Справа № 930/1640/25
Провадження № 1-кп/930/237/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 року м. Немирів

Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Немирові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 20.05.2025 року відносно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України ,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, систематично, протягом тривалого часу, а саме з вересня 2024 по травень 2025 року, умисно, систематично вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 за наступних обставин.

Так, 15.09.2024 близько 12:00 год., по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_5 , а саме ображав, виражався нецензурною лайкою в присутності дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Неправомірні дії ОСОБА_3 припинено працівниками поліції та складено відносно нього протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 25.09.2024, ОСОБА_3 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 .

Також, 07.10.2024 о 22:05 год., по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але не вчиняв реальних дій, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Неправомірні дії ОСОБА_3 припинено працівниками поліції та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 08.11.2024, ОСОБА_3 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 .

Після чого, 10.10.2024 о 22:00 год., по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Неправомірні дії ОСОБА_3 припинено працівниками поліції та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 21.10.2024, ОСОБА_3 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 .

Крім того, 14.10.2024 о 17:20 год., по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме не залишав місце проживання останньої на її вимогу та виражався нецензурною лайкою. Неправомірні дії ОСОБА_3 припинено працівниками поліції та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.10.2024, ОСОБА_3 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 .

Після чого, 18.10.2024 о 20:00 год., по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Неправомірні дії ОСОБА_3 припинено працівниками поліції та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 20.12.2024, ОСОБА_3 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 .

У подальшому, 19.12.2024 о 15:30 год., по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме виражався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Крім цього, ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дитини ОСОБА_7 а саме висловлювався в її адресу нецензурною лайкою. Неправомірні дії ОСОБА_3 припинено працівниками поліції та складено відносно нього протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.02.2025, ОСОБА_3 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Після чого, 12.04.2025 о 23:03 год., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме: виражався в її адресу нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Неправомірні дії ОСОБА_3 припинено працівниками поліції та складено відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Згідно постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.05.2025, ОСОБА_3 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 .

Однак, ОСОБА_3 будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти протиправні дії відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 .

Так, 19.05.2025 близько 15:30 год., ОСОБА_3 перебуваючи спільно із ОСОБА_5 в будинку по АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки, взяв у руку дитячу пластикову іграшку та умисно наніс один удар в ділянку обличчя ОСОБА_5 , а саме носу, спричинивши останній таким чином тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 20.05.2025 у ОСОБА_5 мало місце ушкодження у вигляді: поверхневої забійної рани в області спинки носа. Дане ушкодження виникло від дії тупого, твердого предмета, можливо, 19.05.2025 та відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи від 17.06.2025 у ОСОБА_5 є зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості, що виникли внаслідок впливу домашнього насильства. Ситуація, що досліджується у рамках кримінального провадження, є психотравмувальною для ОСОБА_5 ОСОБА_5 завдані моральні страждання. ОСОБА_5 спричинені моральні страждання за умов вчинення відносно неї психологічного насильства за 2024-2025 роки, що досліджуються у рамках кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У кримінальному провадженні № 0000136 від 20.05.2025, 09 липня 2025 року між потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України. Відповідно до змісту угоди про примирення істотними умовами укладення угоди є: обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального провадження; обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Підозрюваний ОСОБА_3 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у виді 2 років пробаційного нагляду та покладення на засудженого до пробаційного нагляду таких обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Застосувати відносно ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, а саме направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк два місяці. Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України, в обсязі обвинувачення визнав, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про примирення та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про примирення, зобов`язання. Угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. У вчиненому щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України, просить затвердити угоду, запевнила суд, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_4 , в судовому засіданні зауважив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, тож просить цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 , узгоджену в угоді міру покарання, стягнути процесуальні витрати.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що ОСОБА_3 , усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши думку сторін угоди та висновок прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст. 471 КПК України, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, - домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд приймає до уваги конкретні обставини скоєного, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, перебував на стацвійськовій експертизі у відділенні № 17 з 10.09.2004 р. по 06.10.2004 р., з діагнозом: «Наслідки закритої черепно-мозкової травми у вигляді вегето-судинної дистонії по гіпертонічному типу помірного ступеню, синдром акроангіоасфіксії». Даних щодо подальших звернень в закладі немає, за наркологічною допомогою в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія" не звертався, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченою ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги, що покарання обвинуваченому обрано з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, його особи та обставин, що впливають на призначення покарання, і за своїм видом та розміром є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, при узгодженні покарання у виді пробаційного нагляду сторони не вийшли за межі загальних засад призначення покарання, його виду і розміру, визначених санкцією ст. 126-1 КК України, суд приходить до висновку, про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами покарання у виді пробаційного нагляду із покладанням обов`язків.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що угода про примирення укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 може бути затверджена судом.

Враховуючи вимоги ст. 91-1 КК України до ОСОБА_3 також слід застосувати обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, а саме направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 15266,88 грн.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 374-376, 469, 473-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 09 липня 2025 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000136 від 20.05.2025

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід - направити для проходження програми для кривдників на строк два місяці.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової психологічної експертизи в сумі 15 266 гривень 88 копійок.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1