н/п 1-кс/953/6984/25
УХВАЛА
"04" листопада 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 10.10.2025, зобов`язання вчинити певні дії,
20 жовтня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 (далі: заявник) на бездіяльність службових осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області (далі: ХРУП-1) щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 10.10.2025, зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування скарги заявник посилалась на пошкодження 07.10.2025 сусідами електричного обладнання її квартири, залишення квартири без світла, її звернення 10.10.2025 до ХРУП-1 із заявою про вчинення сусідами кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 194, 195, 129 КК України. Відомості за якою до ЄРДР протягом 24 год. не внесені, внаслідок чого вона вимушена звернутися до суду з даною скаргою.
До судового засідання заявник, представник ХРУП-1, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, причин неявки не сповістили.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя доходить наступного:
Положення ч.1 ст.303 КПК України регламентують право заявника на оскарження під час досудового розслідування бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, прокурор, слідчий у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Згідно положень ч.1 ст.11 КК України, злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склади злочинів та відповідні їх ознаки визначені в диспозиціях окремих статей Особливої частини Кримінального кодексу України.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи викладене, суд наголошує, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст.2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів.
Як вбачається з висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Окрім того, згідно ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Тобто у вищевказаній нормі йдеться саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, а внесення відомостей до ЄРДР є вже іншою дією, регламентованою ч.5 ст.214 КПК України.
Так, заява ОСОБА_3 від 10.10.2025 зареєстрована особою, уповноваженою на прийняття заяв, тобто вимоги ч.4 ст.212 КПК України виконані.
Однак, згідно положень ч.1 ст.214 КП України, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.
Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 від 10.10.2025, слідчий суддя доходить висновку, що вона за своїм змістом і суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних та достатніх даних про можливе вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого диспозицією певної статті особливої частини КК України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, що дозволяють відмежувати таке діяння від інших правопорушень, які не становлять суспільної небезпеки. Твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення має занадто загальний, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати таке діяння саме як кримінальне правопорушення.
Викладені у заяві доводи про вчинення кримінального правопорушення є припущеннями, що не ґрунтуються на фактичних даних. Однак, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, підстави задоволення скарги відсутні.
Керуючись ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою від 10.10.2025, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні, - в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1