ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані в одне провадження клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000154 від 03.04.2023, та клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.04.2023 (справа № 991/10430/25, провадження № 1-кс/991/10516/25).

Одночасно з цим, до ВАКС надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну щодо останнього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у вищевказаному кримінальному провадженні (справа № 991/10442/25, провадження № 1-кс/991/10528/25).

Зазначені клопотання призначені до розгляду на 10.10.2025.

Враховуючи, що у вищенаведених клопотаннях учасниками провадження порушені питання щодо застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.04.2023, тобто вони подані стосовно однієї і тієї ж особи, в одному й тому ж кримінальному провадженні, стосуються застосованого до підозрюваного запобіжного заходу, тому з метою забезпечення швидкого судового розгляду, під час якого кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки та забезпечення оперативності судового провадження, слідчий суддя, з урахуванням думок учасників, які не заперечували проти об`єднання, дійшов висновку про необхідність об`єднати вказані клопотання в одне провадження за номером справи № 991/10430/25, провадження № 1-кс/991/10516/25.

З огляду на викладене, слідчим суддею здійснюється судовий розгляд об`єднаних в одне провадження клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , а також клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Отже, подаючи клопотання в порядку ст. 199 КПК України, прокурор ОСОБА_3 просив продовжити на два місяці строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожним викликом до детектива, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатись за межі України, без дозволу детектива, прокурора або суду; повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі наявні паспорти для виїзду за кордон, в т.ч. паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27.10.2022 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 17.06.2015, а також інші документи, що дають право на виїзд за межі України; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, а саме: з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; утримуватись від спілкування (як особисто, так і через третіх осіб) з такими особами: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , з членами Постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, місто планування та земельних відносин, службовими особами і працівниками Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Комунального підприємства «Київський інститут земельних відносин», службовими особами і працівниками Комунального підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест», службовими особами і працівниками Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «СПЕЦЖИТЛОФОНД», щодо обставин кримінального провадження.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.04.2023, в рамках якого 06.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 України. На переконання прокурора, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, чим і обумовлюється необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків.

Водночас, сторона захисту у клопотанні, поданому в порядку ст. 201 КПК України, порушує питання необхідності розглянути можливість зміни застосованого до ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу, шляхом зменшення розміру застави до найменшого її розміру.

Обґрунтовуючи свої доводи, захисник посилається на ту обставину, що заставу у розмірі 15 000 000 грн, як альтернативний запобіжний захід, визначений ухвалою слідчого судді ВАКС від 07.02.2025, сплачено колишньою тещою підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_64 , оскільки майновий стан підозрюваного не дозволяв йому внести заставу в такому розмірі. Втім, такий розмір застави є непомірно великим для ОСОБА_65 та несправедливим для ОСОБА_4 .. Захисник просив взяти до уваги, що у ОСОБА_65 наявний кредитний договір № 2.25-PLD від 19.02.2025. Однак станом на теперішній час, ОСОБА_65 хворіє на тяжку хворобу, яка почала прогресувати, та всі наявні у неї кошти остання витрачає на лікування, а відсотки та платежі за вищевказаним кредитним договором змушений сплачувати її поручитель згідно з договором поруки № 2.25- PLD/SUR від 19.02.2025.

Враховуючи викладене, сторона захисту просила змінити підозрюваному ОСОБА_4 альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді застави до більш помірного та справедливого.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі. Водночас, прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави, пославшись на його безпідставність.

В свою чергу, у судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання про зміну запобіжного заходу та наполіг на його задоволенні. Заперечуючи проти клопотання прокурора про продовження обов`язків, захисник наголошував на необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри, недоведеності існування ризиків належними доказами, а також на добросовісній процесуальній поведінці ОСОБА_4 , який сумлінно виконує покладені на нього обов`язки та жодних порушень не допускав.

Підозрюваний ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника з вищевикладених підстав.

Заслухавши доводи та пояснення учасників судового провадження, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Згідно частини 4 цієї статті слідчий суддя розглядає дане клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 194 КПК України обов`язки покладаються на підозрюваного у випадку, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, ризиків кримінального провадження та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 364, ч.ч. 3, 4 ст. 369, ч.ч. 3, 4 ст. 368 КК України.

Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до десяти місяців, тобто до 06.12.2025 включно, про що свідчить ухвала слідчого судді ВАКС від 29.04.2025 у справі № 991/3705/25.

В рамках вказаного кримінального провадження 06.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в участі у злочинній організації; у незакінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах; у незакінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому злочинною організацією в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

За змістом повідомлення про підозру, ОСОБА_4 у 2019-2023 роках входив до злочинної організації, яку створив ОСОБА_6 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із оберненням майна та активів територіальної громади м. Києва на користь членів злочинної організації, підкупу службових осіб органу місцевого самоврядування.

Так, ОСОБА_4 діяв спільно з іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень, у ході вчинення злочинів використовував свої функції та авторитет для контролю діяльності службових осіб департаменту земельних ресурсів та підпорядкованого Департаменту комунального підприємства «Київський інститут земельних відносин» з метою прийняття ними рішень в інтересах злочинної організації, а також для подання до КМР проектів рішень, необхідних для досягнення цілей злочинної організації.

Отже, серед низки вчинених злочинною організацією у період з листопада 2023 року по грудень 2024 року кримінальних правопорушень під керівництвом ОСОБА_6 орган досудового розслідування виділяє, зокрема, незакінчений замах на протидію законній господарській діяльності приватного підприємства «Колібріс». Метою таких дій було захоплення земельної ділянки, яку орендувало вказане підприємство, по вул. Гната Юри у м. Києві для використання її у власному комерційному проєкті. Разом з тим, вчинено шість незакінчених замахів на заволодіння земельними ділянками територіальної громади м. Києва.

Слідчий суддя вбачає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта.

При цьому слідчий суддя зауважує, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши надані прокурором докази, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою, оскільки з розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного ОСОБА_4 з кримінальними правопорушеннями на даному етапі досудового розслідування.

Отже, повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування та досліджених доказах, тож слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень достатніми.

Ухвалою слідчого судді ВАКС від 07.02.2025 у справі № 991/1080/25 до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 15 000 000 грн та, у випадку внесення застави, покладені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

20.02.2025 підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з під варти, у зв`язку із внесенням застави у визначеному слідчим суддею розмірі. За наведеного, відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, з одночасним покладенням обов`язків, зазначених в ухвалі слідчого судді від 07.02.2025.

У подальшому, ухвалами слідчого судді ВАКС строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою слідчого судді ВАКС від 13.08.2025 строк обов`язків продовжено до 13.10.2025.

Оскільки 13.10.2025 строк дії покладених на підозрюваного обов`язків закінчується, то за таких обставин, виникла необхідність у зверненні прокурора до слідчого судді з клопотанням про його продовження.

Водночас, прокурор зазначає, що наразі в кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають спрямуванню обвинувального акта до суду до закінчення строку дії вказаних обов`язків, а тому встановлена необхідність у вчиненні ряду процесуальних дій для об`єктивного, повного завершення досудового розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні для неухильного виконання вимог ст. 2 КПК України необхідно провести всі слідчі та процесуальні дії, які мають значення для судового розгляду, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виконання зазначених дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не може бути закінчено у межах строку дії покладених на підозрюваного обов`язків.

При цьому, як стверджує прокурор, встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, тим самим виправдовуючи застосування до підозрюваного запобіжного заходу та покладення на нього відповідних обов`язків.

Перевіряючи наявність ризиків, які обґрунтовує прокурор, слідчий суддя виходить з того, що наявні (встановлені) на початковому етапі слідства ризики по мірі розслідування кримінального провадження мають тенденцію до зменшення та втрати своєї актуальності і для підтвердження існування або відсутності таких ризиків на час розгляду клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, на переконання слідчого судді, необхідно враховувати попередню поведінку підозрюваного, складність справи, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень тощо.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Надаючи оцінку заявленому прокурором ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя вважає доведеним, що на даний час такий ризик продовжує існувати.

Насамперед, вказаний ризик обумовлюється суворістю передбаченого покарання за вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 (ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 255 КК України). Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, зокрема, наявність двох дійсних паспортів громадянина України для виїзду за кордон, а також задовільний матеріальний стан, що у своїй сукупності свідчать про існування у підозрюваного можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, не може залишитися поза увагою зафіксовані у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій відомості про систематичне вжиття ОСОБА_4 заходів щодо приховування своїх доходів та майна, його вартості та джерел походження, що свідчить про наявність у підозрюваного значної кількості неофіційних/неопублікованих доходів і майна, якими останній може скористатись для фінансування свого переховування від органів слідства та суду, навіть за умови накладення арешту на інше офіційно зареєстроване на нього майно.

Варто уваги і те, що організатор злочинної організації (за версією слідства) ОСОБА_6 виїхав за межі території України поза офіційними пунктами пропуску через державний кордон України та без проходження митного контролю вже після початку проведення слідчих дій та повідомлення йому про підозру. Відтак, враховуючи роль та функції ОСОБА_4 у діяльності злочинної організації, існує вірогідність, що ОСОБА_6 , за рахунок власного майнового стану, доходів та належного йому майна зможе фінансувати витрати, необхідні для забезпечення можливого переховування підозрюваного, у т.ч. за межами України.

Поряд з цим, колишня дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_66 разом з їх спільними неповнолітніми дітьми з березня 2022 року перебувають за кордоном, періодично приїжджаючи до України на нетривалий час. Вказане свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за кордоном та в той же час про відсутність достатніх стримуючих факторів запобігання виїзду з України.

Наведені обставини в сукупності дають дійти висновку щодо продовження існування такого ризику.

На підтвердження продовження існування ризику знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя бере до уваги те, що під час вчинення зазначених кримінальних правопорушень ОСОБА_4 обіймав посаду заступника голови КМДА з питань здійснення самоврядних повноважень, а його участь у злочинній діяльності передбачала зловживання повноваженнями та можливостями пов`язаними з такою посадою, а тому через своїх колишніх колег та підлеглих він має доступ до документації, що використовувалась для реалізації злочинних намірів.

Поряд з цим, слідством були зафіксовані відомості про вжиття співучасниками заходів по приховуванню від правоохоронних органів речей і документів, після отримання інформації про заплановане проведення щодо співучасників слідчих дій.

Отже, враховуючи, що досудове розслідування ще триває і сторона обвинувачення не завершила збирання доказів у провадженні, наведені обставини вказують на подовження існування вказаного ризику.

Також, слідчий суддя вважає цілком підтвердженим і ризик незаконного впливу на учасників кримінального провадження, який ґрунтується на зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, спричинених притягненням його до кримінальної відповідальності.

В контексті оцінки цього ризику провідне значення мають обставини кримінального правопорушення, зокрема, залученням на окремих його етапах інших осіб, не обізнаних у повній мірі з обставинами кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_4 займав керівну посаду в КМДА, а його участь у злочинній діяльності передбачала в т.ч. зловживання своїми повноваженнями та можливостями такої посади, у зв`язку з чим він може здійснювати вплив на представників та працівників підпорядкованих йому структурних підрозділів КМДА, які можуть володіти відомостями викривального характеру, з метою коригування, зміни або спотворення відповідних показань. Окрім того, підозрюваний з 2017 року перебував на керівних посадах у КМДА, у тому числі в Департаменті земельних ресурсів у 2018-2021 роках, і як наслідок, під час спільної праці сформував з підпорядкованими особами сталі зв`язки.

Викладене свідчить про продовження існування ризику впливу на цих осіб з боку підозрюваного з метою підбурювання їх до дачі неправдивих показань.

Варте уваги і те, шо обставини кримінального правопорушення свідчать про наявність певного зв`язку ОСОБА_4 з іншими підозрюваними, а отже є обґрунтованими доводи прокурора про їх можливу зацікавленість у спільному ухиленні від кримінальної відповідальності, що свідчить про незменшення ризику впливу ОСОБА_4 на інших підозрюваних.

Слідчий суддя погоджується з твердження прокурора про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки зафіксовані матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій свідчать про наявність у підозрюваного та інших співучасників неформальних зв`язків у правоохоронних органах, завдяки яким вони систематично у позапроцесуальний спосіб отримують інформацію, що становить таємницю досудового розслідування, зокрема, про заплановані щодо них слідчі дії, отже мають змогу впливати на рух кримінальних проваджень, перешкоджати проведенню заходів щодо протидії їх злочинній діяльності, що відповідно може зашкодити досудовому розслідуванню.

Крім того, продовжує існувати ризик продовження вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень та вчинення нових злочинів. Слідчий суддя враховує доводи сторони обвинувачення, що умислом співучасників охоплювалось заволодіння ще значною кількістю земельних ділянок у м. Києві за аналогічним злочинним механізмом, про що свідчить зміст їх систематичних нарад за напрямком «Торгівля», опрацювання значної кількості списків відібраних земельних ділянок та обговорення їх комерційної привадбливості, а також залучення на відповідні проекти партнерів з числа великих забудовників.

Наявність наведених вище ризиків доводиться матеріалами провадження та доказами, зібраними органом досудового розслідування у вигляді протоколів, складених за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколів допитів, протоколів оглядів мобільних телефонів, які у достатній мірі переконують слідчого суддю у їх наявності.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженим продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на доведення прокурором наявності обґрунтованої підозри та продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку, що з метою мінімізації встановлених ризиків, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, необхідним є продовження строку дії покладених на нього обов`язків, які на цій стадії кримінального провадження є необхідними й достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а вказане втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Положення ч. 7 ст. 194 КПК України передбачають покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрювану особу на строк не більше двох місяців.

З огляду на положення ч.ч. 4, 5 ст. 115, ч. 7 ст. 194 КПК України та вищевикладене, слідчий суддя вбачає підстави для продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , на два місяці, тобто до 10.12.2025 включно, але в межах строку досудового розслідування.

За таких обставин, клопотання прокурора слід задовольнити.

У той же час варто наголосити, що альтернативним запобіжним заходом, застосованим до підозрюваного ОСОБА_4 , визначена застава, яка є достатньо ефективним запобіжним заходом, в основу якого покладено економічну заінтересованість у збереженні грошової суми та моральні та/або матеріальні зобов`язання підозрюваного, обвинуваченого перед іншими фізичними або юридичними особами, які виступили заставодавцями. Державний примус у процесі застосування застави породжується реальною загрозою втрати заставодавцем грошей у разі невиконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Свобода підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні цього запобіжного заходу обмежується шляхом загрози майнових втрат. А тому, застава є досить дієвим запобіжним заходом, що з одного боку не тягне за собою накладення такого широкого кола обмежень прав і свобод людини як запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту, а з іншого - є запобіжником, що стримує особу від проявів неналежної процесуальної поведінки.

Як встановлено слідчим суддею, наразі запобіжний захід у вигляді застави, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді ВАКС від 07.02.2025 у справі № 991/1080/25, з урахуванням ухвал слідчого судді ВАКС від 07.05.2025 у справі № 991/3613/25, від 22.07.2025 у справі № 991/7374/25 та від 03.09.2025 у справі № 991/8849/25, змінено до розміру 12 200 000 грн.

Сторона захисту не заперечувала про часткове повернення застави заставодацю, втім наголошувала, що застава внесенена за ОСОБА_4 його колишньою тещею ОСОБА_65 за результатом укладення кредитного договору № 2.25-PLD від 19.02.2025. Згідно з кредитним договором № 2.25-PLD від 19.02.2025 Іпотекодержатель надав Іпотекодавцю ( ОСОБА_65 ) кредит у сумі 15 000 000.00 (п`ятнадцять мільйонів) гривень 00 копійок зі строком повернення до «19» лютого 2026 року та зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19 % процентів річних. Іпотекодавець ( ОСОБА_65 ) передав Іпотекодержателю в іпотеку житловий будинок, загальною площею 92.6 кв. м. та земельну ділянку, на якій розташований будинок. Проте, на даний час, ОСОБА_65 має ряд хронічних захворювань, які почали прогресувати, тож всі наявні у неї кошти витрачає на лікування. У зв`язку з чим, відсотки та платежі за вищевказаним кредитним договором змушений сплачувати її поручитель згідно договору поруки № 2.25- PLD/SUR від 19.02.2025 - ОСОБА_67 .. За таких обставин, захисник та підозрюваний, який перебуває в дружніх відносинах із заставодавцем - колишньою тещею ОСОБА_65 , просили зменшити розмір застави.

Разом з тим, вартим уваги є те, що розмір застави визначається судом із урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Тобто, слідчий суддя при визначенні розміру застави керується об`єктивними фактами та обставинами, які відображаються поданими матеріалами у справі, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, його причетність до злочину, та не прирівнює розмір завданих збитків чи суму неправомірної вигоди до розміру застави. Аналіз же цих обставин в цілому допомагає визначити, чи є застава відповідною для підозрюваного.

Слідчий суддя дійшов висновку, що рівень матеріального забезпечення підозрюваного чи членів його сім`ї сам по собі не може розцінюватися як виключна обставина, яка дає право слідчому судді на вихід за встановлені законом межі при визначенні розміру застави, оскільки безпосередньо не стосується обставин інкримінованого правопорушення.

В рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відтак, аналізуючи вищевикладене у сукупності зі спливом певного періоду часу досудового розслідування, в результаті чого значно знижується ймовірність вчинення ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на перешкоджання досудовому розслідуванню, слідчий суддя приходить до висновку, що у разі зменшення розміру застави підозрюваному жодним чином не буде означати скасування запобіжного заходу як такого. На переконання слідчого судді, такі зміни спрямовані лише на приведення заходу у відповідність до принципу пропорційності та адекватності обставинам справи, втім, підозрюваний ОСОБА_4 продовжить перебувати під дією запобіжного заходу, умови якого будуть адаптовані до реальних обставин справи та матеріальних можливостей останнього. Варто також зауважити, що всі покладені на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки залишаються чинними, що забезпечує досягнення мети запобіжного заходу - належну процесуальну поведінку та недопущення ризиків. Разом з цим, слідчий суддя враховує доводи сторони захисту, що ОСОБА_4 за цей час сумлінно виконував всі покладені на нього обов`язки, не допускав жодних порушень, а зі сторони органу досудового розслідування не зафіксовано жодних зауважень.

За таких обставин, слідчий суддя вважає наявні підстави для часткового задоволення клопотання захисника та змінити застосований щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 12 200 000 грн на запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 11 500 000 грн, з поверненням частини застави в сумі 700 000 грн заставодавцю.

На переконання слідчого судді, такий розмір застави на даній стадії досудового розслідування нівелює встановлені ризики та зможе урівноважити інтереси сторін щодо запобігання вчиненню дій, спрямованих на перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід в іншій частині продовжує діяти без змін.

З огляду на викладене, клопотання захисника підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 9, 194, 196, 201, 369-376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожним викликом до детектива, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатись за межі України, без дозволу детектива, прокурора або суду;

- повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі наявні паспорти для виїзду за кордон, в т.ч. паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 27.10.2022 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 17.06.2015, а також інші документи, що дають право на виїзд за межі України;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, а саме: з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

- утримуватись від спілкування (як особисто, так і через третіх осіб) з такими особами: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , з членами Постійної комісії Київської міської ради з питань архітектури, місто планування та земельних відносин, службовими особами і працівниками Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), службовими особами і працівниками Комунального підприємства «Київський інститут земельних відносин», службовими особами і працівниками Комунального підприємства «Фінансова компанія «Житло-Інвест», службовими особами і працівниками Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «СПЕЦЖИТЛОФОНД», щодо обставин кримінального провадження.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_4 , до 10.12.2025 в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.04.2023.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного обов`язків покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000154 від 03.04.2023.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді застави, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.02.2025 у справі № 991/1080/25 та змінений ухвалою слідчого судді від 03.09.2025 у справі № 991/8849/25 до розміру 12 200 000 грн, змінити на запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 11 500 000,00 грн ( одинадцять мільйонів п`ятсот тисяч гривень).

Частину застави в сумі 700 000,00 грн (сімсот тисяч гривень), внесену за підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.02.2025 у справі №991/1080/25, повернути заставодавцю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1