СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6002/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 05.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , в якому він проситьнакласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000110 від 05.02.2025, з забороною відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на вилучені 18.09.2025 під час обшуку у нежитлових приміщеннях за місцем здійснення діяльності ТОВ «ТРАНС ГРУП МОНІТОРИНГ», за адресою: м. Київ, проспект Павла Тичини, 18-Б, поверх 22, речі і документи, зокрема: договір№КП-2609/18-1 купівлі-продажу обладнання від 26.09.2018 року; договір №М-2609/18-1 на установку обладнання від 26.09.2018 року; договір про надання послуг №GPS-2609/18-1 від 26.09.2018 року, які поміщені до спеціального пакету №PSP7126769, на який нанесено пояснювальні написи та підписи учасників обшуку; флеш-накопичувач «Sandisk» 512 GB з маркуванням BR240158174Z із скопійованою інформацією з персонального комп`ютера з ВЕБ-сервера щодо GPS моніторингу транспортних засобів ТОВ «Селтік».

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, вважає за можливе розглянути вказане клопотання без повідомлення власників майна.

Розглянувши дане клопотання, дослідивши долучені до нього матеріали, слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що під час досудового розслідування перевіряються обставини за яких службові особи органів місцевого самоврядування та комунальних підприємств на території м. Києва та Київської області, зокрема Броварської міської ради Київської області, Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Бучанської міської ради Київської області, Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, Боярської міської ради Фастівського району Київської області, Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Київської міської ради та інших, зловживаючи своїм службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для підприємств (ТОВ «СЕЛТІК» , ТОВ «СЕЛТІК ТБО» , ТОВ «КРАМАР ЕКО» , ТОВ «КРАМАР РІСАЙКЛІНГ» , ТОВ «КРАМАР СТАНЦІЯ» , ТОВ «ЕКОВТОР-ТРАНС» , ТОВ «АЛЬТФАТЕР КИЇВ» та інших), які надають послуги з управління побутовими відходами (зокрема операції із збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів) на території м. Києва та Київської області, у вигляді грошових коштів, отриманих за надання таких послуг упродовж 2024-2025 років, у розмірі, що не відповідає обсягу фактично зібраних, перевезених та видалених відходів, використовують службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам, а також за фактами забруднення земель України невстановленими особами на території Київської області під час здійснення діяльності з управління безпечними відходами (збір, перевезення, сортування), внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про управління відходами» плата за послугу з управління побутовими відходами визначається на основі тарифу на послугу з управління побутовими відходами та норм надання послуги. Тариф на послугу з управління побутовими відходами, а також тарифи на збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів встановлюються органом місцевого самоврядування окремо за видами побутових відходів (змішані, великогабаритні, ремонтні, небезпечні, відходи зелених насаджень). Розрахунок тарифу на послугу з управління побутовими відходами здійснює виконавець послуги. Розрахунок тарифів на збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів здійснюють суб`єкти господарювання, які здійснюють відповідні операції.

При цьому, попереднім аналізом фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення встановлено, що суб`єкти господарської діяльності - перевізники побутових відходів декларують збирання та перевезення обсягу відходів, який набагато перевищує обсяг, який передано на захоронення. Зазначене може вказувати на штучно завищені обсяги приймання твердих побутових відходів та їх захоронення у неналежний спосіб, а також передавання відходів на полігони без документального оформлення.

Крім того встановлено, що суб`єкти господарської діяльності - перевізники побутових відходів, під час формування вартості тарифу зазначають витрати, які не відповідають дійсності (враховані місця видалення відходів, куди ТПВ не транспортується для видалення, натомість фактично ТПВ перевозиться до полігонів, які знаходяться на меншій відстані та вартість приймання 1 тони є меншою ніж обрахована у тарифі та не у повному обсязі враховано прибуток, отриманий від реалізації вторинної сировини, на суму якого має бути зменшена вартість тарифу).

Вказане підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколами допитів свідків, проведених тимчасових доступів до речей та документів, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також 18.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва проведено обшук у нежитлових приміщеннях за місцем здійснення діяльності ТОВ «ТРАНС ГРУП МОНІТОРИНГ», за адресою: м. Київ, проспект Павла Тичини Павла Тичини, 18-Б, поверх 22, під час якого виявлено та вилучено речі і документи, що мають значення для кримінального провадження, а саме: договір№КП-2609/18-1 купівлі-продажу обладнання від 26.09.2018 року; договір №М-2609/18-1 на установку обладнання від 26.09.2018 року; договір про надання послуг №GPS-2609/18-1 від 26.09.2018 року, які поміщені до спеціального пакету №PSP7126769, на який нанесено пояснювальні написи та підписи учасників обшуку; флеш-накопичувач «Sandisk» 512 GB з маркуванням BR240158174Z із скопійованою інформацією з персонального комп`ютера з ВЕБ-сервера щодо GPS моніторингу транспортних засобів ТОВ «Селтік», який поміщено до спец пакету «№ВУМ 1011104» на який нанесено пояснювальні написи та підписи учасників обшуку.

18.09.2025 постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Київській області вищезазначені речі та докумети визнано речовими доказами.

Наведені речі і документи мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, будуть використані для аналізу обставин вчинених кримінальних правопорушень, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень та обсяг винуватості кожного із них, а також інші важливі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема у ході проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, об`єктами дослідження яких мають бути вилучені речі і документи.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно, з метоюзабезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 167, 170-173, 309, 372, 392 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 05.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 364 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000110 від 05.02.2025, з забороною відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на вилучені 18.09.2025 під час обшуку у нежитлових приміщеннях за місцем здійснення діяльності ТОВ «ТРАНС ГРУП МОНІТОРИНГ», за адресою: м. Київ, проспект Павла Тичини, 18-Б, поверх 22, речі і документи, зокрема: договір№КП-2609/18-1 купівлі-продажу обладнання від 26.09.2018 року; договір №М-2609/18-1 на установку обладнання від 26.09.2018 року; договір про надання послуг №GPS-2609/18-1 від 26.09.2018 року, які поміщені до спеціального пакету №PSP7126769, на який нанесено пояснювальні написи та підписи учасників обшуку; флеш-накопичувач «Sandisk» 512 GB з маркуванням BR240158174Z із скопійованою інформацією з персонального комп`ютера з ВЕБ-сервера щодо GPS моніторингу транспортних засобів ТОВ «Селтік».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1