УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 566/1168/25

Провадження № 1-кп/568/148/25

09 грудня 2025 р. м.Радивилів

Колегія суддів Радивилівського районного суду Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника адвоката ОСОБА_11 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження №0000151 від 26.03.2019 відносно обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_8 надійшов до Млинівського районного суду Рівненської області 31.07.2025р.

12.08.2025р. ухвалою Рівненського апеляційного суду було задоволено подання голови Млинівського районного суду Рівненської області та справу передано на розгляд Дубенському міськрайонному суду Рівненської області.

10.11.2025р. ухвалою Рівненського апеляційного суду було задоволено подання голови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області та справу передано на розгляд Демидівському районному суду Рівненської області.

13.11.2025р. ухвалою Рівненського апеляційного суду було задоволено подання в.о. голови Демидівського районного суду Рівненської області та справу передано на розгляд Радивилівському районному суду Рівненської області.

17.11.2025р. справа надійшла в провадження Радивилівського районного суду Рівненської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено склад колегії суддів.

Ухвалою колегії суддів Радивилівського районного суду Рівненської області від 18.11.2025р. було призначено підготовче засідання на 09.12.2025р.

05.12.2025р. на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Доводи клопотання зводяться до того, що повідомлення про підозру в рамках кримінального провадження №0000151 (ЄРДР від 26.03.2019р.) ОСОБА_10 було вчинено 27 березня 2019 року, а обвинувальний акт було скеровано до суду в січні 2021р. та повернуто прокурору 02.11.2021р. згідно ухвали Рівненського апеляційного суду, тобто майже 49 місяців з моменту повернення обвинувального акту прокурору та 79 місяців з дня повідомлення особі про підозру. Разом з тим, ч.1 ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено, зокрема протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Під час підготовчого судового засідання захисник підтримав клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, посилаючись на підстави, викладені суду у письмовому вигляді.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав клопотання свого захисника та просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що відсутні підстави для закриття кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт направлений в межах строку досудового розслідування, а всі інші процесуальні дії, після його повернення відбувались на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Рівненського районного суду Рівненської області від 11.06.2021р., а тому просив суд відмовити у задоволенні клопотання. Крім того, зазначив, що додатковим об`єктом злочину в даній справі виступає нормальний фізичний і психічний розвиток неповнолітньої та її здоров`я, оскільки зґвалтуванням спричинені легкі тілесні ушкодження, а тому п. 10 ч.1 ст. 284 КПК України не може бути застосованій в даній справі, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду №932/8842/20 від 13.02.2023р. Також зауважив, що аналогічне клопотання вже подавалося захисником ОСОБА_11 до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, де в його задоволенні було відмовлено.

Представник потерпілої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що строки досудового розслідування не закінчені, справа стосується неповнолітньої, її фізичного та психічного здоров`я, відноситься до особливо тяжких злочинів, а тому не може бути закрита на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник у розгляді клопотання поклалися на думку суду.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши подане стороною захисту клопотання та матеріали кримінального провадження в обсязі необхідному для вирішення клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

У підготовчому судовому засіданні, згідно з приписами п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених, зокрема пунктом 10 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст.284 КПК України суд має право закрити кримінальне провадження у випадку, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно з приписами положень п. 5 ч. 1 ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. При цьому, досудове розслідування має бути закінчено в межах строку, визначеного ст.219 КПК України. Однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Нормами ч. 1 ст. 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Вивченням реєстру матеріалів досудового розслідування та згідно пояснень учасників встановлено, що відомості про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000151 від 26.03.2019р.

27.03.2019р. ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.

18.03.2020р. постановою старшого слідчого було перекваліфіковано кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_10 на ч.3 ст. 152 КК України.

18.03.2020р. було повідомлено про підозру ОСОБА_8 за ч.3 ст. 152 КК України та оголошено його у розшук.

27.08.2020р. постановою прокурора було виділено матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_8 (ЄРДР №0000629).

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні (ЄРДР №0000151) відносно ОСОБА_10 22.12.2020р. було направлено до суду, тобто обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженню надійшов до суду вперше 22.12.2020р., тобто в межах строку досудового розслідування. Вказаний факт ніким не оспорюється.

Рівненський районний суд Рівненської області ухвалою від 11.06.2021р. в підготовчому судовому засіданні, повернув обвинувальний акт прокурору для усунення виявлених недоліків. Зокрема, суд встановив, що в обвинувальному акті міститься також прізвище та ініціали іншого співучасника вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_8 . При цьому, обвинувачення ОСОБА_8 не висунуте, правова кваліфікація дій ОСОБА_8 у даному обвинувальному акті відсутня. Дані про ухвалення відносно ОСОБА_8 вироку та набрання ним законної сили, в матеріалах справи відсутні. Даних про виділення матеріалів з кримінального провадження щодо ОСОБА_8 прокурором в обвинувальному акті не наведене. Тобто обвинувальний акт не містить взагалі даних, чи обвинувачується ОСОБА_8 за даним обвинувальним актом, чи мають згадані прокурором у викладенні фактичних обставин дії ОСОБА_8 про вчинення за попередньою змовою групою осіб зґвалтування правову кваліфікацію. Отже, пряме зазначення конкретного прізвища особи, яка обвинувачується у вчиненні злочинів спільно з ОСОБА_10 , за відсутності визначеного його процесуального статусу у кримінальному провадженні, відсутності даних про наявність щодо цієї особи обвинувального вироку, є порушенням загальних засад кримінального провадження: принципу верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя та інших, що у сукупності може ставити під сумнів законність будь-якого вироку, що буде постановлений за наслідками розгляду кримінального провадження на підставі складеного обвинувального вироку у такий спосіб. Незважаючи на те, що обвинувальний акт складений лише відносно ОСОБА_10 , втім зміст цього процесуального документу стосується обвинувачення у цьому ж злочині іншої особи ОСОБА_8

Рівненський апеляційний суд ухвалою від 02.11.2021р. рішення місцевого суду залишив без змін.

Після усунення недоліків 31.07.2025р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000151 повторно надійшов до суду.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає приписам цього Кодексу, водночас процесуальний закон не передбачає можливості відновлення досудового розслідування у випадку повернення обвинувального акта прокурору, оскільки відповідно до статті 282 цього Кодексу ця обставина не є підставою для такого відновлення.

У разі повернення судом обвинувального акта, який не відповідає вимогам КПК, повноваження прокурора обмежені лише усуненням недоліків цього обвинувального акта.

Таким чином, повернення судом обвинувального акта прокурору в будь-якому випадку не поновлює досудове розслідування, а відтак не поновлює і перебіг строку досудового розслідування та не продовжує обчислення цих строків.

Зазначене узгоджується з висновками зробленими об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду в постанові від 15 квітня 2024 року у справі № 753/25892/21, згідно яких повернення зокрема обвинувального акта прокурору у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам КПК (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК), не відновлює досудове розслідування.

Зокрема об`єднана палата зазначила, що в ухвалі про повернення обвинувального акта, суд першої інстанції не вправі зазначати про неповноту чи неправильність досудового розслідування, неправильність кримінально-правової оцінки діяння та про необхідність проведення органом досудового розслідування слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій.

Сторона обвинувачення після постановлення судом ухвали про повернення прокурору обвинувального акта і до звернення до суду з обвинувальним актом, який приведено у відповідність до вимог КПК, має право виконати лише ту сукупність процесуальних дій, які є необхідними для приведення цього акта чи клопотання у відповідність до вимог КПК та забезпечення виконання ухвали суду.

Якщо сторона обвинувачення після повернення обвинувального акта проводила слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії та/або приймала процесуальні рішення, які не є необхідними для приведення цього акта чи клопотання у відповідність до вимог КПК та забезпечення виконання ухвали суду, то отримані у кримінальному провадженні за результатами здійснення таких дій докази повинні визнаватись недопустимими, як отримані після закінчення досудового розслідування.

Прокурор може повторно звернутися до суду із обвинувальним актом чи клопотанням в межах розумного строку, без невиправданих затримок у часі, після закінчення виконання процесуальних дій, які були необхідними на виконання ухвали суду для приведення цього акта чи клопотання у відповідність до вимог КПК і подальшого звернення з ними до суду.

Таким чином, якщо сторона обвинувачення направила обвинувальний акт до суду в межах строку досудового розслідування, однак його було повернуто, то період між поверненням обвинувального акта і направленням до суду нового обвинувального акта не входить до строку досудового розслідування, адже його закінчено зверненням до суду з обвинувальним актом вперше.

З урахуванням зазначеного, вирішуючи питання про застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК необхідно перевірити дотримання стороною обвинувачення строків досудового розслідування під час первинного звернення прокурора до суду з обвинувальним актом, а не повторного.

Положення КПК не містять конкретного строку, у який прокурор повинен усунути встановлені судом недоліки обвинувального акта, а тому такі недоліки повинні бути усунуті в межах розумного строку, тобто такого, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Повертаючись до обставин цього кримінального провадження, прокурор усуваючи недоліки визначені в ухвалі суду про повернення обвинувального акту, вчинив певні дії необхідні для виправлення недоліків обвинувального акта, тобто привів його у відповідність вимогам КПК, як вимагав суд, а саме: 26.11.2021р. була винесена постанова прокурора про об`єднання кримінальних проваджень №0000151 від 26.03.2019р. та №0000629 від 27.08.2020р. (відносно ОСОБА_8 ), були проведені розшукові дії стосовно ОСОБА_8 , які відбулися у межах строків, необхідних для їх виконання.

Оскільки, закриття кримінального провадження з підстав визначених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК безпосередньо пов`язано із строками досудового розслідування, а повернення обвинувального акта прокурору не поновлює досудове розслідування при будь-яких обставинах, доводи захисника ОСОБА_11 про наявність підстав для закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу є безпідставними і не ґрунтуються на процесуальному законі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 219, 284, 314, 369-372 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження №0000151 від 26.03.2019 відносно обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України на підставі п.10 ч.1 ст.284 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий судді ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3