ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/4088/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/996/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала слідчого судді
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою засудженого ОСОБА_6 про вжиття заходів безпеки в поряду ст. 206 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 є засудженим вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09.03.2021 за п.п.1.4 ч. 2 ст. 115 КК України та відбуває покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», тобто не перебуває під вартою, як заходу забезпечення кримінального провадження, а тому розгляд питання застосування заходів безпеки в порядку ст.206 КПК України, не входить до компетенції слідчого судді, оскільки ОСОБА_6 не є особою, яка має право на подачу скарги у порядку, передбаченому ст. 206 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, зобов`язати суд першої інстанції розглянути скаргу по суті, зобов`язати органи прокуратури/ДБР надати належну правову оцінку викладеним у скарзі фактам, а адміністрацію ДУ «Темнівської виправної колонії №100» не перешкоджати його праву на звернення до суду та органів влади.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що подана до суду першої інстанції скарга стосувалась фактів порушення його прав людини в умовах виконання покарання.

Зазначив, що відповідно до ст. 206 КПК України, вказані обставини вимагають судового реагування. Слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за його скаргою, не дослідивши зміст та фактичні обставини скарги, наявність реальної загрози життю та здоров`ю, наявність заяв до ДБР, прокуратури, Уповноваженого ВРУ.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що з 21.04.2025 року по 23.06.2025 року перебував у голодуванні, у зв`язку з чим його фізичний стан погіршився, з 23.06.2025 року по 25.06.2025 року він перебував у медичній частині і не мав можливості належним чином оформити та подати апеляційну скаргу у межах процесуального строку.

Позиції учасників апеляційного провадження

Заявник, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання не з`явився, заяв чи клопотань про перенесення судового засідання не надав.

Тому апеляційний розгляд проведено за його відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.ч.1,6 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

За змістом цих норм закону повноваження на застосування слідчим суддею положень ст. 206 КПК України розповсюджується лише на підозрюваних та обвинувачених, які на сумнівних підставах позбавлені свободи і є дані про застосування насильства під час затримання або тримання під вартою (як запобіжний захід) в державній установі. Проте, ці норми закону не надають повноважень слідчому судді на розгляд в порядку, передбаченому ст.206 КПК України, скарг осіб, які мають статус засуджених осіб, відбувають покарання за вироком суду, який набрав законної сили після перегляду апеляційною та касаційною інстанцією.

Таким чином, зазначені вимоги стосуються виключно осіб, які тримаються під вартою, тобто до набрання відносно них законної сили вироком.

Як вбачається з матеріалів заяви, засуджений ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із заявою, в порядку ст.206 КПК України, в якій повідомляє про порушення його прав людини, вчинення катування та замаху на його життя.

Однак, відповідно до положень Закону України «Про попереднє ув`язнення», підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 Кримінального процесуального кодексу України.

Установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже зі змісту цих положень закону слідує, що згідно із законодавством слідчий суддя може вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або яка тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_6 засуджений вироком Артемівського місьрайонного суду Донецької області від 09.03.2021 року за п.п.1.4 ч. 2 ст. 115 КК України, до довічного позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», тобто кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 вже завершене.

З огляду на таке, заява засудженого ОСОБА_6 від 26.05.2025 року не може розцінюватися як скарга подана в порядку, передбаченому ст.206 КПК України, оскільки ОСОБА_6 на момент звернення до слідчого судді вже відбував покарання за вироком суду, а отже він не є особою, яка перебуває під вартою і, відповідно, особою, яка може звертатись до слідчого судді із зверненням про вжиття заходів безпеки в порядку ст.206 КПК України.

За таких обставин, підстави для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Клопотання заявника ОСОБА_6 задовольнити.

Поновити строк заявника ОСОБА_6 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2025 року про застосування заходів безпеки в порядку ст.206 КПК України.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про застосування заходів безпеки в порядку ст.206 КПК України залишити без змін, а апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: