Номер провадження: 11-сс/813/1462/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 11.07.2025 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000016 від 21.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України

установив

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження № 0000016 від 21.03.2025 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_8 , та накладено арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на речі вилучені в ході проведення обшуку 03.07.2025 року в за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Мобільний телефон Iphone 12, с.н. НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , з сім-карткою з н.т. НОМЕР_3 , пароль « НОМЕР_4 », який запаковано до сейф-пакету В1018311.

- Аркуші паперу ззовні схожі на національну валюту долари США, у кількості 2 купюр, номіналом по 100 доларів США кожна, з наступними серіями та номерами: DB53112963D та LA63863749B, які запаковано до сейф-пакету В1018310.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представником власників майна адвокатом ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає:

-клопотання слідчого розглянуто слідчим суддею без участі власника майна та його представника;

-відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, вилучені грошові кошти є власністю ОСОБА_6 , а мобільний телефон мав пароль, тому співробітниками органу досудового розслідування не було потреби вилучати його, оскільки була можливість без перешкод оглянути цей мобільний телефон.

Крім того, апеляційна скарга адвоката містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому адвокат зазначає, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого без участі власника майна та його представника, 16.07.2025 року захисник ОСОБА_6 дізнався про існування оскаржуваної ухвали та 18.07.2025 року звернувся із апеляційною скаргою.

В судове засідання апеляційного суду прокурор Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 , а також представник власника майна - адвокат ОСОБА_7 не з`явились, про місце та час судового розгляду повідомлені належним чином, надіслали заяви про розгляд провадження за їх відсутності, на підставі чого розгляд справи проведений за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчий суддя не дотримався, з огляду на таке.

Частина 2 статті 19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії (стаття 8 Конституції України), зобов`язує органи державної влади та їхніх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо клопотання на поновлення строку апеляційного оскарження, колегія суддів враховує, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК).

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (абзац 2 частини 3 статті 395 КПК). Правило початку перебігу строку «з дня отримання копії судового рішення» не поширюється на оскарження ухвал слідчого судді, постановлених за викликом особи, але без її участі. У такому випадку строк на апеляційне оскарження обчислюється за загальним правилом, а саме з моменту оголошення судового рішення (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 4910/16/19-к).

За змістом статті 376 КПК дата оголошення судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18).

У цьому провадженні: 11.07.2025 року слідчий суддя постановив оскаржувану ухвалу без участі сторони захисту, водночас ухвала була постановлена за їх викликом, та від захисника надійшла заява про розгляд клопотання слідчого за його відсутності, у зв`язку з чим останнім днем строку на подання апеляційної скарги було 16.07.2025 року, в реєстрі ухвала зареєстрована 17.07.2025 року, за твердженням апелянта він ознайомився з її повним текстом 16.07.2025 року, та 18.07.2025 року захисником ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку. Суть клопотання зводиться до того, що причиною пропуску строку оскарження була необізнаність з мотивами оскаржуваного рішення.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (частина 1 статті 117 КПК). У випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення (при оголошенні лише резолютивної частини ухвали), вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому частиною 1 статті 117 КПК (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18).

З огляду на те, що:причиною пропуску строку апеляційного оскарження була необізнаність з мотивами прийнятого судом рішення, апелянт подав апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання повного тексту оскаржуваної ухвали та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд визнає зазначену причину пропуску процесуального строку поважною та вважає за можливе поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 11.07.2025 року.

Щодо підстави та мети накладення арешту на майно, апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000016 від 21.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 368 КК України.

03.07.2025 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 02.07.2025, в порядку ч. 1 ст. 233 КПК України, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення, зокрема: мобільного телефону, грошових коштів здобутих злочинним шляхом.

На підставі вищезазначеної ухвали, в ході проведення обшуку 03.07.2025 року за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено:

- мобільний телефон Iphone 12, с.н. НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 , з сім-карткою з н.т. НОМЕР_3 , пароль « НОМЕР_4 », який запаковано до сейф-пакету В1018311.

- аркуші паперу ззовні схожі на національну валюту долари США, у кількості 2 купюр, номіналом по 100 доларів США кожна, з наступними серіями та номерами: DB53112963D та LA63863749B, які запаковано до сейф-пакету В1018310.

Апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про те, що вищезазначені мобільні телефони можуть містити відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 03.07.2025 року, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Натомість, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про те, що наразі існує необхідність в дослідженні вилучених мобільних телефонів оскільки зафіксована на них інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи наявну можливість виявлення у мобільному телефоні відомостей та файлів, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, існує загроза їх знищення, зокрема, видалення листування, адресатів, телефонних дзвінків, документів, програм, а також те, що ймовірні співучасники кримінального правопорушення можливо спілкувались між собою за допомогою месенджерів, встановлених на мобільному пристрої, де може зберігатися переписка між ними та електронні копії документів, які можуть мати значення для кримінального провадження, можливе збереження на сім-картах номерів телефонів осіб, які можуть бути причетними до цього кримінального правопорушення, їх листування та інформацію про з`єднання, а також обставини, за яких вилучено вищевказаний технічний пристрій, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування вилучені мобільні телефони відповідають ознакам речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки містить інформацію та відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що вилучений під час обшуку мобільний телефон було визнано слідчим речовим доказом у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 03.07.2025 року.

Натомість, в подальшому, ОСОБА_6 має право на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.

Щодо доводів захисника ОСОБА_7 про те, що грошові кошти у сумі 200 доларів США не мають відношення до кримінального провадження кожна, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Разом з тим, слідчим суддею правильно враховано, що разом з грошовими коштами були виявлені мобільні телефони, які також вилучено, що може свідчити про їх протиправне походження та використання під час вчинення злочину.

Таким чином, зв`язок грошових коштів із вчиненням кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.368 КК України підлягає перевірці з боку органу досудового розслідування, а тому арешт такого майна є виправданим.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності.

Апеляційний суд також враховує, що обраний слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, а його межі у часі окреслені строками, які регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Окрім того, твердження адвоката ОСОБА_7 щодо порушення стороною обвинувачення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України є необґрунтованим, оскільки відповідно до протоколу обшуку (а.с. 42-52), майно, було вилучене 03.07.2025 та відповідно до реєстраційного штампу суду клопотання про арешт майна була подано до суду в перший робочий день - понеділок 07.07.2025 року, тобто із дотриманням вимог, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Приписами ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника власника майна не підлягає задоволенню з мотивів, наведених в мотивувальній частині ухвали, а судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 171-174, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 11.07.2025 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000016 від 21.03.2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 11.07.2025 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000016 від 21.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4