1Справа № 335/9240/25 1-кс/335/3393/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП України в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 07.10.2022 за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 07.10.2022 року, досудове розслідування у якому здійснюється СУ ГУНП України в Запорізькій області, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , не пізніше березня 2023 року, керуючись прагненням до наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на незаконне виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, з метою незаконного збагачення та безперервного протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення умисних злочинів у сфері обігу наркотичних засобів на постійній основі, кінцевим результатом яких є отримання незаконного доходу.

При цьому, розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим, ОСОБА_7 , володіючи лідерськими якостями, добрими організаторськими здібностями, комунікабельністю, знаючи психологію людей, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив утворити та очолити організовану групу з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів.

Взявши на себе функцію загального керівництва організованою групою, ОСОБА_7 , з метою координації інших учасників злочинної групи, особисто та за участю інших членів, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 15.03.2023, залучив до участі в ній довірених осіб, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які надали згоду на участь в організованій групі та вчиненні злочинів. Окрім того, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 01.08.2025, залучив до участі в організованій групі ще двох довірених осіб, а саме ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , які надали згоду на участь в організованій групі та вчиненні злочинів.

При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування угруповання, під час підбору вказаних осіб враховувалися їх особисті якості, фізичні дані, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень, визнання авторитету її лідера та безумовне йому підпорядкування.

Учасники злочинного угруповання впродовж всієї злочинної діяльності інформували один одного про вчинювані злочини, діяли з розподілом ролей за заздалегідь розробленим планом, схваленим усіма співучасниками. При цьому, всі співучасники усвідомлювали, що дії кожного з них є невід`ємною частиною загального обсягу дій при скоєнні злочинів.

У свою чергу організатор ОСОБА_7 , відповідно до розробленого злочинного плану, залишив за собою роль загального керівництва діями організованої групи, орендував земельні ділянки, розташовані на території садового товариства «Зелений Гай» у м. Запоріжжі, на яких відбувалось вирощування рослин роду коноплі, а також забезпечував членів організованої групи особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом та розподіляв отримані від діяльності зі збуту наркотичних засобів грошові кошти між всіма співучасниками. Окрім того, у невстановлений досудовим час, але не пізніше березня 2023 року, орендував офісне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де учасники групи займались фасуванням наркотичного засобу.

Задля забезпечення стабільної діяльності організованої групи та безперервного отримання протиправного доходу ОСОБА_7 періодично приймав рішення про зміну орендованих приміщень, в яких відбувалось розфасування психотропної речовини. Так, у невстановлений досудовим час, але не пізніше 01.08.2025, орендував квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , де учасники групи отримували наркотичний засіб канабіс, для розфасування обумовленими дозами та подальшого збуту наркозалежним особам.

Другу ланку в організованій групі ОСОБА_7 відвів своїм довіреним особам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які контролювали розповсюдження наркотичних засобів, а також за необхідності, відповідно до обставин, виконували інші конкретні дії за вказівкою організатора. При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відповідали ще за конфіденційність злочинної діяльності, регулярно оновлювали сім-карти учасників групи, надавали їм консультації щодо заходів безпеки, вели облік збутого наркотичного засобу, збирали у розповсюджувачів виручені грошові кошти, які передавали ОСОБА_7 для подальшого розподілу. В свою чергу, ОСОБА_8 контролював процес вирощування рослин роду конопель, перевозив до заздалегідь орендованого ОСОБА_7 приміщення, для подальшого фасування заздалегідь обумовленими дозами, де здійснював загальний контроль та нагляд під час фасування наркотичного засобу іншими учасниками організованої групи.

Відповідно до відведеної ролі та спільного злочинного плану, ОСОБА_11 , діючи як виконавець та активний учасник організованої групи, знаходячись на території садового кооперативу «Зелений Гай» у м. Запоріжжі, займався доглядом та вирощуванням рослин роду коноплі, плоди якої збирав, висушував та передавав іншим співучасникам для реалізації.

В свою чергу, ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , відповідно до відведених їм ОСОБА_7 ролей, на виконання спільного злочинного плану, наданий наркотичний засіб канабіс, зважували та поміщали до заздалегідь придбаних полімерних зіп-пакетів обумовленими дозами. Після їх фасування вказані полімерні зіп-пакети з наркотичним засобом розподіляли між учасниками організованої групи, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , з метою подальшого збуту та безпосередньо збували його.

Характерним було визначення способів конспірації та прикриття злочинної діяльності від викриття правоохоронними органами. З метою конспірації, зменшення імовірності відстеження та фіксації злочинних намірів, оперативного взаємного інформування, використовували програмне забезпечення мобільних пристроїв для обміну миттєвими повідомленнями з можливістю їх автоматичного видалення.

Указані заходи разом з іншими методами конспірації злочинної діяльності, створювали в учасників злочинної організації впевненість щодо неможливості викриття їх незаконної діяльності правоохоронними органами.

Стійкість організованої злочинної групи ОСОБА_7 забезпечував за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей.

Створена ОСОБА_7 організована злочинна група була стабільною і згуртованою, а особи, які до неї входили, мали єдині наміри щодо вчинення злочинів, тобто поєднувала наміри всіх учасників щодо вчинення злочинів, що передбачало усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання його з іншими особами в одне угруповання і прагнення тісно поєднати свої зусилля з іншими учасниками для досягнення єдиного злочинного результату.

За таких обставин, усі учасники групи усвідомлюючи, що діяльність спрямована на виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, є незаконною, надали свою добровільну згоду на вступ та участь в організованій злочинній групі ОСОБА_7 , у складі якої приймали безпосередню участь у вчиненні вказаних злочинів у період з 15.03.2023 до припинення працівниками правоохоронних органів, та вчинили ряд особливо тяжких злочинів.

Так, 01.08.2025 о14 годині 46 хвилин, ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_7 , знаходячись на орендованій останнім квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , забезпечив членів цієї організованої злочинної групи особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, для подальшого збуту.

Далі, на виконання єдиного злочинного плану, цього ж дня о 15 годині 16 хвилин, ОСОБА_16 разом з ОСОБА_15 будучи активними учасниками організованої групи, з відома ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_5 , діючи умисно, незаконно, за грошові кошти у розмірі 3300 гривень, збули особі на ім`я ОСОБА_17 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, пакунок в прозорому зіп-пакеті, в якому знаходилось 11 зіп-пакетів з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, при цьому обумовлену суму грошових коштів з рук в руки отримав ОСОБА_15 , а ОСОБА_16 в свою чергу передав з рук в руки вищезазначений пакунок. Згідно висновку експерта від 06.08.2025, наданий на дослідження рослинний матеріал є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маси канабісу в перерахунку на висушену речовину складають 0,809 г, 0,859 г, 0,861 г, 0,823 г, 0,781 г, 0,768 г, 0,762 г, 0,865 г, 0,825 г, 0,779 г, 0,834 г. Загальною масою 8,966 г.

Після цього, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 3300 грн., отримані від збуту наркотичного засобу, віддали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в свою чергу передали ОСОБА_7 для розподілу між учасниками групи.

Після чого, 11.08.2025 ОСОБА_7 , знаходячись в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , забезпечив членів цієї організованої злочинної групи особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, для подальшого збуту.

Далі, на виконання єдиного злочинного плану, цього ж дня о 19 годині 43 хвилин, ОСОБА_16 разом з ОСОБА_15 , будучи активними учасниками організованої групи, з відома ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, за грошові кошти у розмірі 9900 гривень, збули особі на ім`я ОСОБА_17 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, 33 зіп-пакети з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, при цьому обумовлену суму грошових коштів з рук в руки отримав ОСОБА_15 , а ОСОБА_16 в свою чергу, передав вказавши на закладку у вигляді пакунку загорнутому в поліетиленовий пакет рожевого кольору, залишену в металевій трубі в трансформаторній будці біля вищевказаного будинку. Згідно висновку експерта від 14.08.2025, наданий на дослідження рослинний матеріал є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маси канабісу в перерахунку на висушену речовину складають 0,844 г, 0,839 г, 0,823 г, 0,796 г, 0,839 г, 0,871 г, 0,829 г, 0,832 г, 0,783 г, 0,850 г, 0,856 г, 0,859 г, 0,868 г, 0,912 г, 0,825 г, 0,911 г, 0,829 г, 0,786 г, 0,798 г, 0,871 г, 0,791 г, 0,812 г, 0,791 г, 0,854 г, 0,901 г, 0,823 г, 0,841 г, 0,838 г, 0,843 г, 0,827 г, 0,879 г, 0,839 г, 0,829 г. загальною масою 27,689 г.

Після цього, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 9900 грн., отримані від збуту наркотичного засобу, віддали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в свою чергу передали ОСОБА_7 для розподілу між учасниками групи.

Окрім того, 25.08.2025, ОСОБА_7 , знаходячись в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , забезпечив членів цієї організованої злочинної групи особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, для подальшого збуту.

Далі, на виконання єдиного злочинного плану, цього ж дня приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_13 , будучи активним учасником організованої групи, з відома ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_6 , діючи умисно, повторно, шляхом передачі з рук в руки, за грошові кошти у розмірі 4500 гривень, збув особі на ім`я ОСОБА_18 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, поліетиленовий пакет рожевого кольору, в якому знаходилось 15 зіп-пакетів з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору. Згідно висновку експерта від 27.08.2025, наданий на дослідження рослинний матеріал є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 11,358 г.

Після цього, ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 4500 грн., отримані від збуту наркотичного засобу, віддав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в свою чергу передали ОСОБА_7 для розподілу між учасниками групи.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.09.2025 ОСОБА_7 , знаходячись в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , забезпечив членів цієї організованої злочинної групи особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, для подальшого збуту.

Далі, на виконання єдиного злочинного плану, цього ж дня приблизно о 17 годині 05 хвилин, ОСОБА_14 , будучи активним учасником організованої групи, з відома ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, шляхом передачі з рук в руки, за грошові кошти у розмірі 900 гривень, збув особі на ім`я ОСОБА_17 , який був залучений до конфіденційного співробітництва, три прозорих зіп-пакетів з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору. Згідно висновку експерта від 10.09.2025, наданий на дослідження рослинний матеріал є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 2,652 г.

Після цього, ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 900 грн., отримані від збуту наркотичного засобу, віддав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в свою чергу передали ОСОБА_7 для розподілу між учасниками групи.

Посилаючись на те, що ОСОБА_16 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність, у зв`язку з відсутністю стійких соціальних зв`язків та постійного джерела доходів, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідча просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_16 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з підстав, викладених у клопотанні. Посилаючись на тяжкість кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, ступінь участі підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень та дані про його особу, наполягав на наявності ризиків, про які зазначено у клопотанні. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного, тому просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, вважає, що органом досудового розслідування було допущено процесуальні порушення при врученні повідомлення про підозру. Наполягала на недоведеності ризиків, про які зазначає сторона обвинувачення. Просила врахувати наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, його позитивну характеристику, відомості про стан його здоров`я, а також ту обставину, що підозрюваний навчається, на підтвердження своїх доводів надала копії відповідних доказів, які долучені до матеріалів клопотання. Посилаючись на те, що підозрюваний не має наміру переховуватися і перешкоджати кримінальному провадженню просила застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який вважає достатнім для забезпечення його належної поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків.

Підозрюваний у судовому засіданні проти клопотання заперечував, підтримав позицію захисника. Наполягав, що не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню, від слідства не переховується. Пояснив, що на даний час він здобуває професійну освіту, навчається на 4-му курсі, переважно онлайн, деякий час під час навчання підробляв на будівництві, зараз перебуває на утриманні мами, з якою проживає разом із неповнолітньою сестрою. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 07.10.2022 за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України, у якому 01.10.2025 року ОСОБА_16 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних в наданих слідчому судді матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

В ході розгляду клопотання доводи сторони захисту щодо допущення процесуальних порушень при врученні повідомлення про підозру не знайшли свого підтвердження.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, а також дані про особу підозрюваного ОСОБА_16 , який раніше не засуджений, має постійне місце проживання, неодружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, навчається, а також його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини кримінальних правопорушень, їх тяжкість, ступінь участі підозрюваного у їх вчиненні, дані про особу підозрюваного, на переконання слідчого судді, дослідженими матеріалами повністю підтверджуються ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні, які стороною захисту не спростовані.

При цьому, слідчий суддя при вирішенні даного клопотання виходить з вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначає, що суд повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які мають суттєве значення для «законності» позбавлення свободи у світлі цілей Конвенції.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує наведені стороною захисту обставини, які свідчать про наявність у підозрюваного ОСОБА_16 постійного місця проживання, де він мешкає з матір`ю та неповнолітньою сестрою, та надані стороною захисту дані про його навчання, позитивну характеристику, стан його здоров`я.

На переконання слідчого судді, стороною захисту в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 наведено достатньо доводів про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, наявність яких обґрунтовує доводи про те, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам та забезпечить його належну поведінку і виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя враховує роль та ступінь участі підозрюваного ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також ту обставину, що згідно повідомленої йому підозри у даному кримінальному провадженні, яке здійснюється з 2022 року, ОСОБА_16 до вчинення кримінальних правопорушень був залучений лише у серпні 2025 року.

Виходячи з загальних принципів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судовим органам не надається вибору між тим, щоб «притягнути звинуваченого до суду у розумний строк або дарувати йому тимчасове звільнення до суду». До засудження звинувачений повинен вважатися невинним, і мета такого положення полягає перед усім у забезпеченні «умовного звільнення», якщо продовження його затримання більше не є обґрунтованим. Обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (рішення у справі «Ідалов проти Росії»).

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення його явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на «розгляд судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», а й передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями з`явитися на судове засідання».

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції», що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу. За виняткових обставин цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є достатні підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

В ході розгляду даного клопотання органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, виходячи із встановлених у судовому засіданні даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_16 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищезазначених обставин, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, та покласти на нього передбачені ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, буде достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді. Даних, які б свідчили, що застосування такого виду запобіжного заходу матиме наслідки у вигляді порушення публічного порядку, в ході розгляду клопотання не встановлено.

Виходячи з вимог ст. 219, ч. 6 ст. 181 КПК України, слідчий суддя визначає строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_16 в межах строку досудового розслідування до 01.12.2025 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 205, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 01.12.2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Встановити строк дії даної ухвали до 01.12.2025 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1