ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/153/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.126-1 КК України
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження заапеляційною скаргою прокурора на вирок Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2025 року стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, без реєстрації місця проживання на території України, фактично мешкаючого (зі слів) у реабілітаційному центру «Нове покоління» за адресою: м. Київ, вул. Фісташкова,12, раніше судимий:

- 18.07.2006 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 01.03.2007 на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 5 днів, зі зміною покарання на виправні роботи з утриманням 20% заробітку;

- 17.11.2014 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 1, 2 ст. 317 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробувальним строком на 2 роки;

- 21.08.2015 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 315 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 06.12.2017 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 391 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 04.02.2022 по відбутті строку покарання;

- 23.12.2022 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт,

засуджений за ст. 126-1 КК України до 2(двох) років обмеження волі.

Відповідно до правил ст. 75, 76 КК України звільнено від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладення на нього обов`язків.

Відповідно до п. 3, 5 ч.1 ст. 91-1 КК України заборонено наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин строком на 2 (два) роки; направлено ОСОБА_7 для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, яка передбачає, що кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у період часу з квітня 2023 по вересень 2023, востаннє 18.09.2023, умисно, систематично вчиняв фізичне насильство, що виражалось у спричиненні фізичного болю, тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , як наслідок розладів здоров`я останньої та психологічне насильство щодо неї, що виражалось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в адресу ОСОБА_8 словами нецензурної лайки, приниженні її честі та гідності, залякуванні та, як наслідок, призвело до психологічних страждань останньої, погіршенню її якості життя.

Так, з квітня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_8 та її співмешканець ОСОБА_7 , які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, перебувають у фактичних сімейних відносинах.

На початку квітня 2023, точна дата та час проведеним досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_8 знаходилась за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 , останній образливо висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_8 , принижував її честь та гідність, використовуючи свою фізичну перевагу кулаком правої руки умисно наніс один удар у праву частину обличчя ОСОБА_8 , чим спричинив фізичний біль та моральні страждання, що як наслідок, призвело до психологічних страждань потерпілої.

Крім того, приблизно 15.06.2023, точна дата та час проведеним досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_8 знаходилась за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 , останній продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на домашнє насильство образливо висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_8 , принижував її честь та гідність, використовуючи свою фізичну перевагу кулаком правої руки умисно наніс один удар у ліву частину обличчя ОСОБА_8 , чим спричинив фізичний біль та моральні страждання, що як наслідок, призвело до психологічних страждань потерпілої.

Крім того, 18.08.2023, приблизно о 19:00, ОСОБА_8 знаходилась за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 , останній перебуваючи в кімнаті зазначеної квартири, сидячі з лівого боку від потерпілої ОСОБА_8 образливо висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим принижував честь та гідність ОСОБА_8 . Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на домашнє насильство, під час зазначеної сварки ОСОБА_7 , використовуючи свою фізичну перевагу взяв зі столу в праву руку ніж, після чого діючи умисно та цілеспрямовано, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 клинком ножа наніс один удар у ліве стегно останній, чим спричинив їй різану рану лівого стегна, що належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів ( 21 дня) та моральні страждання.

Крім того, 18.09.2023 приблизно о 01:00 ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки із ОСОБА_8 образливо висловлювався нецензурною лайкою на адресу останньої, принижував її честь та гідність, використовуючи свою фізичну перевагу умисно наніс п`ять ударів кулаками рук в область обличчя та шиї ОСОБА_8 , чим спричинив садна на голові, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на домашнє насильство, під час зазначеної сварки, ОСОБА_7 взяв в праву руку ніж, після чого умисно наніс ОСОБА_8 один удар клинком ножа у піднижньо -підщелепну ділянку, чим спричинив останній різану рану, що належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів ( 21 дня) та моральні страждання.

Внаслідок систематичних, протиправних дій свого співмешканця ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 була вимушена з метою захисту своїх прав звернутися з заявою до Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Кожного разу окремо, на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у період з початку квітня 2023 по 18.09.2023 включно, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи умисно, систематично та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, спрямованих на домашнє насильство, вчиняв відносно своєї співмешканки ОСОБА_8 фізичне насильство у вигляді штовхання та стусанів, спричинення тілесних ушкоджень, психологічне насильство у вигляді словесних образ, приниження її честі та гідності, залякування, що призвело до погіршення якості життя та стану здоров`я останньої.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ст. 126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти обов`язки- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Відповідно до п. 3, 5 ст. 91-1 КК України заборонити ОСОБА_7 наближатися на 300 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин строком на 3 місяці, направити для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого, який не заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши характеризуючи матеріали, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ст. 126-1 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи з якою він перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи є правильною та в апеляції ніким не оспорюється.

Перевіряючи доводи прокурора щодо неправильного призначення ОСОБА_7 покарання колегія суддів виходить з наступного.

В контексті ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі та звільненні від його відбування на підставі ст. 75 КК України суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який раніше судимий, судимість не знято та не погашено в установленому законом порядку, не має реєстрації місця проживання на території України, фактично проживає в м. Києві, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття у скоєному, обставинами, які обтяжують покарання, суд визнав вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Тобто ОСОБА_7 необґрунтовано застосовано судом обмежувальний захід строком на 2 роки, при цьому не визначено строку дії обмежувального заходу у вигляді проходження програми для кривдників та безпідставно застосовано до ОСОБА_7 обмежувальний захід у вигляді проходження пробаційної програми.

Так, за нормами ч. 1 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Відповідно до ч. 10 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у разі порушення кримінального провадження у зв`язку з вчиненням домашнього насильства перелік заходів щодо тимчасового обмеження прав або покладення обов`язків на особу, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, або визнана винною у його вчиненні, а також порядок застосування таких заходів визначаються КК України та КПК України.

Так, під час призначення покарання згідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 91-1 КК України судом застосовано до ОСОБА_7 обмежувальний захід та заборонено наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин строком на 2 роки, що грубо порушує вимоги ч. З ст. 91-1 КК України, якою передбачено, що заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Отже, під час постановлення вироку судом не застосовано закон, який підлягає застосуванню, а саме: поза увагою суду залишились вимоги ст. 91-1 КК України, яка зобов`язує суд визначати на яку саме відстань заборонено наближатись до потерпілої особи.

Також судом, під час призначення покарання в частині направлення ОСОБА_7 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України для проходження програми для кривдників або пробаційної програми в порушення вимог тієї ж ч. 3 ст. 91-1 КК України, не визначено строку дії обмежувального заходу у вигляді проходження програми для кривдників

Натомість, судом безпідставно застосовано до ОСОБА_7 закон, який не підлягає застосуванню, а саме обмежувальний захід у вигляді проходження пробаційної програми, при тому, що відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних поавопорушень» від 13.07.2023 № 3233-ІХ, внесено зміни до ст.91-1 КК України та обмежувальний захід у вигляді проходження пробаційної програми виключений.

Таким чином, суд першої інстанції застосував закон, який не підлягав застосуванню, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та тягне за собою скасування вироку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні ОСОБА_7 покарання колегія суддів, у відповідності до вимог ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, систематичне вчинення насильства щодо співмешканці, наявність пом`якшуючих обставин: визнання вини, щире каяття, та вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання за статтею 126-1 КК України у виді 2 років обмеження волі. У відповідності до вимог ст.75 КК України враховуючи тяжкість злочину, дані про особу винного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 слід звільнити від призначеного із встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, яке буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 3 ст. 91-1 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше, як на 12 місяців.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування обмежувального заходу стосовно ОСОБА_7 , колегія суддів враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, системний характер таких дій, ризики вірогідності повторюваності вчинення домашнього насильства та приходить до висновку необхідність застосування до ОСОБА_7 відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України строком на 3 місяці обмежувальні заходи передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме проходження програми для кривдників.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання - зміні.

У зв`язку з вищевикладеним, оскаржуваний вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання підлягає зміненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В іншій частині вирок слід залишити без змін, оскільки він є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. 404, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовільнити.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання

Призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 126-1 КК України до 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти обов`язки- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п. 3, 5 ст. 91-1 КК України заборонити ОСОБА_7 наближатися на 300 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин строком на 3 місяці, направити для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді