ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/1595/24

Провадження № 11-кп/820/552/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому в режимі відео конференції клопотання захисника про закриття кримінального провадження перед початком розгляду апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0001470, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 серпня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

У провадженні Хмельницького апеляційного суду розглядається апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Нетішинськогоміського суду Хмельницької області від 23 травня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вироку суду, 19.08.2024 ОСОБА_6 пройшов медичний огляд та згідно з довідкою військово-лікарської комісії придатний до військової служби згідно з Наказом Міністерства оборони № 402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силі України».

Того ж дня працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 в службовому кабінеті по АДРЕСА_1 , військовозобов`язаному ОСОБА_6 , на виконання Указу Верховного Головнокомандувача ЗСУ № 69 від 24.02.2022 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період», вручено повістку з визначеним терміном прибуття на 08 годину 00 хвилин 22.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 для відправки у навчальний центр.

Однак, 22.08.2024 ОСОБА_6 , будучи належним чином попереджений щодо вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме Ухилення від призову та мобілізації, без вагомих причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було складено «Акт неприбуття військовозобов`язаного».

Крім того, 13.09.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу будинку АДРЕСА_2 на виконання Указу Верхового Головнокомандувача ЗСУ № 69 від 24.02.2022 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період» військовозобов`язаному ОСОБА_6 повторно була вручена повістка (повістка про відправку), в якій зазначалося про необхідність прибути 13.09.2024 на 17:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 для відправки у навчальний центр.

13.09.2024 ОСОБА_6 , будучи належним чином попереджений щодо вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме ухилення від призову та мобілізації, згідно з планом відправки військовозобов`язаних, переслідуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу, без вагомих причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, військовозобов`язаний ОСОБА_6 всупереч вимогам діючого законодавства, з метою ухилення від призову за мобілізацією в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про місце, час прибуття 22.08.2024 та 13.09.2024 без вагомих причин відмовився від проходження військової служби, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_6 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене статтею 336 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, яким ОСОБА_6 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 336 КК України у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування зазначає, що ОСОБА_6 має власні щирі та послідовні релігійні переконання, він належить до релігійного об?єднання Свідків Єгови в Україні, ОСОБА_6 , з 22 липня 2000 року (тобто вже майже 25 років) є присвяченим охрещеним служителем Релігійного об?єднання Свідків Єгови в Україні, а з 05.11.2009 (тобто майже 16 років) призначений на посаду священнослужителя - старійшину (єписком) збору.

Несумісність із виконанням військового обов?язку віровчень релігійного об?єднання Свідків Єгови, до якого належить обвинувачений, то віровчення Свідків Єгови включає в себе неприйняття військової служби у будь-якому виді, що підтверджено Європейським судом з прав людини, рішення якого є джерелом права.

Таким чином, висновок суду про те, що посилання обвинуваченого на свої релігійні переконання спрямоване на спотворення фактичних обставин справи та уникнення від мобілізації є безпідставним.

Короткий зміст клопотання захисника

14 листопада 2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_8 було подане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що фактичні обставини у цій справі ґрунтуються на тому, що ОСОБА_9 є ОСОБА_10 реалізуючи своє право на сумлінну відмову від військової служби на підставі своїх глибоких та щирих релігійних переконань, відмовився від проходження військової служби під час мобілізації.

Захисник зазначає, що з 07.08.2025 року обвинувачений працює в ТОВ «Атоммонтажсервіс»(наказ №55/02 від 07.08.2025 року) та займає посаду Монтажник санітарно технічного устаткування (7136) по теперішній час. Посада яку займає обвинувачений передбачає бронювання від призову на військовоїслужбу на час мобілізації.

На підставі вищевказаного з 07.08.2025 року обвинуваченого заброньовано від

призову на військову службу у ТОВ «Атоммонтажсервіс».

Вищевказане підтверджуються відповідними даними зазначеними у документі

«Резерв+» з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів від 12.11.2025 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, обвинувачується у вчинені нетяжкого злочину, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується по місцю роботи та місцю проживання. Працевлаштований у «Атоммонтажсервіс». З 07 серпня 2025 року обвинувачений отримав відстрочкуу вигляді бронювання до 04.03.2026 року, що підтверджується витягом з ОСОБА_11 , тому внаслідок зміни обстановки, на даний час, в розумінні КК України, вчинене діяння втратило суспільну небезпечність, а обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним.

Оскільки на даний час, обвинувачений отримав відстрочку у вигляді бронювання до 04.03.2026 року, він не підлягає призову на військову служби, а отже вчинення нового аналогічного злочину є неможливим, що призводить до втрати ОСОБА_6 суспільної небезпечності.

Позиції учасників судового провадження за клопотанням

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримали клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, з підстав, зазначених у клопотанні.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника, зважаючи на те, що бронювання за місцем працевлаштування не свідчить про те, що вчинене кримінальне правопорушення не втратило суспільну небезпечність, а тому відсутні підстави для застосування ст.48 КК України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу поданого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи клопотання захисникапро звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких підстав.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частина 3 ст. 288 КПК України встановлює, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК - це право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання.

В зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому слід розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ККС ВС від 13.04.2023 у справі №157/1091/22 (провадження №51-3787 км 22), відповідно до якого особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Так, стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Перед початком апеляційного розгляду захисник ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Захисник зазначає, що обвинувачений отримав відстрочку у вигляді бронювання до 04.03.2026 року, він не підлягає призову на військову службу, а отже вчинення аналогічного злочину є неможливим, що призводить до втрати ОСОБА_6 суспільної небезпечності.

Колегія суддів вважає такідоводи захисники передчасними з огляду на наступне.

Для встановлення того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилась, необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення кримінального правопорушення, а й те, в чому саме полягає її зміна на час розгляду справи.

Так, в державі діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та діє і на теперішній час, тому відсутні підставистверджувати про втрату суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, оскільки продовжує діяти воєнний стан та не скасовано загальної мобілізації військовозобов`язаних.

Також, колегія суддів вважає, що наявність у ОСОБА_6 бронювання за місцем працевлаштування до 04.03.2026 року,не може в даному випадку бути визнано змінами умов життєдіяльності обвинуваченого в розумінні ст. 48 КК України, оскільки така обставина не існувала на момент вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 336 КК України.

За матеріалами кримінального провадження вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_6 всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Указу Президента України № 272/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», п. 1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016, з метою ухилення від призову за мобілізацією в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про місце, час прибуття 22.08.2024 та 13.09.2024 без вагомих причин відмовився від проходження військової служби, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією в особливий період.

За матеріалами кримінального провадження вбачається, що 13.09.2024 ОСОБА_6 було вчинено кримінальне правопорушення, 03 жовтня 2024 року обвинувальний акт скеровано до суду,23 травня 2025 рокуНетішинськимміським судом Хмельницької ОСОБА_14 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, тоді як відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ОСОБА_6 отримав лише 07.08.2025 шляхом бронювання за місцем працевлаштування у ТОВ «Атоммонтажсервіс»до 04.03.2026 року, тобто на момент вчинення правопорушення обвинувачений не мав відстрочки, а отримав її лише майже через 1 рік після події.

Колегія суддів вважає, що отримання ОСОБА_6 07.08.2025 у встановленому законом порядку відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації строкомдо 04.03.2026 року, не співвідносяться з вимогами ст. 48 КК України та не свідчить про втрату суспільної небезпечності особою, яка вчинила злочин.

Колегія суддів не вбачаєтакої зміни обстановки, що призвела до того, що вчинене ОСОБА_6 діяння перестало бути суспільно небезпечним. Також, стороною захисту не наведено в поданому клопотанні переконливих підстав, які б вказували на те, що ОСОБА_6 та обстановка навколо нього зазнала таких змін, що робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла переконання про відсутність передбачених законом, зокрема, ст. 48 КК України, підстав для висновку про втрату обвинуваченим суспільної небезпечності, внаслідок чого, відсутні об`єктивні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки,

Тож, враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів вважає доводи клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку із зміною обстановки такими, що не знайшли свого підтвердження у процесі апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 404, 405 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України ОСОБА_6 на підставі статті 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2