норми процесуального закону. Окрім того, залишилось поза увагою слідчого судді і показання надані ОСОБА_11 щодо того, що остання не знімала грошові кошти, а лише перевіряла баланс на картці, що суперечить матеріалам досудового розслідування (виписці по рахунку, фотознімкам з банкоматів). Також, не допитано і працівника відділення АТ КБ «Приватбанк» щодо обставин блокування чи не блокування рахунку померлого ОСОБА_10 після звернення його дружини ОСОБА_7 та надання свідоцтва про смерть; у разі якщо рахунок було заблоковано то яким чином, коли та в який спосіб було його розблоковано. Крім того, не встановлено яку суму грошових коштів після смерті покійного ОСОБА_10 знімала його мати ОСОБА_9 та яка сума грошових коштів була знята ОСОБА_11 , яка не є спадкоємцем. Звертає увагу, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_7 , поданою в її інтересах адвокатом ОСОБА_6 , взагалі не надано жодної оцінки доводам, викладеним в скарзі та доповненнях до неї, та законності рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Окрім того, наведене слідчим суддею обґрунтування того, що ОСОБА_10 повідомив матері та тітці пін-код та дозволив користуватися та розпоряджатися його грошовими коштами є припущеннями, не підтверджуються матеріалами досудового розслідування. ОСОБА_10 за час життя довіреності на ім`я його матері ОСОБА_9 та тітки ОСОБА_11 не видавав, підтверджень того, що було надано якесь усне розпорядження, матеріали не містять. Крім того, навіть якщо припустити, що покійний ОСОБА_10 висловлював думки щодо цього, то за законом матір покійного може претендувати виключно на половину грошових коштів у розмірі 390 185,00 грн. Разом з тим, ОСОБА_10 не склав заповіт за яким висловив свою волю, що все майно, яке буде належати йому на час його смерті, переходить у власність його матері та тітці. Також, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що «Аналогічні показання потерпіла в кримінальному провадженні ОСОБА_7 надала і в судовому засіданні», то потерпілу ОСОБА_10 не було допитано в судовому засіданні в якості свідка, а потерпіла надала лише усні пояснення в обґрунтування поданої скарги.

При цьому, прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_12 направлено до апеляційного суду заяву про розгляд провадження без участі представника прокуратури, з позицією в заперечення апеляційної скарги адвоката.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_6 в підтримку апеляційної скарги, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, дослідивши судове провадження №286/2022/25 та витребувані матеріали кримінального провадження №0000160 від 05.05.2025, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Норми ч.2 ст.9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з вимогами, передбаченими ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; ) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження, вказані вимоги процесуального закону дотримані.

Відмовляючи в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_7 , слідчий суддя керувався тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000160 від 05.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, проведено достатньо повно і об`єктивно, а прийняте за результатами перевірки рішення - постанова слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 від 25.09.2025, про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, відповідає вимогам ст.110 КПК України, є законним та вмотивованим, його зміст відповідає фактичним обставинам справи.

Так, в провадженні ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебувало кримінальне провадження №0000160 від 05.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відомості до ЄРДР внесені за фактом того, що 05.05.2025 до ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області надійшла ухвала слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 30.04.2025 №286/1545/25 щодо внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 , ЄО №3583 (а.к.п.1).

Згідно заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 09.04.2025 (а.к.п.6-7), ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, 31.10.2023 ОСОБА_7 звернулась у місцеве відділення AT КБ «Приватбанк» та повідомила про смерть чоловіка, надала копію свідоцтва про смерть. Зі слів працівника банку, рахунки було заблоковано. 12.01.2024 ОСОБА_7 до Овруцької державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка. 19.01.2024 заведено спадкову справу №32/2024. На запит нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори, AT КБ «Приватбанк» надало інформацію про відкриті рахунки та інформацію щодо розміру грошових коштів, наявних на рахунках, і згідно наданої відповіді, на одному з відкритих рахунків наявні грошові кошти у розмірі 12 286,26 гривень. Однак, зі слів покійного чоловіка ОСОБА_7 було відомо, що станом на жовтень 2023 на його рахунках відкритих в AT КБ «Приватбанк» знаходились грошові кошти в загальному розмірі приблизно 780 000,00 грн, що усно підтверджено працівниками відділення Приватбанк 31.10.2023. Таким чином, невстановленою особою за період після смерті чоловіка ОСОБА_7 (тобто, з проміжку часу з 31.10.2023 по 02.05.2024) було незаконно знято грошові кошти в розмірі приблизно 660 000,00 гривень.

При цьому, органом досудового розслідування під час розслідування цього провадження проведені відповідні слідчі дії на встановлення всіх обставин вище зазначеного провадження, та встановлено - що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 31.10.2023, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 в AT КБ «Приватбанк» відкриті рахунки: НОМЕР_5 , НОМЕР_1 , до якого видана банківська картка № НОМЕР_2 , рахунок НОМЕР_6 , до якого видана банківська картка № НОМЕР_7 .

Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_1 , до якого видана банківська картка № НОМЕР_2 станом на 18.10.2023 залишок грошових коштів становив 780370 грн. 00 коп. Станом на 07.11.2023 (день останньої транзакції) залишок грошових коштів становить 2 грн. 45 коп.. Таким чином, за період з 31.10.2023 по 07.11.2023 з рахунку НОМЕР_1 було знято 780125 грн. 00 коп.

Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_6 , до якого видана банківська картка № НОМЕР_7 станом на 28.10.2023 залишок грошових коштів становив 26992 грн. 26 коп. Станом на 06.11.2023 (день останньої транзакції) залишок грошових коштів становить 112336 грн. 26 коп.

Крім того, операції по картках №303551 та №601633 були зроблені особою жіночої статі, що підтверджуються виписками по картках № НОМЕР_7 ( НОМЕР_6 ) та № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), протоколом огляду предметів від 20.06.2025.

Листом Овруцької державної нотаріальної контори від 25.03.2025 №643/01-16 підтверджено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 Овруцькою державною нотаріальною конторою 19 січня 2024 року було заведено спадкову справу №32/2024 у зв`язку з подачею ОСОБА_7 - дружиною померлого заяви про прийняття спадщини за законом та заяви про прийняття спадщини за законом від матері померлого, ОСОБА_9 .

В свою чергу, будучи допитаною потерпіла ОСОБА_7 показала, що 23.10.2023 на війні загинув її чоловік - ОСОБА_13 , 1982 року народження. Від шлюбу в них дітей не було, так як ОСОБА_14 не міг мати дітей. Після поховання чоловіка 30.10.2023 року вона попросила свою свекруху - ОСОБА_9 , щоб вона віддала їй зарплатну картку чоловіка, так як картка перебувала в неї, тому що її свекрусі віддав ОСОБА_14 , так як він їй повідомив, що хоче назбирати грошей, а з нею він грошей не назбирає, тому що вона хотіла зробити огорожу в його будинку. Чоловік постійно зберігав грошові кошти у матері та коли пішов воювати, то з даного приводу між ними постійно виникали суперечки. Після отримання свідоцтва про смерть 30.10.2023 вона прийшла у відділення «Приват Банку» та заблокувала картку чоловіка та працівники банку їй повідомили, що на кратці перебувають грошові кошти в сумі 780000 грн, але сама картка перебувала у свекрухи та вказану картку вона їй не давала та повідомила, що в неї картки не має, хоча перед цим говорила, що картка в неї та вона також знає, що картка знаходилась саме в неї. В подальшому, приблизно в серпні 2024 року, вона звернулась до нотаріуса про розподіл спадщини між нею та її свекрухою та відповідно до рішення нотаріуса, свекрусі відходив житловий будинок в с. Черепин, а їй грошові кошти в сумі біля 120000 грн. Вона з вказаним рішенням згодна не була, так як на картці було більше грошових коштів. Вона знала що вказані кошти були зняті її свекрухою разом з її сестрою - ОСОБА_15 . Грошові кошти, які були на кратці чоловіка належать їй, так як про це напередодні вони домовились із свекрухою. Вона не подає своїх прав на розподіл будинку, а свекруха повертає їй банківську картку чоловіка. Чоловік зберігав гроші у матері, так як перша дружина його обкрадала. Також він говорив, що якщо він загине, то щоб свекруха віддала їй картку. Всі свої гроші, які він відкладав, він зберігав у матері. Її свекруха 30.10.2023 повідомила, що ОСОБА_14 їй сказав, щоб картку вона повернула після його смерті, а їй щоб залишився житловий будинок, на що вона погодилась. Вона вважає, що ОСОБА_16 емоційно діє на свекруху та налаштовує її проти неї. До смерті чоловіка з ОСОБА_15 вона знайома не була, так як чоловік не хотів з нею знайомити.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 від 08.08.20255 показала, що дійсно ОСОБА_10 є її племінником, який з 2022 року проходив службу в ЗСУ та приймав участь у бойових діях. Він залишив їй свою банківську картку для того, щоб вона при потреб користувалася нею, з метою лікування, якого вона потребує, що вона і робила.

ОСОБА_9 допитана в якості свідка 27.06.2025 підтвердила, що банківську картку дав їй її син - ОСОБА_14 .

Таким чином, в ході досудового розслідування було встановлено, що грошові кошти з картки ОСОБА_13 знімалися його матір`ю ОСОБА_9 та її рідною сестрою ОСОБА_11 та на момент зняття грошових коштів, картка ОСОБА_13 знаходилась в матері ОСОБА_9 , тому що він віддав банківську картку їй на зберігання, та останній були відомі реквізити картки та пін-код, а тому вона є його спадкоємницею, та в даному випадку вбачаються ознаки цивільно-правових відносин та відсутність факту скоєння крадіжки грошових коштів (таємного викрадення чужого майна).

Як результат, орган досудового розслідування прийшов до висновку, про встановлену відсутність в діях ОСОБА_9 (матері ОСОБА_10 ), як в діях ОСОБА_11 (тітка), складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

За результатами апеляційної перевірки матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 в оскарженій постанові про закриття кримінального провадження від 25.09.2025.

В свою чергу, на думку апеляційного суду, вирішуючи скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах ОСОБА_7 , слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального закону та прийшов до правильного висновку щодо відмови в задоволенні поданої скарги на постанову слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 cт.185 КК України, за відсутності в діях ОСОБА_9 (матері ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 (тітка) складу вище зазначеного кримінального правопорушення.

При цьому, за результатами апеляційної перевірки, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному провадженні у повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому законом процесуальному порядку докази, за результатами чого винесено обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження.

Посилання апелянта на не проведення слідчим всіх необхідних слідчих дій, не знайшли свого підтвердження як слідчим суддею під час розгляду скарги, так і в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді та постанови про закриття кримінального провадження.

Як вважає апеляційний суд, встановлення фактичних обставин подій у кримінальному провадженні №0000160 від 05.05.2025, як і належна оцінка доказів у цьому кримінальному провадженні, обумовили прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутності в діях ОСОБА_9 (матері ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 (тітка), складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Жодних належних доказів на спростування цих висновків стороною захисту апеляційному суду не надано.

В свою чергу, як вважає апеляційний суд, приймаючи рішення слідчий суддя повно та всебічно дослідив обставини закриття кримінального провадження та дав належну оцінку доказам, які були зібрані в ході досудового розслідування та дійшов правильних висновків про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що матір померлого ОСОБА_10 - ОСОБА_9 є його спадкоємницею за законом та має право на частину майна останнього. Крім того, свою банківську картку ОСОБА_10 особисто передав своїй матері - ОСОБА_9 (повідомивши пін-код, цим самим надав можливість користуватися банківською карткою і знімати гроші з його рахунку), а не дружині - ОСОБА_7 , за відсутності жодних доказів будь-яких договорів, у тому числі, відносно зберігання коштів, як і передання коштів своїй дружині за відповідних обставин.

За даних обставин, об`єктивних підстав стверджувати про те, що у матері ОСОБА_10 - ОСОБА_9 , яка має право на спадщину за законом, був наявний умисел на викрадення чужого майна не вбачається, фактично вона використовувала кошти свого сина з дозволу та відому останнього. В свою чергу, згідно встановлених обставин, відсутній і умисел на заволодіння чужим майном у тітки покійного ОСОБА_11 , яка також користувалась коштами покійного за його дозволу та дозволу ОСОБА_9 .

Як вважає апеляційний суд, фактично, в даному випадку об`єктивно вбачаються цивільно-правові відносини, які виникли між скаржником ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Апеляційні посилання скаржника у своїй більшості, об`єктивно не спростовують встановлені органом досудового розслідування фактичних обставин провадження та обґрунтованості прийнятої постанови слідчим про закриття кримінального провадження. При цьому, фактичні обставини знаходять своє підтвердження в самих матеріалах провадження.

Доводи та обставини викладені стороною захисту в її скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та у апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді щодо викладених обставин кримінального правопорушення, були належно перевірені слідчим у ході досудового розслідування, та слідчим суддею під час судового розгляду скарги потерпілої, спростовуються матеріалами судового та кримінального проваджень.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий належним чином мотивував своє рішення та, оцінивши усі зібрані докази, прийшов до обґрунтованих висновків про наявність підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст.284 КПК України для закриття кримінального провадження.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 28.11.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_6 , на постанову слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 від 25.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000160 від 05.05.2025, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :