Справа № 526/2757/25
Провадження № 1-кп/526/491/2025
В И Р О К

іменем України

30 вересня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000398 від 21.07.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, громадянина України, раніше судимого: 21.08.2025 Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

де сторонами є: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

20 липня 2025 року о 22 годині ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прибув до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , та на подвір`ї якого ОСОБА_7 залишив на тимчасове зберігання мотоцикл марки «SPARK», моделі «SP125C-2C», без реєстраційного номера, номер рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 через незамкнену хвіртку проник на територію вказаного домоволодіння, де, діючи умисно, таємно, повторно, не маючи права володіння і користування мотоциклом «SPARK», моделі «SP125C-2C», без реєстраційного номера, номер рами НОМЕР_1 , вартістю 20343,79 грн., з метою його використання у власних потребах, вивів даний транспортний засіб з території цього домоволодіння на вулицю та, з метою конспірації своїх дій, відвів на значну відстань, де за допомогою відповідної встановленої кнопки запустив двигун і поїхав кататися по вулицях с. Велике Миргородського району Полтавської області, тим самим в супереч волі власника ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.

В результаті незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом протиправними діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на суму 20343,79 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав беззастережно та підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також, судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Згідно зі ст. 65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоєно кримінальне правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Враховуючи його вік та стан здоров`я, обвинувачений за місцем проживання характеризується з задовільного боку, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Враховуючи, що вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 21.08.2025 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до трьох років позбавлення волі та звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, а за даним вироком він засуджується за кримінальне правопорушення, вчинене до постановлення попереднього вироку, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

При цьому, в постанові ОП ККС ВС від 23.09.2019 (справа № 199/1496/17) зроблено правовий висновок, що кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З врахуванням викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, та оцінюючи поведінку ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що ступінь його небезпечності для суспільства не перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд дійшов до висновку про призначення покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції статті з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде в повній мірі відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення експертиз від 16.08.2025 № СЕ-19/117-25/17255-АВ у загальному розмірі 3565,60 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 21.08.2025, більш суворим, призначеного даним вироком, остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи від 16.08.2025 № СЕ-19/117-25/17255-АВ у загальному розмірі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 копійок.

Речові докази по провадженню

мотоцикл марки «SPARK», моделі «SP125C-2C», без реєстраційного номера, номер рами НОМЕР_1 , та частини від механізму запалення мотоцикла, який переданий під розписку ОСОБА_5 залишити останній,

змиви з правої та лівої ручок керма мотоцикла, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВнП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити,

мобільний телефон марки «іРhone 7», чорного кольору, який переданий під розписку ОСОБА_3 залишити останньому,

ДВД-диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000398,

відомості про особу та речові докази, які долучені прокурором, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1