СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/885/25
Провадження №1-кп/547/111/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року с-ще Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

провівши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000202, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине Полтавської області, українця, громадянина України, працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_6 », одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 19.07.2025 року близько 18 години, перебував у стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де він спільно проживає зі своєю дружиною ОСОБА_4 . В цей час між подружжям на ґрунті ревнощів виникла сварка. ОСОБА_5 , маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці пластикове відро, наніс своїй дружині ОСОБА_4 не менше 2-х ударів в ділянку голови та верхньої лівої кінцівки. Після цього ОСОБА_5 повалив свою дружину на землю і продовжуючи свої протиправні дії, правою рукою зігнутою у кулак, наніс не менше 5-ти ударів в ділянку обличчя, голови та тулубу з права, тим самим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців на обличчі, грудній клітці та передпліччях, припухлості м`яких тканин голови та саден на спині, які, згідно висновку експерта №154 від 31.07.2025 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 від 18 серпня 2025 року.

Відповідно до умов угоди підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у якому йому повідомлено про підозру, визнав повністю, щиросердечно розкаявся, та повністю підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_4 цивільний позов не заявляла, так як претензій матеріального і морального характеру вона не має.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Сторонам було роз`яснено про наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які полягають у наступному:

- для ОСОБА_5 - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст. ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 474 КПК України;

- для ОСОБА_4 - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст. ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягти ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила про можливість затвердження угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, угода про примирення ними укладена добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі. Просила затвердити угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Просив затвердити угоду про примирення, наслідки затвердження угоди йому відомі і зрозумілі.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення щодо якого ОСОБА_5 визнає себе винуватим, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає угоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілої, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України його права, обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому покарання, узгоджене сторонами.

При призначенні покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкціях статей (санкцій частин статей) Особливої частини КК України, що передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуальногокодексуУкраїни стосовно призначення покарання.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу винного, що він на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, нейтрально характеризується за місцем проживання, а також те, що ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення узгодженого покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850,00 грн, що є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 370, 374, 473, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 18 серпня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000202 від 21.07.2025 відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесяти гривень 00 копійок).

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпіла та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1