КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

14.01.26 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 12.01.2026 р. про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000021 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано наступним. У провадженні слідчого відділення відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000021 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 11.01.2026 о 20:35 год. до відділення поліції № 2 Хмільницького РВИ РУПІЇ у Вінницькій області надійшло повідомлення від працівників батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП Вінницькій області інспектор взводу № 1 роти № 1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектор взводу № 1 роти № 1 сержанта поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та поліцейського взводу № 1 роти № 1 молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що під час реагування па повідомлення про бійку, по прибутті на місце події за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуваючи па території вказаного домоволодіння, вчиняли активний супротив (погрожуючи лопатою та сокирою) законним вимогам працівників поліції, щодо припинення їхніх протиправних дії, при цьому чітко усвідомлювали, що останні являються працівниками правоохоронного органу. В ході цього, ОСОБА_9 за підтримки ОСОБА_8 , з прямим умислом вчинили дії направленні на позбавлення їх життя у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків, умисно наніс декілька ударів лопатою по лівій частині тулуба га голови поліцейського ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю.

11.01.2026 в період часу з 22:10 год. по 22:55 год. з письмового дозволу власника будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , було проведено огляд території його домоволодіння. В ході проведення даного огляду, було виявлено та вилучено предмети, якими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 погрожували працівникам поліції та спричинили тілесні ушкодження поліцейському ОСОБА_5 , а саме: частина розламаної пластикової лопати з обламаним дерев`яним держаком в місці кріплення; дерев`яний держак з пластиковою ручкою чорного кольору, який обламаний у нижній частині; сокира з дерев`яним руків`ям.

12.01.2026 вищеописані виявлені та вилучені предмети, за допомогою яких ОСОБА_9 та ОСОБА_8 погрожували працівникам поліції та спричинили тілесні ушкодження поліцейському ОСОБА_5 , було визнано в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні, так як вони являється безпосереднім знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, містить па собі індивідуальні ознаки, які підлягають подальшому експертному дослідженню. Необхідність накладення арешту обґрунтовує тим, що арешт зазначених речових доказів, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу.

Просить слідчого суддю накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор, слідчий, власник майна, в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним про дату, час, місце розгляду клопотання. Прокурор та слідчий надав заяву, згідно якої підтримуюь доводи клопотання, просять провести розгляд справи без його участі. Інші учасники заперечень за клопотанням не висловили. Слідчий суддя вважає можливим розгляд справи за відсутністю вказаних осіб, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України та, враховуючи, що у слідчого судді є достатні дані вважати, що суб`єкт подачі клопотання підтримує його доводи.

Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, встановив наступне.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000021 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України.

11.01.2026 в період часу з 22:10 год. по 22:55 год. з письмового дозволу власника будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , було проведено огляд території його домоволодіння. В ході проведення даного огляду, було виявлено та вилучено предмети, які є можливим знаряддям кримінального правопорушення, а саме: частина розламаної пластикової лопати з обламаним дерев`яним держаком в місці кріплення; дерев`яний держак з пластиковою ручкою чорного кольору, який обламаний у нижній частині; сокира з дерев`яним руків`ям. Вказані предмети належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

12.01. 2026 року вищеописані вилучені об`єкти на підставі ст. ст. 98, 110 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження визнані в якості речового доказу постановою слідчого.

Слідчим суддею перевірені повноваження слідчих та прокурорів у даному кримінальному провадженню, відповідні постанови долучені до матеріалів справи.

Щодо зазначеного у клопотанні слідчого майна, слідчим належним чином розкрито, яке відношення зазначене майно має саме до цього кримінального провадження та є можливим знаряддям кримінального правопорушення, у зв`язку з чим процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна, як речового доказу є визначеним відповідно до вимог ст.98 КПК України, оскільки постановою слідчого його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У разі надання можливості власникам майна розпоряджатися, відчужувати та користуватися вказаним майном (або лише користуватися), вказане майно, з огляду на те, що вказане пакування, може бути знищено, зіпсовано або перетворено. Отже, слідчим доведено ризики, визначені у абзаці 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, вказаного у клопотанні.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадженняю

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Вказаний висновок слідчого судді співвідноситься з обставинами кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню. Суд визначає способ арешту майна з урахуванням обставин провадження, що буде достатнім для забезпечення збереження речових доказів по вказаному провадженню. Отже, необхідно накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні, позбавивши власників права на відчуження, розпорядження вказаним майном до скасування у встановленому КПК України порядку.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 12.01.2026 р. про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000021 від 12.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження на майно, а сааме: частину розламаної пластикової лопати з обламаним дерев`яним держаком в місці кріплення; дерев`яний держак з пластиковою ручкою чорного кольору, який обламаний у нижній частині; сокиру з дерев`яним руків`ям, власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1