УХВАЛА

про накладення арешту на майно

17 вересня 2025 рокуСправа № 495/7159/25
Номер провадження 1-кс/495/1904/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 15.09.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001280 від 15.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 16.09.2025 надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 15.09.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001280 від 15.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 15.09.2025 року приблизно о 13.00 годині, водій автомобіля марки Toyota Carina E р.н НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи та рухаючись по вулиці Олімпійська в місті Білгород-Дністровський, Одеської області, здійснюючи поворіт на ліво на вулицю Українська, не надав в перевагу в русі, біля будинку №49 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину з права на ліво по нерегульованому пішохідному переході у відношенні руху автомобіля, внаслідок ДТП остання отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом шийки лівої плечової кістки зі зміщенням, доставлена до Б-Дністровської міської лікарні.

Під час огляду місця події вулиці Українська в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, вилучено:

- документи: - свідоцтво про реєстрацію на ТЗ НОМЕР_2 , водійське посвідчення НОМЕР_3 упаковано до паперового конверту №1.

- автомобіль марки Toyota Carina E реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 ., який доставлений на територію спец майданчика в селі Салгани, вул. Шабська 22, на зберігання у незмінному стані для огляду судовим експертом.

Враховуючи викладене з метою фіксації та проведення з вказаним транспортним засобом авто технічної експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічну експертизу, необхідно надати безперешкодний доступ судовому експерту ОНДІСЕ для їх огляду.

У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність надання зазначених транспортних засобів для огляду судовому експерту та необхідність зберігання на майданчику без доступу сторонніх осіб.

В арешті зазначеного автомобіля за ухвалою слідчого судді в обмеженні права на відчуження, щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що є доказом злочину а також з метою в подальшого забезпечення цивільного позову.

У судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений.

Слідчий , прокурор у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься заява в якій слідчий просить розгляд клопотання здійснювати у її відстуність.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно з матеріалами провадження вбачається, що під час огляду місця події вулиці Українська в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, вилучено:

- документи: - свідоцтво про реєстрацію на ТЗ НОМЕР_2 , водійське посвідчення НОМЕР_3 упаковано до паперового конверту №1.

- автомобіль марки Toyota Carina E реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 ., який доставлений на територію спец майданчика в селі Салгани, вул. Шабська 22, на зберігання у незмінному стані для огляду судовим експертом.

Постановою старшого слідчого від 16.09.2025 вилучені в ході огляду місця події автомобіль та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Збереження речового доказу у незмінному стані є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Наведені слідчим мотиви арешту є виправданим втручанням у право власності особи з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно, особливо коли мова йде про обмеження прав особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 7 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

З аналізу статті 100 КПК України вбачається, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення долі речових доказів на стадії досудового розслідування, зокрема визначення місця їх зберігання.

Згідно із частиною дев`ятою статті 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що місце зберігання речових доказів на даній стадії повинно бути вирішено слідчим, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт з забороною права відчуження та користування на наступне майно:

- автомобіль марки Toyota Carina E реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 .

Визначення місця зберігання речового доказу покласти на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність.

На підставі частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня постановлення.

Повний текст ухвали складено 17.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1