УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 757/34342/25-к

провадження №51-3554впс25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянула клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0001063 (справа № 757/34342/25-к) стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів і

встановила:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення згаданого провадження з Печерського районного суду м. Києва до Рівненського міського суду Рівненської області.

Суть доводів у зверненні зводиться до того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001063 стосовно ОСОБА_6 надійшов до Печерського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності. На переконання захисника, відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК розгляд справи має здійснювати Рівненський міський суд Рівненської області, оскільки в межах юрисдикції цього суду було виявлено більш тяжке кримінальне правопорушення. Зазначає, що хоча місце вчинення злочинів не встановлено, саме в помешканні ОСОБА_6 на АДРЕСА_1 під час обшуку були вилучені кошти і за цією адресою той заповнював декларацію. З урахуванням наведеного та значної завантаженості Печерського районного суду м. Києва, автор клопотання вважає, що справа має бути скерована до вказаного місцевого суду м. Рівного.

На клопотання прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 подав заперечення, в яких наводить аргументи щодо необґрунтованості позиції сторони захисту.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання, заяв про відкладення розгляду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, перевіривши доводи, наведені в клопотанні, дослідивши додані до нього матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.

За положеннями ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 вказаного Кодексу кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що це провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

У частині 1 ст. 32 КПК установлено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Цих правил у провадженні № 0001063 при його направленні до Печерського районного суду м. Києва не було порушено.

Як убачається з наявних у Верховному Суді даних, до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 3685 (у редакції закону від 31 жовтня 2019 року), ч. 2 ст. 3662 Кримінального кодексу України (далі - КК). Судовий розгляд справи не розпочато.

За змістом інформації зазначеного місцевого суду й надісланої копії обвинувального акта, більш тяжким злочином з інкримінованих ОСОБА_6 є передбачений ст. 3685 КК. Відповідно до сформульованого в процесуальному документі висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, останній, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у невстановленому досудовим розслідуванням місці набув активів, вартість яких більше ніж на 6500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи. Обвинувальний акт не містить достатньої деталізації для визначення місця вчинення вказаного кримінального правопорушення в межах територіальної юрисдикції конкретного суду першої інстанції.

Водночас згаданий акт було складено 22 липня 2025 року слідчим відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань і затверджено прокурором 2 відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора за адресою: вул. Князів Острозьких, 8, м. Київ, що в межах юрисдикції Печерського районного суду.

Таким чином, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 32 КПК, кримінальне провадження № 0001063 стосовно ОСОБА_6 має здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, тобто Печерський районний суд м. Києва.

З огляду на викладене, доводи в клопотанні про те, що кримінальне провадження № 0001063 надійшло до вказаного суду з порушенням правил територіальної підсудності, є непереконливими та їх не можна визнати прийнятними.

Щодо посилання захисника на значну завантаженість Печерського районного суду м. Києва, то ця обставина в контексті приписів ст. 34 КПК не є підставою для передачі справи на розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області.

Отже, клопотання захисника ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів

постановила:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 0001063 (справа № 757/34342/25-к) стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3