Справа № 175/450/26
Провадження № 1-кс/175/209/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2026 р. с-ще Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора від 31.03.2023 рокупро закриття кримінального провадження № 0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора від 31.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В обґрунтуванні скарги зазначено про те, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Донецькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 03.02.2023 року, приблизно о 01.00 год, водій, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 (водій-електрик) солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "Nissan X-Trail", реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись проспектом Перемоги міста Добропілля, проїжджаючи ділянку автодороги біля будинку №13 проспекту Перемоги, в порушення вимог п.п. 2.9. "а", 12.1 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, не маючи перешкод технічного характеру, маючи реальну та об`єктивну можливість здійснювати рух своєю смугою руху з безпечною швидкістю, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу марки "Nissan X-Trail", реєстраційний номер НОМЕР_2 , щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого не впорався з керуванням втратив курсову стійкість транспортного засобу, що призвело до зміни його напрямку руху, некерованості та виїзду за межі проїжджої частини на праве узбіччя, де відбулось зіткнення автомобіля з придорожнім деревом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на місці події загинув пасажир автомобіля "Nissan X-Trail", реєстраційний номер НОМЕР_3 . 69, військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 (електрик -моторист) солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та травмовано пасажира автомобіля "Nissan X-Trail", реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 . Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 2.9., 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_5 та травмування ОСОБА_6 31.03.2023 року старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000079 від 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з смертю ОСОБА_4 , тобто особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з смертю. 3 матеріалів кримінального провадження вбачається, що 31.03.2023 року (в день винесення постанови про закриття кримінального провадження) прокурор ОСОБА_8 надіслав ОСОБА_9 , яка є дружиною померлого ОСОБА_4 , повідомлення про право заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. Як зазначено в постанові про закриття кримінального провадження від 31.03.2023 року ОСОБА_10 відмовилась заявляти клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України та не вимагає застосування реабілітуючих підстав щодо померлого. Водночас матеріали кримінального провадження не містять доказів відмови дружини, померлого ОСОБА_4 . ОСОБА_10 заявляти клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження та вимагати застосування реабілітуючих підстав щодо померлого. Зважаючи на те, що постанова про закриття кримінального проваджения винесена в м. Дніпро 31.03.2023 року, тобто в день скерування ОСОБА_10 , яка проживає у с. Коростів, Стрийського р-н., Львівської обл., повідомлення про право заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження сумнівним є спосіб належного інформування. Інших осіб, з кола членів сім`ї померлого ОСОБА_4 , про факт закриття кримінального провадження не інформували. Тож скаржник, як матір загиблого військовослужбовця, не погоджуючись із фактом про закриття кримінального провадження №0000079 від 03.02.2023 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, з огляду на відсутність проведеного всебічного та повного дослідження усіх обставин, вважаю необхідним подати скаргу в порядку п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України. Тому у зв`язку з вищеперерахованими обставинами скаржник звернувся до суду.

Також від ОСОБА_3 надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому вона просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк на звернення до суду для оскарження постанови старшого прокурора групи прокурорів від 31.03.2023 року у кримінальному провадженні про закриття кримінального провадження №0000079, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України. В обгрунтування клопотання зазначає, що зазначену постанову про закриття кримінального провадження від 31.03.2023 року вона як матір загиблого військовослужбовця не отримувала, постанову отримувала його дружина, а вона його матір змогла ознайомитися з постановою від 31.03.2023 року тільки 22.01.2026 року, коли її захисник отримав відповідь на адвокатський запит.

У судове засідання скаржник не з`явилася, була повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, доходить наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів скарги постанова прокурора про закриття кримінального провадження № 0000079 від 31.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України була винесена майже три роки тому.

Разом зі скаргою на постанову прокурора про закриття кримінального провадження № 0000079 від 31.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України скаржник подала клопотання про поновлення строку на її оскарження, мотивуючи це тим, що вона змогла ознайомитися з постановою від 31.03.2023 року тільки 22.01.2026 року, коли її захисник отримав відповідь на адвокатський запит.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого скаржником клопотання про поновлення строку на звернення до суду із скаргою суд виходить з такого.

Відповідно до положень ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням наведеного слід зазначити, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню.

Також суд звертає увагу, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Оцінюючи наведені скаржником в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови прокурора про закриття кримінального провадження від 31.03.2023 року причини пропуску строку на звернення до суду із скаргою на предмет їх поважності слідчий суддя вважає, що вказані скаржником обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку.

Зі змісту скарги та матеріалів вбачається, що 31.03.2023 року прокурор ОСОБА_7 надіслав ОСОБА_9 , яка є дружиною померлого ОСОБА_4 , повідомлення про право заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого, дружина відмовилась заявляти таке клопотання.

У клопотанні про поновлення строку скаржник посилається на те, що вона змогла ознайомитися з постановою від 31.03.2023 року тільки 22.01.2026 року, коли її захисник отримав відповідь на адвокатський запит, тобто майже через три роки.

З часу винесення оскаржуваної постанови та отримання її стороною пройшло багато часу, майже три роки, що певною мірою вказує на незацікавленість скаржника в її оскарженні в судовому порядку.

Крім того, скаржник не наводить доводів стосовно того, що знаючи про існування постанови про закриття кримінального провадження від 31.03.2023 року вона майже три роки не зверталася за отриманням її копії, а як вбачається з матеріалів справи адвокат ОСОБА_11 , який діяв в інтересах ОСОБА_3 , звернувся із запитом на отримання копії постанови по закриття кримінального провадження від 31.03.2026 року тільки 17.01.2026 року, після постановлення ухвали слідчим суддею Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2026 року про повернення скарги ОСОБА_3 від 09.01.2026 року на постанову про закриття кримінального провадження від 31.03.2023 року, у зв`язку з тим, що матеріали скарги не містили клопотання про поновлення строку.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що в заявленому скаржником клопотанні про поновлення строку не наведено достатніх та переконливих доказів поважності пропуску строку на оскарження постанови прокурора від 31.03.2023 року про закриття кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у Рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Рішення слідчого судді про необхідність повернення скарги за наведеної підстави також ґрунтується на принципі «юридичної визначеності», згідно якого, як про це зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 29.10.1999 у справі Брумареску проти Румунії, від 19.02.2009 у справі Христов проти України остаточне рішення, що набрало законної сили (постанова слідчого вважається законною, оскільки її не було протягом більше ніж року скасовано постановою вищого прокурора або ухвалою слідчого судді), не може ставиться під сумнів. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду рішення лише з однією метою домагатися повторно розгляду справи та винесення нового рішення. У даному випадку контрольну функцію суду не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмету спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомій непереборні обставини (до речі, про які скаржник взагалі не згадував у поданій скарзі).

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що скаргу слід повернути скаржнику, оскільки така подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою ст.304 КПК України, а підстав для його поновлення слідчий суддя за клопотанням особи не знайшов.

Керуючись ст.ст. 303,304 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови прокурора від 31.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора від 31.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1