Справа № 574/196/24
Провадження № 1-кп/574/33/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000120 від 01.03.2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Черепівка, Буринського району, Сумської області, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3 групи з дитинства, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

29.02.2024 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля хвіртки господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесної сварки зі своєю бабусею ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до останньої, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс їй один удар ногою в область правої ноги вище коліна, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді синця правого стегна в середній треті та нижній треті, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив, що 29.02.2024 року близько 15 год. 00 хв. він, перебуваючи на подвір`ї господарства, розташованого по АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю бабусею ОСОБА_5 , з якою разом проживає за вказаною адресою, наніс їй один удар ногою в область правої ноги вище коліна, розуміючи при цьому, що вчиняє протиправні дії та може завдати тілесні ушкодження.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і сторонами кримінального провадження не оспорюються.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом було з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження змісту цих обставин, не встановлено сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в описовій частині вироку, доведеною повністю та його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими так і іншими особами.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України належить до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, не працює, є особою з інвалідністю 3 групи з дитинства, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

За таких обставин, а також з урахуванням особи винного, характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, позиції потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити передбачене Законом покарання у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.

Згідно з ч.3 ст.91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників на строк 1 місяць.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі п. 5 ч. 1ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_3 програми для кривдників та контроль за виконанням програми для кривдників останнім покласти на Буринську міську раду.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1