Справа № 541/1191/19
Провадження № 1-кп/545/6/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2026 Полтавський районний суд Полтавської області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадженняза обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и л а :

У провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст.187 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про звернення застави в дохід держави у зв`язку з невиконанням процесуальних обов`язків обвинуваченими, які неодноразово не з`являлися в судові засідання без поважних причин. Враховуючи вказані обставини, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.02.2025 обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук та надалі ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.06.2025 йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Крім того, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.12.2022 обвинуваченого ОСОБА_8 оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечував з огляду на те, що суду не надано доказів належного повідомлення підзахисного про його виклики у судові засідання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки у суду на теперішній час відсутні будь-які відомості щодо того, що його підзахисний є живим.

Заслухавши клопотання та з`ясувавши думку захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Досліджуючи доводи клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави, судом встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні відповідно до ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 березня 2019 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою до 13 травня 2019 року без визначення розміру застави.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року частково задоволено апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , скасовано ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 березня 2019 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою та постановлено нову ухвалу, якою ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 травня 2019 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680 гривень, а також зазначено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Заставу за підозрюваного ОСОБА_6 внесено 04 квітня 2019 року та 05 квітня 2019 року ОСОБА_6 звільнений з-під варти під заставу.

Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні відповідно до ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 травня 2019 року підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави в сумі 134470 гривень. У вказаній ухвалі зазначено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Заставу за ОСОБА_8 внесено 17 травня 2019 року.

Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України, строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та непродовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Разом з цим, застосування до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжних заходів у вигляді застави не забезпечило належну процесуальну поведінку останніх, виконання ними процесуальних обов`язків та запобіганню ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 , якому достеменно відомо про розгляд щодо нього Полтавським районним судом Полтавської області кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України, у підготовчі судові засідання не з`являвся, за адресою місця його проживання

АДРЕСА_1 , неодноразово направлялися судові повістки, проте згідно з відмітками на поштових конвертах, які поверталися на адресу суду, адресат відсутній за вказаною адресою.

Ухвалою Полтавського районного суду від 04.09.2024 доручено органу досудового розслідування Миргородському РВП ГУНП в Полтавській області провести слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме встановити фактичне місце його проживання, мобільний номер телефону для здійснення судового виклику обвинуваченого.

Однак, відповідно до повідомлення начальника Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області №37699-2024 від 18.11.2024, ОСОБА_6 13.06.2023, використовуючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Грушів».

Згідно з відповіддю Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19-84214/18 від 04.12.2024, ОСОБА_6 13.06.2023 о 03:27:35 перетнув пункт пропуску Грушів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 зник з місця свого постійного проживання, залишив територію України, перетнувши державний кордон на виїзд, та такими діями ухиляється від судового розгляду справи.

Враховуючи вказані обставини, ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.02.2025 обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.06.2025 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи, в судові засідання неодноразово не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08.09.2022 до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано примусовий привід до суду, який працівниками Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області не виконано у зв`язку із відсутністю обвинуваченого за місцем проживання та невстановленням протягом тривалого часу місця його перебування.

У зв`язку із чим ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22.12.2022 обвинуваченого ОСОБА_8 оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.01.2026 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

Згідно з п.п.1, 2 ч.7 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , будучи повідомленими належним чином про день, час та місце розгляду справи, у судові засідання неодноразово не з`являлися, про причини неявки суд не повідомляли, що стало причиною відкладення численних судових засідань.

Таким чином, зазначену вище процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , який систематично не прибувають у судові засідання, суд розцінює, як намагання обвинувачених ухилитись від участі в судових засіданнях у кримінальному провадженні, та як невиконання своїх процесуальних обов`язків, регламентованих ст.42 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав, визначених ч.8 ст.182 КПК України, для звернення застави, внесеної за обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на стадії судового провадження у дохід держави, та, відповідно, задоволення клопотання прокурора.

Керуючись положеннями ст.ст. 10, 42, 176-178, 182, 323, 337, 369-372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави у кримінальному провадженні - задовольнити.

Заставу, внесену 04.04.2019 за обвинуваченого ОСОБА_6 у сумі 153680 гривень, та заставу, внесену 17.05.2019 за обвинуваченого ОСОБА_8 у сумі 134470 гривень, звернути в дохід держави, та зарахувати її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвалу в частині звернення стягнення застави в дохід держави направити для виконання до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Полтавській області.

Провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст.187 КК України- зупинити.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на першого заступника прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3