Справа № 215/8044/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 скаргу в порядку ст. 303 КПК України на постанову старшого дізнавача СД Відділення поліції №5 Криворізького управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 29.07.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 25.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2025 ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із скаргою на постанову старшого дізнавача СД ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 25.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Просив поновити строк на оскарження вказаної постанови, оскільки він отримав копію постанови лише 15.09.2025, а в подальшому йому повертали цю скаргу неодноразово.

Оскільки, як зазначає сам скаржник, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження була отримана ним лише 15 вересня 2025 року, матеріали кримінального провадження не містять доказів вручення оскаржуваної постанови раніше і вказані скаржником обставини не заперечені та не спростовані, а відтак строк на оскарження скаржником не пропущено.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 посилається на те, що дізнавачем постанова від 29.07.2025 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 25.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України винесена передчасно та необґрунтовано, оскільки у кримінальному провадженні не допитані свідки, на яких він вказував, не встановлена причетність до викрадення коштів зазначених ним осіб тощо.

Скаржник ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених в скарзі. Вважає, що кримінальне провадження закрите передчасно, недопитані свідки у справі, не допитані зазначені ним у заяві про вчинене кримінальне правопорушення службові особи гаражного кооперативу, не виконані всі інші необхідні слідчі дії.

Старший дізнавач СД ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що по справі проведено всі необхідні слідчі дії, встановлено, що вартість нанесеної шкоди скаржнику складає 10 гривень, що він і підтвердив у своїх заявах, під час допиту його як потерпілого, та в судовому засіданні. Були наявні всі підстави для закриття кримінального провадження. Просила в задоволенні скарги відмовити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підстави для скасування постанови дізнавача відсутні, оскільки зібраними по справі доказами встановлено, що вартість ймовірно викраденого майна у ОСОБА_5 як члена гаражного кооперативу шляхом завищення вартості електричної енергії на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що станом на 2019 рік (час вчинення правопорушення) становить 1921 гривень. А враховуючи те, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення скаржником ОСОБА_5 зазначено вартість зайво сплачених ним коштів за користування електричною енергією 10 гривень, що було підтверджено скаржником у судовому засіданні, що не перевищує встановлену законодавцем межу, тому в діях невстановлених осіб відсутній склад кримінально-караної крадіжки, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України. Враховуючи, що має місце втрата чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння, тому просив в задоволенні скарги відмовити.

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2025 відкрито провадження по скарзі, витребувано із ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області матеріали кримінального провадження.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Частина 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку із чим, викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено наступне.

В ході допиту потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що він є членом гаражного кооперативу ОК ТВГ «Дніпро» з 2007 року, та з того часу є власником гаражу, який розташований на території даного гаражного кооперативу. В березні 2019 року, на загальних зборах членів кооперативу, на посаду голови ОК ТВГ «Дніпро» було обрано члена кооперативу ОСОБА_6 , про що було складено відповідний протокол зборів. Приблизно в травні 2019 року, голова кооперативу ОСОБА_6 прийняв на посаду головного бухгалтера ОК ТВГ «Дніпро» ОСОБА_7 , яка членом кооперативу не є. Про прийняття її на посаду ОСОБА_6 було складено відповідний наказ. Приблизно в червні 2019 року, на загальних зборах членів гаражного кооперативу, які проводив ОСОБА_6 , було прийнято рішення про створення тимчасової ревізійної комісії і обрання членів ревізійної комісії. Загальним рішенням було обрано членів тимчасової ревізійної комісії з числа членів 10 гаражного кооперативу. Під час роботи тимчасової ревізійної комісії була здійснена перевірка та аналіз фінансово-господарської діяльності ОК ТВГ «Дніпро» за 2019 рік станом на 01.01.2020.

Під час перевірки було встановлено, що залишок коштів в касі відповідає залишкам по касовій книзі; надходження і витрати коштів відображаються документально і відповідають дійсності; кошти використовуються за призначенням на виплату заробітної плати працівникам кооперативу, сплати податків, оплати наданих послуг на господарські потреби та інше, що підтверджується документально; заборгованість по членським внескам станом на 01.01.2019 склала 22244,00 гривень. Станом на 01.01.2020 - 26000,00 гривень, у тому числі заборгованість по землі - 2153,00 гривень. В період часу з 01.01.2019 по 01.01.2020 було спожито 40408 кВт електроенергії та було встановлено рахунки на оплату в сумі 67885,12 гривень. Фактично за цей період було сплачено 68077,20 гривень, в тому числі 7700,00 гривень за грудень 2018 року. Рахунок за грудень в сумі 7507,92 гривень на момент перевірки ще не був сплачений. Власниками гаражів було сплачено за спожиту електроенергію 32948,00 гривень. Таким чином власниками гаражів не було сплачено 23867,00 гривень. У зв`язку з несвоєчасною і не в повній мірі оплатою частинами кооперативу коштів за спожиту електроенергію, була проведена її оплата за рахунок членських внесків, що є порушенням статуту ОК ТВГ «Дніпро». Договір про постачання електроенергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем і передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електроенергії за певний об`єм та у певний період часу. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між ОК ТВГ «Дніпро» та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» регулюються положеннями закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної Комісії №312 від 14.03.2018.

Так, за період з 01.01.2019 по 01.01.2020 ОК ТВГ «Дніпро» було спожито 40408 кВт електроенергії. Заявку ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» було оплачено в сумі 67885,42 гривень. Тариф за 1 кВт спожитої електроенергії станом на 2019 рік становив 1,68 гривень. Однак ОК ТВГ «Дніпро» встановило тариф за 1 кВт електроенергії - 2,00 гривні та здійснювало збір грошових коштів з членів кооперативу за спожиту електроенергію за тарифом 2,00 гривні за 1 кВт, що підтверджується виданими членам кооперативу чеками прибуткового касового ордеру (квитанції). Таким чином, власниками гаражів було сплачено за спожиту електроенергію 32948,00 гривень за 16474 кВт спожитої електроенергії, а необхідно було сплатити 27673,32 гривень. Тож до ОК ТВГ «Дніпро» незаконно надійшли кошти у сумі 5271,68 гривень. Крім того, на зовнішнє освітлення території гаражного кооперативу було спожито 5535 кВт електроенергії, яку було зараховано на витрати кооперативу та розраховано ОСОБА_6 або ОСОБА_7 по 2,00 гривні за 1 кВт спожитої електроенергії. Таким чином незаконне надходження за оплату зовнішнього освітлення гаражного кооперативу ОК ТВГ «Дніпро» становить 1771,20 гривень. Загальна сума незаконного надходження до ОК ТВГ «Дніпро» склала 7042,98 гривень. При здійсненні перевірки фінансово-господарської діяльності ОК ТВГ «Дніпро» членами тимчасової ревізійної комісії станом на 01.01.2020 вказана сума 7042,98 гривень за бухгалтерським обліком відсутня, з чого можливо дійти висновку, що вказані грошові кошти були викрадені.

В ході допиту у якості свідка ОСОБА_8 було встановлено, що з 1989 року вона являється членом ОК ТВГ «Дніпро». У зв`язку з тим, що ОК ТВГ «Дніпро» закуповує електричну енергію не за власні кошти, а за кошти членів кооперативу, то повторний продаж електричної енергії членам кооперативу по завищеній ціні 2,00 гривні за 1 кВт, замість 1,68 гривень за 1 кВт, неможливе. За період з 01.01.2019 по 31.12.2019 членами кооперативу за спожиту електроенергію в їхніх гаражах було сплачено 28360,00 гривень за 14270 кВт. Таким чином, власниками гаражів за 2019 рік за спожиту електроенергію в їхніх гаражах було сплачено 28360,00 гривень (за ціною по 2,00 гривні за 1 кВт), а необхідно було сплатити 23973,60 гривень (за ціною по 1,68 гривні за 1 кВт). Крім того, на зовнішнє освітлення території кооперативу та будівлі Правління в 2019 році було спожито 5535 кВт електроенергії, яку було зараховано на витрати кооперативу по тарифу 2,00 гривень за 1 кВт, замість тарифу 1,68 гривень за 1 кВт. Тож за зовнішнє освітлення території кооперативу та будівлі Правління членами було вирахувано не 9298,80 гривень, як мало бути за тарифом по 1,68 гривень за 1 кВт, а 11070,00 гривень (за тарифом по 2,00 гривень за 1 кВт). Відповідно до п.1.7 Статуту ОК ТВГ «Дніпро» кооператив є неприбутковим підприємством, якому надає послуги ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» за державними тарифами на електроенергію по 1,68 гривень за 1 кВт.

ОК ТВГ «Дніпро» для долучення до матеріалів кримінального провадження надало, серед інших, завірені копії наступних документів: 1. Висновку Тимчасової Ревізійної комісії ОК ТВГ «Дніпро» за результатами планової перевірки фінансово-господарської діяльності Кооперативу за 2019 рік станом на 01.01.2020 року. Банківську картку підприємства за період з 01.01.2019 по 01.09.2020. В ході досудового розслідування загальну суму спричиненого збитку встановити не надалось можливим, у зв`язку із тим, що для кожного електроспоживача (для кожного члену кооперативу) вона вираховується окремо. У зв`язку із тим, що окрім потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , інші члени кооперативу не мають претензій щодо сплати за електроенергію по тарифу 2,00 грн за 1 кВт, тож матеріальний збиток спричинено лише ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В ході допиту у якості потерпілого ОСОБА_5 зазначив про те, що спричинений йому матеріальний збиток становить приблизно 10,00 гривень.

Крім того, дослідженим слідчим суддею протоколу №2 зборів уповноважених обслуговуючого кооперативу «Товариство власників гаражів «Дніпро» від 01.02.2020, встановлено, що згідно п. 3 черги денної, більшістю голосів присутніх вирішено залишити тариф на електроенергію незмінним 2 грн.

09.08.2024 набрав чинності Закон №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 2019 рік становить 1921 гривень. Частиною 2 статті 4 КК України, передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи, як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, в тому числі в частині їх зворотної дії у часі. В той же час, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративне правопорушення та деякі інші закони України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за статтею 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Причому, визначаючи два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, треба виходити із того його розміру, який діяв на момент вчинення діяння (тобто, до 1921 гривень, якщо крадіжку було скоєно у 2019 році). Отже, внесені законодавцем зміни до КУпАП України призвели до часткової декриміналізації діяння.

Таким чином, після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та дослідження, аналізу й оцінки всіх зібраних по кримінальному провадженню доказів про вчинення кримінального проступку, становлено, що в даному випадку відсутній склад кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється внаслідок наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим досудовим розслідуванням, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють відмову, зазначене є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Своєю чергою слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Виходячи із закріплених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, держава не наділяє заявників правом припису до правоохоронних органів щодо конкретних норм кримінального матеріального або процесуального законів, у межах яких, на їх думку, повинно здійснюватися провадження.

Також слід зауважити, що слідчий, дізнавач здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, які не мають на те законних повноважень забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Наведене цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні по справі «Аль Фаєд проти Франції» від 02.10.2007 зазначив, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Окрім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями, слідчими під час провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У силу ч. 2 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, незгода особи з проведеними слідчими (розшуковими) діями під час досудового розслідування, їх видом (видами) та обсягом не є безумовним свідченням неповноти чи неправильності слідства.

Із врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до переконання, що доводи скаржника про незаконність оскаржуваної постанови є безпідставними та необґрунтованими, тоді як рішення дізнавача є законним, обґрунтованим, таким що ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, а висновки дізнавача відповідають обставинам кримінального провадження.

Окрім цього, сам скаржник визнає, що завдана йому шкода складає 10 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що станом на 2019 рік (час вчинення правопорушення) становить 1921 гривень.

Таким чином, оскільки органом досудового розслідування встановлено відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення і наведені мотиви такого висновку, тому постанова про закриття провадження є законною.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Враховуючи те, що кримінальне провадження за відсутності складу кримінального правопорушення та втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння підлягає закриттю, суд дійшов висновку, що постанова слідчого є законною та обґрунтованою, а тому скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 303-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого дізнавача СД Відділення поліції №5 Криворізького управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 29.07.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 25.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 09.12.2025.

Слідчий суддя: