Справа № 128/2118/25
ВИРОК

Іменем України

01 грудня 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000238 від 04.04.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Докучаєво Красногвардійського району Кримської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, пенсіонера, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про військову агресію Збройних сил РФ та введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України N? 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України N?2102-IХ від 24.02.2022, дія якого неодноразово продовжувалась, востаннє Указом Президента України N? 26/2025 від «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 строком на 90 діб, вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 02.04.2025 більш точного часу досудовим слідством встановити не представилось за можливе, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно проник до вказаного домоволодіння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_4 02.04.2025 більш точного часу досудовим слідством встановити не представилось за можливе, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії не будуть викритими, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, маючи прямий умисле на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, шляхом вільного доступу проник до приміщення домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав велосипед марки «Салют» вартістю 2477 гривень, бензинову косу марки «Sliga» моделі «SB34B» вартістю 2954 гривні 5 копійок, три подовжувачі білого кольору та м?ясорубку марки «Ельво» в корпусі білого кольору, вартість яких не встановлено та власником яких є ОСОБА_5 , після чого залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 5431 гривні 5 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду пояснив, що навесні цього року він, перебуваючи в с. Гавришівка Вінницького району, по місцю свого проживання, прийшов до будинку АДРЕСА_2 та пройшовши через недобудований паркан в двір, побачив, що вікно будинку було відчинене, а господарів поблизу ніде не було видно. Тоді він вирішив потрапити в будинок через відчинене вікно, що і зробив. В кімнаті будинку побачив велосипед, м`ясорубку «три переноски» та бензокосу. Дані речі він виніс через відчинене вікно і переніс до себе в будинок. Згодом до нього приїхали працівники поліції і на їхню пропозицію він видав викрадене майно. Чому він так вчинив, пояснити не може, напевно на старості років «біс попутав». У скоєному на даний час розкаюється, йому соромно за вчинене і просить суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву, з якої вбачається, що він матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого немає, при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду, просить судові засідання проводити у його відсутність.

За згодою обвинуваченого, прокурора, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, наявності чи відсутності речових доказів та судових витрат, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до житла, вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 377 КПК України, суд діє в межах висунутого обвинувачення.

В силу п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше несудимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, позитивно характеризується за місцем проживання, кається у вчиненому, вину визнав, в дебатах висловив щирий жаль з приводу вчинених ним дій та осуд своєї поведінки, а також думку потерпілого та відсутність у нього будь-яких матеріальних та моральних претензій, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, так як вважає дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України, а також підлягає до зняття арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2025.

Суд відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у загальній сумі 2 120 грн 40 коп.

До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 373, 374, 394, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України та та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирається.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, в межах кримінального провадження за № 0000238 від 04.04.2025, а саме: велосипед марки «Салют», бензинову косу марки «Stiga» моделі «SB34B», три подовжувачі білого кольору, скріплені між собою, які було опечатано печатками ВП№2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та скріплено підписами понятих та м`ясорубку білого кольору «Ельво», яку поміщено до спец.пакету НПУ№QYH0066595 повернути у повне розпорядження власника ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2025 (справа № 127/10890/25) на велосипед марки «Салют», бензинову косу марки «Stiga» моделі «SB34B», три подовжувачі білого кольору, скріплені між собою, які було опечатано печатками ВП№2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та скріплено підписами понятих та м`ясорубку білого кольору «Ельво», яку поміщено до спец.пакету НПУ№QYH0066595.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні у загальні сумі 2 120 грн 40 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_7