У Х В А Л А

Справа № 183/13060/25

№ 1-кс/183/2112/25

24 грудня 2025 року м.Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001629 від 22.12.2025 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зі слів має чотирьох неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України

В С Т А Н О В И В:

Згідно поданого клопотання слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що 22 грудня 2025 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої із співмешканкою ОСОБА_7 та знайомим ОСОБА_8 .. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на фоні ревнощів, що виникли під час спілкування, під час якого ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 вийти до приміщення під`їзду. На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився та перебуваючи в приміщенні під`їзду конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 продовжився. В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 ..

Реалізуючи вказаний умисел,22 грудня 2025 року, приблизно о 14 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні під`їзду на 3 поверху за адресою: АДРЕСА_3 , наблизився до ОСОБА_8 , дістав з правої кишені куртки ніж тадіючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті останнього, завдав 1 удар лезом ножа знизу вверх в область життєво-важливого органу - шиї, справа ОСОБА_8 , спричинивши йому тілесні ушкодження у виді колото-різаних проникаючих ран шиї, різаної рани правого плеча, геморагічний шок.

Вважаючи, що ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та настання смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 було надано своєчасну невідкладну медичну допомогу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З метою запобігання переліченим ризикам, прокурор та слідчий просять застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків зазначених в п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказані в клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Повідомив, що не мав наміру на вбивство.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання, вказав, що підозрюваний співпрацює зі слідством, не має наміру переховуватися. Існування ризиків слідчим та прокурором не доведено. Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу. Доводи сторони обвинувачення про існування ризику впливати на свідків є безпідставними, оскільки ОСОБА_5 не заперечує обставин скоєного, а лише не погоджується з правовою кваліфікацією його дій. Просив застосувати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Так, під час судового розгляду встановлено, що у провадженні Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001629 від 22.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

22.12.2025 о 19.00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115КК України

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.

При розгляді письмових доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру у скоєнні кримінальних правопорушень обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. Зі слів ОСОБА_5 він є батьком чотирьох неповнолітніх дітей, проте роки їх народження не пам`ятає, тому наявність дітей не свідчить про існування міцних соціальних зв`язків.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, усвідомлює, що у разі визнання його судом винуватим у вчиненні вказаного злочину його може буде засуджено судом до позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, тому існує можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_5 співпрацює зі слідством та визнає обставини скоєного, не спростовує вищенаведені висновки.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 мешкає в одному населеному пункті з потерпілим ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_7 , а тому підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, матиме реальну можливість впливати на свідка та потерпілого. Ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, 01.10.2024 звільнений з місць позбавлення волі. Разом з тим, ОСОБА_5 на даний час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи. Вказані обставини свідчать про існування ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень у разі перебування його на волі.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 КПК України, слідчий суддя вважає, що запобігти зазначеним ризикам за допомогою більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважаю, що підозрюваному не слід визначати заставу згідно з ч.4 ст.183 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється, спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193,194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 лютого 2026 року включно.

Строк дії ухвали - до 13 лютого 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 25 грудня 2025 року о 09:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1