Єдиний унікальний номер 741/1012/25
Провадження № 1-кп/741/129/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка Чернігівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001091 від 23 листопада 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лани Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, українця, освіта незакінчена вища, неодруженого, працюючого заступником директора ПСП «Агро-Плюс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Носівського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження за № 0001091 від 23 листопада 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року ОСОБА_10 продовжено строк дії обов?язків, передбачених ст. 194 КПК України, до 02 жовтня 2025 року включно.

Станом на 24 вересня 2025 року судове провадження не завершено.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження на 60 діб строку дії обов?язків, покладених ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року на обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме: прибувати до прокурора та суду за кожним процесуально вмотивованим викликом; дозвіл на тимчасове проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; не відлучатися із Чернігівської області без дозволу суду; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами у кримінальному провадженні №0001091 від 23.11.2024; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання прокурору у кримінальному провадженні, у разі наявності, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

При цьому прокурор зазначив, що 22.11.2024, приблизно о 20 годині, ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Citan», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральній у с.Володькова Дівиця Ніжинського району Чернігівської області, у напрямку від м. Ніжина до м.Носівка, неподалік домогосподарства № 96 неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, при виникненні небезпеки для руху, яку водій об?єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка рухалася у попутному з автомобілем напрямку руху у смузі руху автомобіля, після чого зник з місця пригоди. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у мить спричинення, від яких настала її смерть. У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_10 порушив вимоги п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним) та п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що стало причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.11.2024 приблизно о 20 годині, ОСОБА_10 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлюючи, що у результаті наїзду ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, унаслідок чого перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, у порушення вимог п. 2.10 (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов?язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не зупинив керований ним автомобіль «Mercedes-Benz Citan», р.н. НОМЕР_1 , маючи змогу надати потерпілій допомогу, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_11 , заходів для надання їй медичної допомоги не вжив, швидку медичну допомогу для надання первинної допомоги потерпілій не викликав, в органи поліції про дорожньо-транспортну пригоду не повідомив, прізвища й адреси очевидців події не записав, заходів до забезпечення схоронності слідів події не прийняв, та навмисно залишив місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тим самим завідомо залишив без допомоги потерпілу ОСОБА_11 , яку сам поставив у небезпечний для життя стан, та яка була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, хоча повинен та мав змогу надати таку допомогу.

Ризики передбачені п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати. ОСОБА_10 достовірно усвідомлюючи, що своїми діями спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не зупинився, не викликав швидку медичну допомогу, не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди до її приїзду, а навпаки з місця події зник, сховав транспортний засіб на якому вчинив злочин, відремонтував його залучивши до цього інших осіб, забрав з місця дорожньо-транспортної пригоди уламки від автомобіля, які потім викинув в іншому місці, сам переховувався від органу досудового розслідування змінюючи місця свого проживання на подобово орендованих квартирах та різних хостелах, аж до 17 грудня 2024 року. Будучи повідомленим про підозру у вчиненні тяжких злочинів, санкція яких передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, усвідомлює можливість призначення йому такого покарання у разі визнання винуватим, а тому всіма можливими способами намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані діяння, у тому числі шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду маючи правові підстави для виїзду за державний кордон України під час дії правового режиму воєнного стану, які підтверджуються виїздами з 13.06.2022 до 21.06.2022, з 17.02.2023 до 26.02.2023, з 23.06.2023 до 01.09.2023, з 15.10.2023 до 17.10.2023, з 29.01.2024 до 31.01.2024, з 17.02.2024 до 26.02.2024, з 29.02.2024 до 02.03.2024, з 07.04.2024 до 18.04.2024, з 17.07.2024 до 30.07.2024, з 23.10.2024 до 02.11.2024. У разі застосування будь-якого іншого запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_10 матиме змогу фізично та психологічно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом умовлянь, підкупу, залякування чи погроз, з метою зміни їх показань на його користь, для уникнення або пом?якшення відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення, або схилити до відмови від давання показань так як деякі з них є підлеглими підозрюваного ОСОБА_10 . Також останній матиме змогу відшукати інших свідків, на яких, шляхом здійснення підкупу, погроз або умовлянь здійснюватиме вплив з метою надання ними неправдивих показань. Ризик підтверджується показами встановлених та допитаних у кримінальному провадженні свідків, які допомагали купувати частини до транспортного засобу, проводили ремонті роботи по відновленню автомобіля та купували інший транспортний засіб для демонтажу частин з нього та встановлення на автомобіль який був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Перебуваючи на волі, з метою уникнення чи пом?якшення покарання, ОСОБА_10 може створити штучні докази чи підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, що у своїй сукупності створює та встановлює обґрунтований ризик, у даному кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_8 подав до суду заперечення на клопотання про продовження строку дії обов?язків, визначених ОСОБА_10 у якому просив змінити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов?язки та зобов?язати останнього: прибувати до прокурора та суду за кожним процесуально вмотивованим викликом; утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками, та експертами у кримінальному провадженні № 0001091 від 23.11.2024, за виключенням проведення спільних процесуальних дій; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не залишати територію України та прибувати за викликом до суду.

Заперечення мотивоване тим, що ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року продовжено строк дії обов?язків, передбачених ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_10 на 60 діб, тобто до 02.10.2025, а саме: прибувати до прокурора та суду за кожним процесуально вмотивованим викликом; продовжено дозвіл на тимчасове проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; ?не відлучатися із Чернігівської області без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами у кримінальному провадженні №0001091 від 23.11.2024; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання прокурору у кримінальному провадженні, у разі наявності, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну. 14 травня 2025 року згідно платіжної інструкції № 211 від 14.05.2025, на визначений слідчим суддею рахунок, від ПСП «Агро- ОСОБА_12 » здійснено внесення застави у розмірі 605 600,00 грн., що є найбільшим дієвим гарантом того, що ОСОБА_10 залишиться на території України та ним буде дотримуватись гідна процесуальна поведінка. 15 травня 2025 року ОСОБА_10 звільнено з-під варти та останнього ознайомлено з обов`язками, визначеними ухвалою слідчого судді. З метою дотримання покладених на ОСОБА_10 обов`язків, стороною захисту, 15 травня 2025 року, передано прокурору для зберігання закордонний паспорт ОСОБА_10 , що в свою чергу, унеможливлює виїзд ОСОБА_10 за межі території України та відповідно перетин Державного кордону. З моменту звільнення ОСОБА_10 з-під варти, він своїм відношенням до покладених на нього обов`язків, на думку сторони захисту, заслужив довіру до себе. Покладений обов`язок «не відлучатися із Чернігівської області без дозволу прокурора або суду» забороняє ОСОБА_10 свавільно покидати межі Чернігівської області, але водночас з тим, надає йому право звертатись до прокурора або суду з клопотанням про надання дозволу на виїзд і, як наслідок, отримувати вмотивовану відповідь з цього приводу. 21.07.2025 та 01.09.2025 на адресу прокурора у кримінальному провадженні направлені клопотання про надання ОСОБА_10 дозволу на виїзд за межі Чернігівської області, з вмотивованим обґрунтуванням причин виїзду та доданням відповідних документів з цього приводу, однак обидва клопотання залишені без розгляду та з незрозумілих причин обов`язок надання відповіді на них прокурором проігнорований. Отже, недбале відношення прокурора до своїх процесуальних обов`язків нівелює право ОСОБА_10 в частині можливості виїжджати за межі Чернігівської області з дозволу прокурора. Також, само по собі, обмеження виїзду за межі Чернігівської області, унеможливлює повноцінне здійснення ОСОБА_10 своїх службових обов`язків, як заступника директора ПСП «Агро-Плюс А.М.», що негативно відображається на господарській діяльності підприємства. Виконання покладених на ОСОБА_10 службових обов`язків невід`ємно пов`язано з його пересуванням по всій території України. Крім того, обмеження пересування ОСОБА_10 по території України, позбавляє його можливості отримувати медичну допомогу, якісне обстеження та відповідне лікування в профільних клініках, з приводу наявного у нього захворювання серця. Отже, насамперед, до обвинуваченого ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Покладений обв`язок «не відлучатися за межі Чернігівської області», не застерігає від можливості переховування ОСОБА_10 від правоохоронних органів та суду, а тому носить виключно формальний характер і розрахований лише на сумлінне та усвідомлене дотримання обвинуваченим його процесуального обов`язку «не переховуватись від органів досудового розслідування та суду», а тому може бути змінений на обов`язок «не залишати територію України та прибувати за викликом до суду». Можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів не з`явиться у ОСОБА_10 внаслідок отримання ним дозволу вільного виїзду за межі Чернігівської області та пересування територією України. Майже всі свідки допитані у кримінальному провадженні, а також троє потерпілих, є жителями Чернігівської області та у ОСОБА_10 є діюча судова заборона на спілкування зі свідками, потерпілими, експертами у даному кримінальному провадженні. Виходячи з заяв ОСОБА_10 про зміну місця проживання, він сам активно та сумлінно намагається виконувати зазначену заборону спілкування та уникати будь-яких провокацій з цього приводу. Крім того, відповідно до Наказу № 53/5 від 08.10.98 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» експертам категорично забороняється вступати у не передбачені порядком проведення експертизи контакти з особами, якщо такі особи прямо чи опосередковано зацікавлені в результатах експертизи, що знов таки унеможливлює ризик впливу ОСОБА_10 на експертів. Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, 15 травня 2025 року прокурору у даному кримінальному провадженні передано для зберігання закордонний паспорт ОСОБА_10 . Крім того, всі дії ОСОБА_10 спрямовані на сприяння розгляду кримінального провадження, зокрема, не зважаючи на небажання потерпілої сторони отримувати гроші, ОСОБА_10 активно та добровільно відшкодовує завдані матеріальні збитки шляхом надсилання їх поштовими переказами. Так, на сьогоднішній день, ОСОБА_10 відшкодовано на користь потерпілих грошові кошти в сумі 440 000 грн. Обвинувачений і у подальшому має намір відшкодовувати моральну шкоду, завдану потерпілим, про що свідчить поданий відзив на позовну заяву, однак це потребує, в тому числі, наявності повноцінної можливості виконання своїх трудових обов`язків і отримання відповідної заробітної платні, що знов таки прямо пропорційно залежить від наявної можливості вільно пересуватися по території України і у повній мірі виконувати покладені на нього службові обов`язки. Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, сторона захисту вважає, що на сьогоднішній день він втратив свою актуальність. Дорожньо-транспортна пригода відбулася 22 листопада 2024 року, після чого, протягом півроку тривало досудове слідство, у відношення ОСОБА_10 та членів його родини проводились негласні слідчі та розшукові дії, однак жодного компрометуючого доказу отримано не було. З 15 травня 2025 року (тобто більш ніж чотири місяці) ОСОБА_10 вільно пересувається в межах Чернігівської області, що при наявності бажання створення штучних доказів чи підбурювання осіб до дачі завідомо неправдивих свідчень обвинувачений мав змогу це реалізувати, не покидаючи межі Чернігівської області. Відповідних заяв з даного приводу від будь-яких осіб до суду та до правоохоронних органів не надходило. Крім того, ПСП «Агро-Плюс А.М.» за ОСОБА_10 внесено заставу у розмірі 605 600 грн. Відповідно до ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Тому саме ОСОБА_10 зацікавлений в дотриманні покладених на нього обов`язків, щоб мати змогу повернути заставу заставодавцю після припинення дії запобіжного заходу.

Просив суд звернути увагу на наявну практику ЄСПЛ, аналізом якої встановлено, що відповідно до загальних висновків, викладених у справах «Штепа проти України», «Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), зі спливом часу, за умови відсутності появлення нових обставин, що виправдовуватимуть застосування раніше обраного запобіжного заходу та обов`язків, з урахуванням відсутності компрометуючих відомостей щодо неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, є очевидним свідчення про зменшення ризику непроцесуальної поведінки обвинуваченого та існування достатніх підстав для скасування або зміни обраного запобіжного заходу.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання, просив його задовольнити, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися.

Представник потерпілих у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Потерпілі у судовому засіданні підтримали думку свого представника.

Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні просив клопотання прокурора - задовольнити частково. Підтримав доводи викладені у письмовому запереченні.

Захисник ОСОБА_9 підтримала позицію захисника ОСОБА_8 . Вказала, що текст клопотання прокурора не змінився. Щодо обов?язку ОСОБА_10 не виїзджати за межі Чернігівської області заперечувала, оскільки виїзд за межі Чернігівської області є формальним та грунтується на свідомому виконанні обов?язків останнього. Своєю добросовісною поведінкою ОСОБА_10 довів, що відсутні ризики у обмеженні йому вільно пересуватися по території України.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисників.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2025 року клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001091 від 23 листопада 2024 року про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на заставу - задоволено частково. Залишено без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 строк якого продовжено ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 квітня 2025 року до 30 травня 2025 року. Визначено підозрюваному ОСОБА_10 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів працездатних осіб. На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на ОСОБА_10 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним процесуально вмотивованим викликом; не відлучатися із с. Козари Ніжинського району Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами у кримінальному провадженні № 0001091 від 23 листопада 2024 року, за виключенням проведення спільних процесуальних дій; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання прокурору у кримінальному провадженні, у разі наявності, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Визначено термін дії обов?язків до вирішення питання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу під час проведення підготовчого судового провадження, що не може перевищувати 14 липня 2025 року.

Щодо підозрюваного ОСОБА_10 було внесено заставу та останнього 14.05.2025 звільнено з-під варти.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 04 серпня 2025 року ОСОБА_10 продовжено строку дії обов?язків, передбачених ст. 194 КПК України, до 02 жовтня 2025 року включно, а саме: прибувати до прокурора та суду за кожним процесуально вмотивованим викликом; продовжено дозвіл на тимчасове проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; ?не відлучатися із Чернігівської області без дозволу прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами у кримінальному провадженні №0001091 від 23.11.2024; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання прокурору у кримінальному провадженні, у разі наявності, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобовязаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця увязнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов?язки, передбачені частинами п?ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов?язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов?язки скасовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов?язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов?язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов?язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Матеріали клопотання прокурора про продовження строку дії обов?язків передбачених ст.194 КПК України містять достатню кількість даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, ч. 2 ст. 286 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати. ОСОБА_10 достовірно усвідомлюючи, що своїми діями спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не зупинився, не викликав швидку медичну допомогу, не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди до її приїзду, а навпаки з місця події зник, сховав транспортний засіб на якому вчинив злочин, відремонтував його залучивши до цього інших осіб, забрав з місця дорожньо-транспортної пригоди уламки від автомобіля, які потім викинув в іншому місці, сам переховувався від органу досудового розслідування змінюючи місця свого проживання.

Визначені судом зобов?язання ОСОБА_10 є достатніми для забезпечення поведінки останнього під час судового розгляду. Зазначені зобов?язання не є обтяжливими, а фактично зводяться до виконання обвинуваченим обов?язків. У клопотанні прокурора наявні переконливі доводи щодо продовження обов?язків застосовані судом щодо ОСОБА_10 .

Ухвалами Носівського районного суду Чернігівської області від 24.06.2025, 22.07.2025, 04.08.2025, 02.09.2025 задовольнялися заяви обвинуваченого щодо необхідності виїзду за межі Чернігівської області. Заяви були обгрунтовані та мали підтверджуючі документи на необхідність такого виїзду. Після чого обвинувачений зобов?язаний був повідомляти про повернення до Чернігівської області.

Однак, ухвали суду від 24.06.2025, 04.08.2025 обвинуваченим ОСОБА_10 не виконані, повідомлення про повернення до Чернігівської області суду не надані.

У матеріалах кримінального провадження міститься копія договору оренди квартири у фізичної особи від 15.07.2025 відповідно до якого ОСОБА_10 орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно п. 7.1 вказаного договору термін дії договору оренди становить до 15.10.2025.

Прокурором, обвинуваченим та стороною захисту не надано суду докази на підтвердження продовження строку дії договору оренди за адресою: АДРЕСА_2 .

Ураховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку дії обов?язків, передбачених ст. 194 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_10 .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 194, 201, 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов?язків, передбачених ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити строк дії обов?язків покладених на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 21 день, тобто до 14 жовтня 2025 року включно:

- прибувати до прокурора та суду за кожним процесуально вмотивованим викликом;

- продовжити дозвіл на тимчасове проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ?не відлучатися із Чернігівської області без дозволу прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та експертами у кримінальному провадженні № 0001091 від 23.11.2024;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання прокурору у кримінальному провадженні, у разі наявності, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1