УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 16.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000077 від 21.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 16.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000077 від 21.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України.

Свою скаргу заявник мотивує тим, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000077 від 21.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України.

29 листопада 2024 Шевченківським районним судом м. Києва у справі постановлено ухвалу, якою задоволено скаргу та зобов?язано уповноважених осіб ДБР внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_4 від 19.11.2024 про вчинення ряду кримінальних правопорушень, зокрема за ч. 2 ст. 370 КК України.

Враховуючи викладене, 21 січня 2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду Державним бюро розслідувань до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 внесені відомості щодо вчинення співробітниками НАБУ кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 370 КК України.

Вказав, що з огляду на те, що ОСОБА_3 стала безпосередньою жертвою провокації підкупу, вчиненої співробітниками НАБУ, внаслідок чого її було притягнуто до кримінальної відповідальності та їй було завдано значної моральної шкоди, що виражається у приниженні честі та гідності, завданні психічних страждань, порушенні репутації внаслідок протиправних дій співробітників правоохоронних органів, остання прийняла рішення звернутись до відповідного правоохоронного органу з заявою про залучення до кримінального провадження як потерпілої у відповідності до вимог ст. 55 КПК України.

12 червня 2025 ОСОБА_3 особисто подала до Державного бюро розслідувань заяву про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №0000077. Зазначена заява була надіслана поштою та зареєстрована в ДБР.

У зв?язку з бездіяльністю органу досудового розслідування, яка полягала у невжитті заходів щодо розгляду поданої заяви та неприйнятті відповідного процесуального рішення, представником ОСОБА_3 було подано скаргу до Шевченківського районного суду м. Києва з проханням зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань - слідчого першого відділу управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, ОСОБА_5 - розглянути заяву ОСОБА_3 від 12.06.2025 про визнання її потерпілою у порядку та строки, передбачені КІК У країни.

06 серпня 2025 під час розгляду зазначеної скарги судом стало відомо, що листом №27546-25/10-2-02-01-11118/25 від 05.08.2025 повідомило суд про направлення ОСОБА_3 копії постанови старшого слідчого Головного слідчого управління ДБР ОСОБА_5 від 16.06.2025 про відмову у визнанні її потерпілою.

При цьому, ДБР не надало жодного підтверджуючого документу про факт направлення та/або факт вручення зазначеного листа ОСОБА_3 або поштове відправлення яке повернулось їм за строками зберігання, що вказує на те, що вказана постанова не надсилалась ОСОБА_3 і вона змогла дізнатись про її існування лише 06.08.2025.

У зв`язку з наведеним, заявник вважає постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 16.06.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 як потерпілої у кримінальному провадженні №0000077, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України, такою, що підлягає скасуванню.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий Державного бюро розслідувань, рішення якого оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, на виклик у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв або клопотань не направляв.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні особи, рішення якої оскаржується, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Так, слідчим суддею встановлено, що Державним бюро розслідувань за заявою про злочин адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000077 від 21.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України.

12.06.2025 ОСОБА_3 направлено до Державного бюро розслідувань клопотання про залучення її потерпілою у кримінальному провадженні №0000077.

Однак, 16.06.2025 старшим слідчим Державного бюро розслідувань, ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 .

Так, слідчий у своїй постанові послався на те, що станом на момент розгляду заяви ОСОБА_3 у сторони обвинувачення відсутні відомості, які б свідчили про факт завдання заявнику, внаслідок можливих неправомірних дій окремих службових осіб Національного антикорупційного бюро України та Спеціалізованої антикорупційної прокуратура Генеральної прокуратури України, шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України.

Проте, такий висновок слідчого є передчасним, без встановлення обставин, без допиту особи, і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000077.

При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить достатніх відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено належних мотивів на спростування доводів ОСОБА_3 зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, при тому, що вона подала заяву через свого представника (адвоката) про вчинення стосовно неї злочину.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, як вбачається з відомостей наведених скаржником у скарзі, кримінальне провадження №0000077було розпочато за заявою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_3 , відповідно з ч.4 ст. 58 КПК України, при цьому ОСОБА_3 вважає себе потерпілою від кримінального правопорушення.

В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Слід зазначити, що ч.5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

В той же час, слідчим в постанові зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Отже, постанова старшого слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 16.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000077 від 21.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України, є необґрунтованою, а рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні - передчасним.

Враховуючи наведене, постанова старшого слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 16.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000077 від 21.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 26, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 16.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000077 від 21.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1