Провадження № 1-кс/344/5969/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

28 серпня 2025 року представник заявника ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, заявник зазначає, що у провадженні слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області знаходилося кримінальне провадження, внесене 09 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002413 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.09.2024 близько 15 години 15 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки АUDI Q4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Набережна ім. В. Стефаника в м. Івано-Франківську зі сторони вул. Берегова у напрямку вул. Сагайдачного та проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, допустив зіткнення із самокатом марки Ninebot, на якому переїжджав проїзну частину дороги справа на ліво відносно руху автомобіля неповнолітній ОСОБА_5 та в`їхав у праву бокову частину автомобіля. У результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої плечової кістки у верхній третині без зміщення.

12 грудня 2024 року було проведено слідчий експеримент із потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_7 з метоюперевірки і уточнення їх показів щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.09.2024. Під час проведення даного слідчого експерименту слідчим встановлено час, за який потерпілий долає певну відстань. Заміри часу проводилися за допомогою секундоміру на мобільному телефоні, що є грубим порушенням методики проведення слідчого експерименту. Мобільний телефон не призначений для проведення заміру часу та не є спеціальним пристроєм - секундоміром. Отже, отримані результати заміру часу за допомогою мобільного телефону є не об`єктивними та не могли бути використані, як вихідні дані під час проведення інженерно-транспортної експертизи.

16 січня 2025 року було проведено слідчий експеримент із свідком ОСОБА_6 з метою перевірки і уточнення його показів. Під час даного слідчого експерименту свідок ОСОБА_6 показав, що на час дорожньо-транспортної пригоди рухався керованим автомобілем зі швидкість 40 км/год. Однак, у протоколі допиті в якості свідка від 11.09.2024 ОСОБА_6 вказав, що рухався зі швидкістю близько 30 км/год. Крім того, свідок вказав, що не бачив потерпілого в момент виходу на нерегульований пішохідний перехід, так як йому обмежував видимість стовп, який встановлений на тротуарі біля пішохідного переходу та на якому встановлений ліхтар вуличного освітлення. Дане твердження ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту не представилося можливим перевірити, оскільки не було статиста чи потерпілого, а також електричного самоката.

Заявник вважає, що слідчий експеримент із свідком ОСОБА_6 проведено поверхнево, а саме не перевірено та не уточнено відомостей (швидкість руху автомобіля, об`єктивна можливість виявлення потерпілого та інше.), які надав ОСОБА_6 та які мають важливе значення для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

17 січня 2025 року адвокатом ОСОБА_3 подано письмове клопотання слідчому про необхідність проведення слідчих дій, а саме огляду автомобіля марки АUDI Q4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та вимірювання ефективності роботи робочої гальмівної системи вказаного автомобіля, з використанням вимірювача ефективності гальмівних систем, в максимально наближених умовах на місці, де відбулась дорожньо-транспортна пригода; провести додатковий слідчий експеримент із свідком ОСОБА_6 та неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 , під час якого встановити із водієм ОСОБА_6 дійсну швидкість автомобіля марки АUDI Q4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , використовуючи даний автомобіль, шляхом експериментальних заїздів вказаного транспортного засобу на мірній ділянці проїзної частини дороги та об`єктивну можливість виявлення потерпілого з робочого місця водія автомобіля марки АUDI Q4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у момент виходу на нерегульований пішохідний перехід та по його траєкторії руху.

Крім того. 03 лютого 2025 року адвокатом подано повторне клопотання про необхідність проведення вказаних слідчих дій, а також проведення додаткового слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_5 для встановлення траєкторії його руху на електричному самокаті по тротуару до зупинки перед пішохідним переходом та за допомогою секундоміра провести заміри часу, за який ОСОБА_5 долає відстань з моменту виходу на пішохідний перехід до місця зіткнення електричного самоката із автомобілем марки АUDI Q4, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Письмової відповіді про результати розгляду даних клопотань отримано не було.

20 серпня 2025 року заявник ознайомився із матеріалами даного кримінального провадження у приміщенні Окружної прокуратури міста Івано-Франківська, де йому стало відомо, що кримінальне провадження, внесене 09.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002413 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, закрите у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення. Тоді ж він отримав сканкопію складеної слідчим ОСОБА_4 та винесеної ним постанови від 23.07.2025.

У вказаній постанові зазначено, що орган досудового розслідування критично ставиться до показань потерпілого ОСОБА_5 , зокрема у частині того, що водій автомобіля ОСОБА_6 виконував маневр об`їзду автомобіля, який нібито зупинився перед дорожньою розміткою "зебра", оскільки його показання об`єктивно не підтверджуються іншими здобутими в ході проведення досудового розслідування доказами в їх сукупності, зокрема показами свідка ОСОБА_7 , яка є незаінтересованою особою у вказаному кримінальному провадженні. Однак слідчим в оскаржуваній постанові не дано оцінки та не проведено аналіз висновків згідно висновку експерта № СЕ-19/109-25/6853-ІТ від 27.06.2025, де експертом не в повній мірі надано відповіді на запитання № 2 та № 3 (згідно заданих варіантів), а на запитання № 4 та № 5 взагалі не надано відповіді.

Заявник зазначає, що слідчим під час досудового розслідування не встановлено дійсну швидкість руху автомобіля марки АUDI Q4 на час дорожньо-транспортної пригоди; не проведено вимірювання ефективності роботи робочої гальмівної системи даного автомобіля з використанням вимірювача ефективності гальмівних систем; об`єктивну можливість виявлення потерпілого з робочого місця водія автомобіля марки АUDI Q4 у момент виходу на нерегульований пішохідний перехід та по його траєкторії руху, не встановлено час, за який потерпілий долає відстань спеціальним пристроєм секундоміром; не виконано вказівки від 15.04.2025 у вказаному кримінальному провадженні начальника слідчого управління щодо проведення ряду слідчих дій. Також слідчим не встановлено та не допитано водіїв транспортних засобів, що рухалися на час дорожньо-транспортної пригоду даною ділянкою автодороги по вул. Набережна ім. В. Стефаника у м. Івано-Франківську, які були свідками дорожньо-транспортної пригоди. Також слідчим не з`ясовано та не встановлено всіх наявних камер відеонагляду у місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди та на під`їзді до даного місця.

Заявник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, необґрунтованою, слідчим неповно перевірені всі обставини справи, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

За таких обставин заявник просить скасувати постанову від 23 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0002413 від 09 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (а.с.1-6).

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 28 серпня 2025 року, дану справу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 17).

У судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у скарзі, просив скаргу задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні пояснив, що постанова про закриття є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування нема, просив у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, матеріали кримінального провадження № 0002413 від 09 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Про постанову слідчого від 23 липня 2025 року про закриття кримінального провадження заявник, як зазначено у скарзі та пояснено у судовому засіданні, дізнався та отримав лише 20 серпня 2025 року.

Даних про отримання ОСОБА_5 та його адвокатом ОСОБА_3 копії оскаржуваної постанови раніше матеріали справи та матеріали кримінального провадження не містять.

28 серпня 2025 року заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.

За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах перевірки і обґрунтованих заперечень слідчого, слідчий суддя вважає, що заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження у передбачений законом десятиденний строк з дня отримання її копії

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

За змістом статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень частини другої статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З матеріалів кримінального провадження № 0002413 від 09 вересня 2024 року вбачається, що заявлені адвокатом ОСОБА_3 клопотання про проведення слідчих дій були розглянуті слідчим та надано відповідь, згідно якої дані клопотання задоволені. Постанови про відмову у задоволенні клопотань потерпілого у матеріалах кримінального провадження відсутні. Також відсутні процесуальні документи про проведення слідчих дій, про які заявляв адвокат.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова слідчого від 23 липня 2025 року не відповідає вимогам статті 110 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки не містить обґрунтування мотивів прийнятого рішення. Так постанова не містить аналізу здійснених процесуальних дій у сукупності із обставинами кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що в оскаржуваній постанові не обґрунтовано в повній мірі спростування доводів заявника, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим не наведено фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам, про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження та які спростовують посилання заявника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.

Відсутність у постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

Отже, доводи заявника про неповне вчинення слідчим дій для повного і об`єктивного встановлення всіх обставин розслідування, неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження, на переконання слідчого судді, є обґрунтованими, а тому слідчий суддя вважає, що вказана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, приходить до висновку про задоволення вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 306-307, 309, 372, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 23 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0002413 від 09 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1