Номер провадження: 11-кп/813/2287/25
Справа № 511/488/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 04 липня 2025 року в рамках кримінального провадження №0001418, внесеного до ЄРДР від 06 листопада 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бакша Савранського району Одеської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.286-1 ч.3 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано з часу набрання вироком законної сили.

Зараховано в строк відбування покарання строк перебування під вартою (попереднього ув`язнення) в період з 06.11.2023 по день набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України, із розрахунку один день позбавлення волі за один день тримання під вартою (попереднього ув`язнення).

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишено без змін.

Вироком також вирішені питання з речовими доказами, процесуальними витратами та заходами забезпечення кримінального провадження.

Оскаржуваним вироком встановлено, що 05.11.2023, у період часу з 17:00 год. до 19:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія та, відповідно, не маючи належних навичок керування транспортними засобами, маючи реальну і об`єктивну можливість виявити перед виїздом технічні несправності робочої гальмової системи дорожнього мотоцикла з боковим причепом «ДНЕПР-11», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які проявилися в тому, що гальмо переднього колеса даного мотоцикла задовго до цього знаходилося в несправному стані через відсутність належного регулювання троса механічного приводу гальмівного механізму переднього колеса, що обумовлювало при натисканні важеля управління гальмом переднього колеса повну відсутність ефективності дії гальмівного механізму цього колеса, а гальмо колеса бокового причепа даного мотоцикла також задовго до цього знаходилося в несправному стані через відсутність троса механічного приводу гальма колеса бокового причепа, що обумовлювало при натисканні гальмівної педалі повну відсутність ефективності дії гальмівного механізму колеса бокового причепа мотоцикла, які в цілому призводили до зниження ефективності дії робочої гальмівної системи мотоцикла більше ніж вдвоє, а також маючи реальну і об`єктивну можливість виявити перед виїздом повну відсутність рукоятки для пасажира на суцільному подвійному сідлі мотоцикла, які відносяться до несправностей, з якими експлуатація транспортного засобу заборонена, достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом без посвідчення водія і у стані сп`яніння заборонено, приступив до керування вищевказаним мотоциклом «ДНЕПР-11», чим порушив вимоги п.п. 2.1. а), 2.3. а), 2.9. а), 31.1., 31.4., 31.4.1. а), б), 31.4.7. і) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

У подальшому в зазначений час ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом «ДНЕПР-11», здійснював рух у Роздільнянському районі Одеської області, з боку смт Лиманське в напрямку с. Степове, по ґрунтовій польовій дорозі, яка проходила у полі між вказаними селами, та в порушення вимог п.п. 2.3. г), 5.5. Правил дорожнього руху України, здійснював перевезення пасажира ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка під час руху сиділа на пасажирському місці суцільного подвійного сідла мотоцикла позаду водія ОСОБА_8 , без застебнутого мотошолома.

При наближенні до ділянки вказаної ґрунтової польової дороги, яка розташована на відстані приблизно 200-250 метрів від вул. Польова смт Лиманське, водій ОСОБА_8 не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан проїзної частини, стан свого здоров`я та своє самопочуття, свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження і стан свого мотоцикла, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.1. Правил дорожнього руху України.

Внаслідок даної ДТП смертельно травмовано пасажира мотоцикла «ДНЕПР-11» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита травма шиї, що поєднує перелом шийно-грудного відділу хребта у вигляді розриву міжхребцевого з`єднання сьомого шийного - першого грудного хребців і перелому лівого поперечного відростку третього грудного хребця; переломи органокомплексу під`язикової кістки і гортані(лівого ріжка під`язикової кістки, обох верхніх ріжків щитоподібного хряща); травма обличчя: поширена забито-рвана скальпована рана у лівій підочно-ямковій ділянці з поширенням на спинку носа зліва; перелом хрящів спинки носа; численні садна лоба(з обох сторін), лівої надбрівної ділянки, на щоках, у правій виличній ділянці, на верхній губі, а також в проекції правої половини нижньої щелепи; синці у ділянках очних ямок; забито-рвані рани/3/ слизової оболонки верхньої губи; синець слизової оболонки у серединному відділі нижньої губи; ушкодження шкіри тулуба і кінцівок: синець на верхній поверхні лівого плечового суглобу; садно на тильній поверхні лівої кисті в проекції 3-го п`ясно-фалангового суглобу; одиничні садна на передній поверхні колінних суглобів, на передньо-зовнішній поверхні у нижній третині лівого стегна, на передній поверхні у верхній та нижній третинах лівої гомілки; одиничні синці на передніх півколах у верхній половині правої гомілки, а також верхньої та нижньої третини лівої гомілки; синець на спині у лівій надлопаткові ділянці; численні садна на спині з обох боків, а також у поперековій ділянці в проекції відповідного відділу хребта; локальний термічний опік 1 ступеня на передньо-зовнішній поверхні у верхній третині правого стегна, які утворення внаслідок дії тупих предметів в умовах ДТП, а саме падіння (випадіння) з транспортного засобу, що рухався, які уявляють собою єдиний комплекс поєднаної травми та оцінюються разом, були небезпечними для життя і містять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_9 знаходиться у прямому причинному зв`язку з вищезазначеними ушкодженнями шиї і обличчя і настала від травматичного шоку.

Допущенні водієм ОСОБА_8 порушення вимог п.п. 1.5., 2.1. а), 2.3. а), б), г), 2.9. а), 5.5., 12.1., 31.1., 31.4., 31.4.1. а), б), 31.4.7. і) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_9 .

Зазначені дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого .

Вимоги апеляційної скарги.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в які стверджує, що оскаржуваний вирок є незаконним з огялду на наступне:

- судом не враховано, що визначення стану сп`яніня віднесено до компетенції медичних закладів і лише у виняткових випадках, коли на це є згода самого водія, може бути проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів;

- суд не звернув увагу, що огляд водія ОСОБА_8 проводився без свідків, в порушення Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в разі скоєння дорожньо-траспорнтої пригоди, внаслідок якої є травмовані або загиблі особи, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я;

- суд побудував свій висновок щодо доведеності факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_8 на недостовірних, сумнівних показаннях свідків, які є поліцейськими. З огляду на те, що вони не достаивли обвинуаченого до медичного закладу на освідування, не залучили свідків, є вірогідність, що вони зацікавлені у результаті справи і їх показання викликають сумніви в достовірності.

На підставі наведеного захисник просить вирок змінити, перекваліфікувати діяння ОСОБА_8 з ч. 3 ст. 286-1 на ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваним вироком, посилаючись на його незаконність і не обгрунтованість з огляду на наступні обставини:

- в матеріалах справи не міститься належного та допустимого доказу перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння;

- експертиза на стан сп`янніня проведена 06 листопада 2023 року;

- вирок винесено без його участі.

На підставі наведеного обвинувачений просить вирок скасувати, направити кримінальне провадження на новий розгляд.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду не оскаржували.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні захисник підтримав апеляційні скарги свою та обвинуваченого та просив задовольнити їх.

Обвинувачений ОСОБА_8 , належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду (а.с. 17 т. 3), з клопотанням про відкладання не звертався, у поданій апеляційній скарзі не заявляв клопотання про його обов`язкову участь під час апеляційного розгляду.

Вислухавши думку прокурора та захисника, які вважали за можливим проводити розгляд справи за відсутності обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку розглядати апеляційну скаргу за відсутності останнього, оскільки в скаргах не ставиться питання про погіршення його правового становища.

Прокурор уважав апеляційні скарги сторони захисту необґрунтованими і просив залишити їх без задоволення.

Потерпіла про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином та не повідомила про поважні причини свого неприбуття, з клопотанням про відкладання судового засідання не зверталась (а.с.13-14 т. 3).

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, ч. 1 ст. 9 КПК України передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людиин і основоположних свобод» (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, обставини які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав обвинуваченого, потерпілого, свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Як вбачається із змісту оскаржуваного вироку, допитаний у судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому не визнав та показав, що 05.11.2023 зранку зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , з якою він прожив 27 років, на належному йому важкому мотоциклі «ДНЕПР-11» їздили на базар, потім придбали пиво та біля 10-10:30 год поїхали в смт. Лиманське у гості до його сестри. Там ОСОБА_9 вживала пиво. Він алкогольних засобів не вживав. Коли зібрались їхати додому, сестра дала ОСОБА_9 у руки сумку з цибулею. Замість коляски на мотоциклі зроблений щит, рукоятки для пасажира на водійському сидінні немає. Зазвичай ОСОБА_9 сидить на мотоциклі в якості пасажира позаду нього та тримається руками за його живіт, а на цей раз їй заважала сумка з цибулею. Він забув вдома ремінь, тому не прив`язав сумку з цибулею до щита. ОСОБА_9 була без шолома. Вони виїхали, було вже темно біля 19:30 год. Дорога була то хороша, то погана, різна, в залежності від якості дороги він їхав з різною швидкістю. Коли він їхав по польовій дорозі, проїхавши метрів 300-350 від смт.Лиманське в бік с.Степове зі швидкістю приблизно 30 км/год., то відчув, що руки ОСОБА_9 послабшали, проїхав ще 50-60 метрів, повернувся, а її позаду немає. Побачив знайомого ОСОБА_10 , який їхав не велосипеді, та попросив його допомогти пошукати ОСОБА_9 , бо було темно. Вони її знайшли, вона була непритомна, біля неї лежала сумка з цибулею, вони поклали її на коляску мотоциклу та привезли до Лиманської амбулаторії сімейної медицини, але ОСОБА_9 була мертва. Почав мрячити дощ. Вони накрили ОСОБА_9 плівкою. Лікарі викликали поліцію. Далі він з працівниками поліції поїхав до своєї сестри в смт.Лиманське забирати ключі від своєї хати, які вони з ОСОБА_9 забули в гостях. Там у сестри в будинку він вжив стакан коньяку, який йому налила сестра, оскільки був розгублений та засмучений смертю співмешканки. До ДТП алкоголь він не вживав, а ОСОБА_9 вживала. Тест на вміст алкоголю на приладі Драгер в смт.Лиманське на території Лиманської амбулаторії сімейної медицини у присутності працівників поліції він не проходив 05.11.2023 року, працівники поліції взагалі до нього не підходили. А освідування на алкоголь він проходив наступного дня в м.Одесі в лікарні, тобто 06.11.2023 року, і результат був 1,7 проміле. Посвідчення водія він не має, керує мотоциклом без наявності права керування транспортним засобом. Мотоцикл, яким він керував, був справний повністю, гальма працювали, а причеп був без гальмів, так як їх там не повинно бути. Вважає смерть ОСОБА_9 нещасним випадком.

При цьому, мотивуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, суд 1-ої інстанції послався у вироку на досліджені ним докази, а саме на:

- показання потерпілої ОСОБА_11 , яка в суді показала, що загибла ОСОБА_9 була її матір`ю, матір 27 років прожила з обвинуваченим однією сім`єю, у них був важкий мотоцикл з щитом замість коляски, ОСОБА_8 придбав його у сусіда. ОСОБА_8 керував мотоциклом і в тверезому, і в нетверезому стані, посвідчення водія він не мав. Керував мотоциклом він необережно, їздив швидко, шоломів у нього не було. ОСОБА_8 зловживав алкогольними напоями. У мами в альтанці стояв пакет з цибулею та морквою, який ОСОБА_8 привіз від сестри та завіз додому. Про смерть мами дізналась наступного дня від родичів;

- показання свідка ОСОБА_12 , який в суді показав, що працює заступником начальнику сектору превенції Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, 05.11.2023 був черговим в добовому наряді, після обіду надійшов виклик від Лиманської амбулаторії сімейної медицини, загинула жінка під час ДТП, він виїхав на місце, у дворі Лиманської АСМ стояв мотоцикл, на ньому - труп жінки, біля мотоцикла стояв ОСОБА_8 . ОСОБА_8 мав ознаки алкогольного сп`яніння порушена мова, координація руху, запах алкоголю з порожнини рота. На початку у ОСОБА_8 взагалі було важко дізнатись, що трапилось, він був сильно нетверезий, виразно не міг відповісти на запитання, потім з часом він вже зміг відповісти на запитання. Він розповідав, що це його мотоцикл та його дружина, вони були в гостях, пили спиртне , потім він сів за кермо, їхали по польовій дорозі в бік Лиманського аеродрому, він втратив дружину, яка сиділа позаду нього на мотоциклі, повернув назад шукати її, допомагав товариш, знайшли його дружину та на мотоциклі повезли до лікарні. На місце приїхала СОГ, почала працювати, працівники СРПП, які також прибули на місце події, запропонували ОСОБА_8 пройти тест на приладі Драгер для з`ясування наявності або відсутності стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 погодився та пройшов тест на газоаналізаторі «Драгер», тест показав позитивний результат, 1,78 проміле. Він вів зйомку на власний мобільний телефон, як ОСОБА_8 проходив освідування на приладі Драгер на території Лиманської АСМ. Потім прибули слідчі зі Слідчого управління та усі поїхали на місце ДТП, а він залишився охороняти мотоцикл та труп. Мотоцикл був чорного кольору, замість люльки щит, на щиту лежав труп жінки, накритий плівкою;

- показання свідка ОСОБА_13 , який в суді показав, що він працює на посаді старшого інспектора ВП №2 Роздільнянського РВП. 05.11.2023 року перебував на посаді о/у та був на чергуванні в Роздільнянському РВП ГУНП в Одеській області. Надійшов виклик на лінію 102 від Лиманської АСМ з приводу того, що чоловік привіз труп жінки. Він у складі СОГ виїхав на місце події. На території Лиманської АСМ перебував ОСОБА_8 , а також стояв мотоцикл з коляскою, на якому лежав труп жінки. Від ОСОБА_8 відчувався запах алкоголю, ззовні було видно, що він був у стані алкогольного сп`яніння. Документів, що посвідчують особи при трупі та у ОСОБА_8 не було. За наказом слідчого СОГ у складі 3-х осіб та ОСОБА_8 поїхали додому до ОСОБА_8 за документами на службовому автомобілі, але ОСОБА_8 сказав, що забув ключі від будинку у сестри, тому вони поїхали в смт.Лиманське до сестри ОСОБА_8 за ключами. Блукали, довго не могли знайти адресу, коли знайшли, ОСОБА_8 постукав у вікно будинку, слідчий кричав. З будинку вийшли чоловік та жінка, які підтвердили, що в цей день ОСОБА_8 разом зі співмешканкою у них розпивали спиртні напої, потім вони пішли шукати за столом ключи, свідок з ОСОБА_8 залишились в автомобілі. Слідчому віддали ключи та вони поїхали в с.Степове за документами. ОСОБА_8 разом зі слідчим пішли в будинок шукати документи, взяли паспорт та документи на мотоцикл та поїхали до райвідділку поліції. Мотоцикл ДНЕПР 11 чорного кольору, який стояв на території Лиманської АСМ, мав замість коляски дошки, на дошках знаходився труп жінки. У його присутності працівник Роздільнянського РВП ГУНП ОСОБА_12 та працівники СРПП проводили медичне освідування ОСОБА_8 на приладі Драгер. Свідок підтвердив, що в смт.Лиманське до будинку сестри ОСОБА_8 не заходив, він постійно знаходився в службовому автомобілі поліції, тому вживати алкоголь в будинку сестри після ДТП ніяк не міг. Було вже приблизно 00:00-01:00 год ночі, в будинку була тільки жінка та чоловік, сторонніх осіб не було. ОСОБА_8 на момент приїзду СОГ до Лиманської АСМ був в стані сильного алкогольного сп`яніння, не міг навіть нормально ходити, він підтримував його під руки, дуже каявся, що так трапилося, від нього був різкий запах алкоголю, мова була незв`язна. Тоді вже був вечір, пізно, фельдшер казав, що ОСОБА_8 привіз жінку вже без ознак життя на мотоциклі. ОСОБА_8 розповідав, що з жінкою були в гостях у друзів, вживали спиртні напої, жінка була п`яна та тому погано трималась на мотоциклі, говорив, що діти його не вибачать. Сумки з цибулею не бачив;

- дослідженому в судовому засіданні відеозапису процесу проходження обвинуваченим ОСОБА_8 освідування за допомогою приладу Драгер на стан алкогольного сп`яніння на території Лиманської АСМ 05.11.2023 року, наданий свідком ОСОБА_12 , з якого вбачається, що освідування проводили працівники Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області. Результат тестування позитивний, прилад показав 1,78 проміле. На відеозапису також видно мотоцикл, на якому лежить накритий труп. Відеозйомка проводилась на мобільний телефон свідка ОСОБА_12 ;

- витягом з ЄРДР від 06.11.2023 про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до яких було внесено відомості в ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 286-1 ч.3 КК України;

- роздруківкою тестування водія ОСОБА_8 на приладі Драгер 6820 від 05.11.2023 року, тестування проведено поліцейським СРПП Роздільнянського РВП ГУНП ОСОБА_14 о 21:52 год, результат 1,78 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений поліцейським СРПП Роздільнянського РВП ГУНП ОСОБА_14 , відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, виражене тремтіння пальців рук, результат огляду на стан сп`яніння за допомогою Драгер 6820 позитивна проба 1,78% ;

- супровідним листом про проведення та направлення результатів огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_8 слідчому ГУНП в Одеській області 05.11.2023;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 05.11.2023 та таблицею ілюстрацій до нього, під час якого слідчим було проведено огляд трупа ОСОБА_9 на території Амбулаторії сімейної медицини, розташованої за адресою: вул.Лиманна,15 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, труп знаходився на мотоциклі з коляскою чорного кольору н/з НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 05.11.2023 та таблицею ілюстрацій до нього, під час якого слідчим було оглянуто місце події - території Амбулаторії сімейної медицини, розташованої за адресою: вул. Лиманна,15 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, де виявлено труп ОСОБА_9 , який знаходився на мотоциклі з коляскою чорного кольору н/з НОМЕР_1 , мотоцикл з місця події вилучено;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 06.11.2023, план-схемою та таблицею ілюстрацій до нього, під час якого слідчим було оглянуто місце події ділянка ґрунтової дороги між смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області та с.Степове, транспортний засіб мотоцикл Днепр-11 було переміщено, водій залишив місце ДТП, на місці ДТП виявлено сліди протектора мотоцикла;

- протоколом огляду трупа від 06.11.2025 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з фототаблицею;

- висновком експерта №83/99 від 19.12.2023, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було встановлено кількість, локалізація та тяжкість тілесних ушкоджень, причина смерті, а також причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_9 , утворення тілесних ушкоджень внаслідок дії тупих предметів в умовах ДТП, а саме падіння (випадіння) з транспортного засобу, що рухався. При судово-токсилогічній експертизі крові від трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий алкоголь у концентрації 2,49 %, що за життя безпосередньо перед настанням смерті орієнтовно могло відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння;

- висновком експерта №23-5764 судової транспортно-трасологічної експертизи слідів на мотоциклі Днепр-11 р/н НОМЕР_1 з боковим причепом від 27.11.2023 з фототаблицею, відповідно до якої на дорожньому мотоциклі з боковим причепом Днепр-11 р/н НОМЕР_1 відсутні сліди контакту з іншими транспортними засобами, при якому могло статися виникнення даної ДТП, а також відсутні сліди контактування з потерпілою в процесі її падіння з мотоцикла чи з бокового причепа;

- висновком експерта №23-5765 судової автотехнічної експертизи технічного стану дорожнього мотоциклу з боковим причепом Днепр-11 р/н 14-74 ОДБ від 24.11.2023, відповідно до якого, на момент експертного огляду рульове керування, гальмо заднього колеса та ходова частина безпосередньо перед ДТП знаходились в робочому стані. Гальмо переднього колеса та гальмо колеса бокового причепу задовго до ДТП знаходилися в несправному стані та обумовлювали зниження ефективності дії в цілому робочої гальмівної системи мотоцикла більш ніж вдвоє. Експлуатація мотоцикла з даними несправностями гальмівної системи не відповідає вимогам правил технічної експлуатації, вимогам підприємства-виробника мотоцикла та забороняється вимогами 31.1., 31.4, 31.4.1.а), б) ПДР. Водій міг виявити дані несправності робочої гальмівної системи мотоцикла задовго до даної ДТП;

- протоколом проведеного слідчого експерименту від 16.11.2023 з план-схемою та фототаблицею до нього, проведеного з підозрюваним ОСОБА_8 , відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_8 розповів про обставини ДТП та на місці вказав на місце, де він знайшов свою цивільну дружину ОСОБА_9 ;

- висновком експерта №23-6048 автотехнічної експертизи механізму падіння пасажира з мотоциклу Днепр-11 від 14.12.2023, відповідно до якого з технічної точки зору в умовах даної події водію мотоциклу Днепр-11 р/н НОМЕР_1 заборонялось рухатись з несправною гальмівною системою та за відсутності на сідлі поперечних рукояток для пасажира, що передбачено вимогами п.п. 31.1.,31.4.1 (а) та 31.4.7 (і) у розділі 31 ПДР. Технічна можливість уникнути настання даної події та належні дії водія мотоциклу Днепр-11 р/н НОМЕР_1 не вимагають застосування спеціальних технічних знань в галузі судової автотехніки і можуть бути проведені органом, що призначив експертизу, самостійно відповідно до вимог ПДР у сукупності з матеріалами кримінального провадження, як і оцінка дій пасажира відповідно до вимог розділу 5 «Обов`язки і права пішохода»;

- висновком експерта №23-6047 судової автотехнічної експертизи технічного стану дорожнього мотоциклу Днепр-11 р/н НОМЕР_1 з боковим причепом від 06.12.2023, відповідно до якого на досліджуваному мотоциклі безпосередньо перед даною ДТП на суцільному подвійному сідлі була повністю відсутня рукоятка для пасажира, що являється несправністю і при якій експлуатація мотоцикла забороняється вимогами п.п. 31.1., 31.4.1 та 31.4.7.(і) ПДР. Водій міг виявити вищевказану несправність сідла мотоцикла задовго до даного ДТП візуально під час виїзду та при експлуатації по відсутності рукоятки на сідлі пасажира. Наявність такої рукоятки на задній частині сідла пасажира зумовлена встановленою заводом-виробником конструкцією мотоцикла. На рамі бокового причепа (бокової коляски) досліджуваного дорожнього мотоцикла замість пасажирського чи вантажного кузова закріплено вздовж збитий гвіздками дерев`яний щит розміром приблизно 55х162 см з струганих дощок товщиною приблизно 27 мм та двома поперечними планками. У вступній частині «Керівництва з експлуатації мотоцикла «Днепр-11» КМЗ-8.155 РЕ» вказано, що «мотоцикл Днепр-11 дорожня машина важкого класу експлуатується тільки з причіпною боковою коляскою». Експлуатація даної моделі дорожнього мотоцикла з боковим причепом Днепр-11 р/н НОМЕР_1 без пасажирського чи вантажного кузова на рамі причепа, з установкою різного роду (в тому числі дерев`яних) платформ для перевозки вантажів різного призначення при виконанні встановлених правил перевозки вантажів вимогам вище вказаного «Керівництва з експлуатації мотоцикла «Днепр-11» КМЗ-8.155 РЕ» не заборонена.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, за результатами дослідження та оцінки вищезазначених доказів, дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена в ході судового розгляду та кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Логічний аналіз ч. 1 ст. 94 КПК України дає підстави дійти висновку про те, що оцінка доказів судом здійснюється за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, при цьому, сукупність зібраних доказів оцінюється з точки зору достатності та взаємозв`язку, необхідних для прийняття відповідного процесуального, в даному випадку, судового рішення.

Внутрішнє переконання це такий стан свідомості суб`єкта оцінки, коли він вважає, що зібрані й перевірені у справі докази є достатніми для вирішення питання щодо наявності чи відсутності обставин, які входять до предмета доказування, або інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і впевнений у правильності свого висновку та готовий до практичних дій у відповідності з отриманими знаннями. Закон вимагає, щоб внутрішнє переконання було обґрунтованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує фконвенцію «Про захист прав людии і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

У справі «Кобець проти України» ЄСПЛ повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Система зібраних в кримінальному провадженні доказів повинна давати можливість зробити однозначний висновок як за кожним елементом предмета доказування, так і у справі загалом та усунути будь-які сумніви. Всі сумніви у справі підлягають об`єктивному вивченню, а якщо вичерпано можливості їх усунути, повинні тлумачитися та розв`язуватися на користь обвинуваченого.

В цьому контексті колегія суддів керується правовою позицією, викладеною в постанові колегії суддів Першої судової палати ККС у складі ВС від 04.07.2018 у справі №688/788/15-к (провадження №51-597км17), відповідно до якої поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Надаючи оцінку твердженням сторони захисту з приводу неправильної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286-1 КК України з огляду на недоведеність перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння на момент події ДТП, колегія суддів вважає такі твердження безпідставними з огляду на наступні обставини.

Диспозиція ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за, серед іншого, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

В даному випадку суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння на момент події ДТП, яка мала місце 05.11.2023, був встановлений судом 1-ої інстанції на підставі дослідження та надання відповідної оцінки сукупності наявних у матеріалах кримінального провадження письмових доказів.

Відповідно до п. 8 розд. І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 р., у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. Водночас положення зазначеної Інструкції не виключають можливості проведення огляду на місці події із застосуванням технічного засобу, якщо такий огляд проводиться у встановленому порядку, із дотриманням процесуальних гарантій та фіксацією його результатів.

Як убачається з матеріалів провадження, огляд обвинуваченого було здійснено працівниками поліції із застосуванням сертифікованого приладу «DragerAlcotest 6820», а результат тесту 1, 78 проміле зафіксований на відео, яке було предметом дослідження в судововму засіданні та відображені у відповідному акті огляду. Обвинувачений не заперечував проти проведення огляду і не вимагав повторного огляду в медичному закладі.

Разом зтим, огляд проводився поліцейськими із застосуванням технічних засобів відеозапису, що згідно Інструкції, виключає обов`язкове залучення двох свідків.

Положеннями ст. 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У постанові ККС ВС від 10.03.2021 у справі №676/6211/16-к (провадження №51-3919км20), відповідно до якої чинне кримінальне процесуальне законодавство не позбавляє суд права встановити факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння в момент вчинення злочину шляхом дослідження всієї сукупності доказів та не визначає, що такий факт має бути доведеним якимось певним видом доказів. Зазначене узгоджується з правовими позиціями суду касаційної інстанції, викладеними, зокрема, в постановах від 22.05.2018 (справа №459/3331/16-к), від 16.04.2019 (справа №739/1367/17), від 03.12.2019 (справа №571/1436/15-к), від 10.11.2020 (справа №442/66/16-к).

Окремої уваги заслуговує правовий висновок, викладений в постанові ККС у складі ВС від 01.12.2021 у справі №672/1402/17 (провадження №51-3315км21), згідно із яким перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК, має бути встановлено шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, які є у кримінальному провадженні, зокрема, й на підставі показань свідків.

Апеляційний суд погоджується з відповідями місцевого суду у частині відхилення доводів сторони захисту та висновком, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів перебування на момент ДТП обвинуваченого ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння, зокрема, роздруківкою тестування ОСОБА_8 05.11.2023 року за допомогою приладу Драгер, результат позитивний 1,78 %, яку ОСОБА_8 підписав без зауважень та відеозаписом вказаної дії, яка була продемонстрована учасникам справи в судовому засіданні, показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Відтак, з урахуванням вищевикладених положень кримінального процесуального закону та судової практики, суд апеляційної інстанції доходить переконання про те, що факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння на момент ДТП, що мала місце 05.11.2023, встановлений на підставі дослідження сукупності документів, наданих стороною обвинувачення в обґрунтування винуватості останнього, а також показань свідків і відеозапису.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що проведення огляду на місці події працівниками поліції із застосуванням приладу «Drager» не призвело до істотного порушення прав обвинуваченого, а отримані результати в сукупності з іншими доказами (показаннями свідків, відеозаписом, протоколом огляду місця події) є допустимими доказами, які можуть бути використані для встановлення факту перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Доводи захисника стосовно недостовірних, сумнівних показань свідків, які є поліцейськими, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у судовому засіданні склали присягу, передбачену статтею 352 КПК України, були попереджені про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдиві показання та відмову від давання показань. Тому у суду відсутні підстави сумніватися у достовірності їхніх показань, які є послідовними, узгодженими між собою та відповідають іншим доказам у справі.

За встановлених обставин, колегія суддів, погоджуючись із висновком суду 1-ої інстанції, доходить переконання про те, що висунута стороною обвинувачення версія подій знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, сукупності зібраних по справі доказів достатньо для стійкого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, пов`язаного із порушенням правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого

При цьому, позиція сторони захисту, яка полягає у запереченні своєї винуватості у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння є способом самозахисту, оскільки вона об`єктивно спростовується дослідженими судом 1-ої інстанції усними та письмовими доказами, не довіряти яким об`єктивних підстав немає.

Відтак, суд 1-ої інстанції, на підставі повного, всебічного аналізу та оцінки всіх досліджених доказів у провадженні, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та правильність кваліфікації його дій, тому підстав для відповідної зміни вироку суду в частині кваліфікації дій обвинуваченого у суду апеляційної інстанції немає.

Разом з тим, щодо доводів обвинуваченого, що вирок суду першої інстанції було проголошено без нього, колегія суддів зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів провадження, після закінчення судових дебатів та проголошення останнього слова обвинуваченого суд вийшов до нарадчої кімнати - 02.07.2025, оголосив вирок після виходу із нарадчої кімнати - 04.07.2025. При цьому в матеріалах справи міститься клопотання обвинуваченого про розгляд судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку із установи покарань (а.с. 240 т. 2) та супровідний лист в ДУ «ОСІ» від суду з повідомленням про дату судового засідання, яке відбудеться 04 липня 2025 року о 10 годині 30 хвилин (а.с. 241 т.2). Разом з тим, із журналу судового засідання убачається, що на час оголошення вироку проведення ВКЗ з ДУ «ОСІ» не виявилось можливим. (а.с. 245 т.2)

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції забезпечив право обвинуваченого на участь у судовому засіданні, а тому відповідний довід апеляційної скарги є необґрунтованим.

Апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції при призначені міри покарання враховані всі вимоги кримінального закону та положень судової практики: ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, даних про особи обвинуваченого, а також конкретні обставини справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість ухваленого вироку, та які є підставою для його скасування, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржене судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, в зв`язку з чим оскаржений вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 24, 370, 404, 405, 407-409, 413, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 04 липня 2025 року в рамках кримінального провадження №0001418, внесеного до ЄРДР від 06 листопада 2023 року, відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.286-1 КК України,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4