ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2059/25 Справа № 202/7952/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 13 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берд Шамшадинського району Вірменії, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

в режимі відеоконференції

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 13 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 08 січня 2021 року за ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3ст. 289 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що доводи сторони захисту щодо не врученнях конкретних доказів причетності ОСОБА_6 до кримінальних правопорушень та не проведення певних слідчих (розшукових) або процесуальних дій не спростовують обґрунтованість повідомленої підозри та не свідчать про недотримання вимог статей 276-278 КПК України, оскільки досудове розслідування на цей час не завершено та вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів досудового розслідування не виконувалися.

Крім цього зазначено, що стороною захисту у своїй скарзі не наведено будь-яких нових суттєвих обставин, які не були предметом розгляду попередньої скарги, але можуть впливати на вирішення питання до дотримання вимог статей 276-278 КПК України та бути підставою для скасування повідомлення про підозру.

В апеляційній скарзі:

- захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та та постановити нову ухвалу, якою скаргу про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги по суті захисник вказує, що жодного належного та допустимого доказу обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_6 до теперішнього часу стороні захисту для ознайомлення не надано, а з долучених доказів взагалі не вбачається причетності ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів, окрім протоколу допиту ОСОБА_9 та протоколу впізнання за участю цього свідка.

З посиланням на певні обставини здійснення досудового розслідування вказує на існування такого свідка як ОСОБА_9 , але не зважаючи на це, до кожного клопотання прокурором долучаються ці документи у якості обґрунтування підозри.

Зазначає, що з 12 червня 2025 року у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 не проведено жодної слідчої (розшукової) дії.

Підсумовуючи, захисник наголошує, що підозра, пред`явлена ОСОБА_6 ґрунтується виключно на припущеннях прокурора, оскільки під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 назвав осіб, які були його співучасниками у вчиненні кримінальних правопорушень та повідомив про прийняття участі у розбійних нападах осіб: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших осіб, яких він не пам`ятає та про участь у злочинах ОСОБА_6 не зазначав.

Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав, прокурора, який просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів судового провадження вбачається, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001023 від 19 грудня 2019 року.

08 січня 2021 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257 КК України, ч. 4 ст. 187 КК України, та ч. 3 ст. 289 КК України, яке було оголошено співмешканці підозрюваного, а також направлено на адресу реєстрації та проживання підозрюваного засобами поштового зв`язку.

Постановою слідчого від 14 січня 2021 року ОСОБА_6 було оголошено в розшук, а 14 лютого 2021 року, - в міжнародний розшук.

Після екстрадиції (видачі) підозрюваного ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності 13 червня 2025 року повідомлення про підозру було вручено йому безпосередньо.

Залишаючи без задоволення скаргу захисника, слідчий суддя вважав повідомлену ОСОБА_6 підозру обґрунтованою, оскільки вона відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить всі відомості, передбачені вказаною правовою нормою.

Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується з огляду на наступне.

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень зазначеної норми процесуального закону дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню питання дотримання під час повідомлення про підозру положень глави 22 КПК, у тому числі і щодо відповідності підозри вимогам ст. 277-278 цього Кодексу.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на викладене, вручене повідомлення про підозру ОСОБА_6 дає підстави стверджувати, що цей процесуальний документ за своїм змістом та формою у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК, а саме містить усі передбачені вказаною статтею відомості (зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру).

На переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника зведені до питань доведеності винуватості та достатності доказів, а також наявності складу інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу необґрунтованості підозри, з посиланням на те, що підозра не може ґрунтуватися виключно на показах свідка та протоколі впізнання за його участі, не є прийнятними на даній стадії кримінального провадження, оскільки питання щодо оцінки доказів, зібраних сторонами, підлягають процесуальному розгляду в порядку, передбаченому ст. 318-376 КПК України, під час судового розгляду.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Відповідно до статті 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду і не дає підстав для скасування підозри.

При цьому в даному випадку слід врахувати, що слідчий суддя в своїй ухвалі навів достатньо доказів, на підставі яких він дійшов висновку про їх достатність для повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 13 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 08 січня 2021 року за ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3ст. 289 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4