Провадження № 1-в/756/12/26
У Х В А Л А

14 січня 2026 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання ОСОБА_3 про часткове умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2025 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання про часткове умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Клопотання обґрунтовано тим, що його засуджено вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.09.2023, зміненого вироком Київського апеляційного суду від 03.04.2024, до покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.10.2025 звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.09.2023 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Оскільки його було засуджено до 3 років позбавлення права керування транспортними засобами, та станом на дату подання клопотання він відбув половину означеного строку, просить суд звільнити його від часткового відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник Вишгородського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та представник Київської міської прокуратури у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вивчивши клопотання та матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.09.2023 за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.04.2024 вирок Оболонського районного суду міста Києва від 26.09.2023 змінено в частині призначення покарання, вважаючи ОСОБА_3 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки з випробуванням якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. В решті вирок Оболонського районного суду міста Києва від 26.09.2023 залишено без змін.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.10.2025 звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання призначеного вироком Оболонського районного суду міста Києва від 26.09.2023 за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати серед іншого питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених зокрема п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Нормою ч. 1 ст. 81 КК України визначено, що особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім цього, відповідно до п. п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

У п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Враховуючи обставини вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, його особливо тяжкі наслідки, оскільки саме грубе порушення засудженим ПДР України, хоч і з необережності, але призвело до смерті людини, дійшов висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від призначеного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

За таких обставин клопотання ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 100, 170-174, 350, 369-372, 376, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про часткове умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя