Номер провадження1-кс/205/2387/25
УХВАЛА

07 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001384 від 05.11.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, малолітніх дітей, або непрацездатних осіб на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за контрактом, в посаді стрільця другої роти четвертого відділу військової частини НОМЕР_1 , відрядженого до військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», раніше судимий:

- 21.11.2023 року вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням на строк 1 рік;

- 06.12.2023 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

- 11.01.2024 року вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 7 років;

- 23.01.2024 року вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 1 місяця;

- 05.03.2024 року вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 1 місяця;

- 20.08.2024 року вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1,4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць. 07.03.2025 року звільнений умовно достроково з Державної установи «Криворізька виправна колонія» № 80 з невідбутим строком - 5 років 9 місяців 15 днів, згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2025, на підставі ст. 81-1 КК України, для проходження військової служби за контрактом,

ВСТАНОВИВ:

До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до витягу з наказу від 21.03.2025 року № 83/ДСК командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_7 , призначеного на посаду стрільця другої роти четвертого відділу, який уклав контракт для проходження військової служби, зараховани до списків особового складу на всі види забезпечення і вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. В подальшому, солдата ОСОБА_7 відряджено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб до 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року введений воєнний стан, який неодноразово продовжений, а востаннє - Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2025 р. № 478/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025 р. № 4524-ІХ, - до 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року.

Будучи військовослужбовцем ОСОБА_7 , відповідно до вимог

ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших військових від негідних вчинків, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, ОСОБА_7 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, а востаннє 20.08.2024 року вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 1,4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, свідомо порушуючи умови свого умовно-дострокового звільнення за ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2025 року, невідбута частина покарання за яким становить 5 років 9 місяців 15 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і діючи з прямим умислом, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини, вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення проти власності за зазначених обставин.

Солдат ОСОБА_7 05 листопада 2025 року о 14 годині 00 хвилин (встановити більш точний час в ході проведення досудового розслідування не надалось можливим), перебуваючи поблизу будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, буд. 16, побачив раніше незнайому потерпілу ОСОБА_8 , яка заходила до під`їзду № 11 вказаного будинку, та в цей час у нього виник кримінально - протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, а саме пари золотих сережок, надягнутих на останній, визначивши їх як предмет свого злочинного посягання, та, реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів особистої зацікавленості, зайшов до під`їзду та піднімався по сходах за ОСОБА_8 , а в подальшому обігнав її та чекав на 5 поверсі, де, скориставшись тим, що потерпіла має фізичні вади, пов`язані з похилим віком, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, різко наблизився до потерпілої, та з метою подолати її волю та можливість до опору, наніс один удар кулаком лівої руки в область правої сторони обличчя потерпілої, від якого остання не втримавши рівновагу, впала правим боком на сходи, і далі, взявши за шапку, яка була вдягнута на голові потерпілої, не менше чотирьох разів ударив правою стороною обличчя потерпілої о сходи, тим самим, заподіявши легкі тілесні ушкодження потерпілій та остаточно подолавши її волю і можливість до опору, після чого, зняв пару золотих сережок, надягнутих на ОСОБА_8 , і утримуючи безпосередньої при собі викрадене майно, ОСОБА_7 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, отримав тим самим, можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерплого, вчинений повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

05.11.2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.11.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, та з метою уникнення від кримінальної відповідальності останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не одружений, утриманців не має, тим самим немає стійких соціальних зв`язків. Крім того, підозрюваний проходить військову службу та у зв`язку із військовою агресією рф проти України, його може бути залучено у будь-який час до виконання безпосередніх його обов`язків на територіях проведення активних бойових дій, таким чином, під приводом виконання службових обов`язків, ОСОБА_7 може не з`являтись до органу досудового розслідування, тим самим належним чином не виконуючи обов`язки підозрюваного. Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цього кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час досудового розслідування та судового розгляду, так як під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, може дізнатися анкетні дані та місце проживання потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Крім цього, слід зазначити, що потерпілою у даному кримінальному провадженні є особа похилого віку, місце проживання якої відомо підозрюваному, а свідком є неповнолітня особа, яка особисто знайома із підозрюваним. Враховуючи дані обставини, потерпіла та свідок відносяться до вразливої категорії та можуть піддаватися тиску з боку підозрюваного ОСОБА_7 . В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно вказати, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе вчинити нове кримінальне правопорушення, в тому числі, вчинити злочин, передбачений ст. 407 КК України, а саме самовільно залишити військову частину або місце служби, та взагалі територію України, що у свою чергу утворить самостійний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України. Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_9 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, має не зняту та не погашену судимість, вчинив злочин під час терміну умовно дострокового звільнення.

З огляду на зазначене, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні змісту клопотання. Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, домашній арешт за місцем фактичного проживання в м. Дніпро.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, та визначити розмір застави.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, має не зняту та не погашену судимість, вчинив даний злочин під час терміну умовно дострокового звільнення, вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілу і свідків у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею, на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

Крім того, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя, відповідно до пункту першого частини 4 статті 183 КПК України, не визначає заставу у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001384 від 05.11.2025 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 02 січня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

ОСОБА_10