ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/545/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю

прокурорів : ОСОБА_6 , ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

обвинуваченої: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_9 , у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за № 000436 щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нова Каховка, Херсонської обл., громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Херсонського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2024 року щодо ОСОБА_9 .

Прокурор подав клопотання , в якому просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_9 на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що строк тримання під вартою обвинуваченої , обраний постановою Верховного Суду від 24.09.2025 року спливає 22.11.2025 року, проте враховуючи стадію апеляційного розгляду, необхідність допиту свідків завершити розгляд справи до зазначеної дати об`єктивно неможливо. ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, продовжують існувати ризики , передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України , а тому для запобігання зазначеним ризикам просить продовжити строк тримання обвинуваченої під вартою на 60 дів без визначення розміру застави. Запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали заявлене клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_9 та адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність продовження існування заявлених ризиків, оскільки докази існування ризиків до клопотання не додано. Обвинувачена зазначила, що не має наміру переховуватися від суду.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження щодо обвинуваченої строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує наступне.

Вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2022 року до підозрюваної ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2024 ОСОБА_9 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України та призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі, з позбавленням права займати будь-які посади в органах державної влади, державного управління, місцевого управління та займатись діяльністю, пов`язаною з наданням адміністративних послуг на строк 12 років, без конфіскації майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 19 березня 2025 року апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 111-2 КК України залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24.09.2025 ухвалу Херсонського апеляційного суду від 19 березня 2025 року стосовно ОСОБА_9 скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження за обвинувачення ОСОБА_9 у суді апеляційної інстанції. Обрано обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 22 листопада 2025 року включно. Враховуючи , що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, зокрема її переховуванню від суду та вчиненню інших кримінальних правопорушень, Верховний Суд вважав за необхідне обрати їй запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 22 листопада 2025 року включно. Розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, Верховним Судом не визначався.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

За приписами ч.1,2,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України та запобігання здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Застосування (продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується ( продовжується) з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

За положеннями ст. 178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій особі у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення враховується у сукупності з іншими обставинами та відомостями, що передбачені ст. 178 КПК.

Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачена особа може втекти.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки воно свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачена особа може ухилитись від суду.

Вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.111-2 КК України, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Сукупність відомостей про особу обвинуваченої не вказує на наявність у неї міцних соціальних зв`язків , які б мали визначальних вплив на обвинувачену та могли забезпечити її належну процесуальну поведінку на даній стадії судового провадження.

Сукупність відомостей про особу обвинувачену не можна визнати достатнім для висновку про зменшення чи нівелювання встановлених Верховним Судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 111 -2 КК України, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років, суспільну небезпечність інкримінованого злочину в умовах воєнного стану, враховуючи положення ч.6 ст. 176 КПК, ст. 177,178,183 КПК України, сукупність відомостей про особу обвинуваченої, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність її соціальних зв`язків, враховуючи стадію апеляційного розгляду, в ході якого у даному кримінальному провадженні здійснюється дослідження доказів, допит свідків, закінчити який до 22.11.2025 року не є можливим, колегія суддів дійшла висновку , що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, існування яких було встановлено Верховним Судом у постанові від 24.09.2025 року та для запобігання яким обрано обвинуваченій ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави. На даній стадії судового провадження ці ризики не зменшилися тому наявні підстави для продовження строку тримання обвинуваченої під вартою на 60 днів без визначення розміру застави і , що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою на цій стадії судового провадження застосований бути не може.

Відповідно до приписів ч.3,4 ст.183 КПК України питання застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави вирішується саме при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не при продовженні строку його застосування.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Сукупність відомостей про особу обвинуваченої, які існували на час обрання запобіжного заходу Верховним Судом у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та які наразі не змінилися, не вказує на те, що на даній стадії кримінального провадження ризики, які встановлені при застосуванні запобіжного заходу , нівельовані чи зменшилися.

Доказів того, що у соціальному, сімейному стані обвинуваченої сталися істотні зміни, які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на даній стадії судового провадження , сторонами кримінального провадження не надано.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, колегія суддів також враховує положення ч. 6 ст. 176 КПК України, відповідно до якого під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених , зокрема статтями 109-114-2 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Зважаючи на те, що обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_9 Верховний Суд встановив існування на даній стадії судового провадження ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України , які продовжують існувати , колегія суддів вважає, що у клопотанні прокурором не доведено виникнення та існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наведеного клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою на 60 днів без визначення розміру застави для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підлягає задоволенню, строк тримання під обвинуваченої під вартою підлягає продовженню до 10.01.2026 року включно.

Керуючись ч.1 ст. 405 , ст. 331, 176-178, 183, 197, 199, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 10.01.2026 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4