Справа № 344/433/26
Провадження № 1-кс/344/397/26
У Х В А Л А

09 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано «…Слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000412 від 24.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Установлено, що 04.07.2025 відносно ОСОБА_5 скеровано до Івано-Франківського міського суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000656 від 25.10.2024 за фактом вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Однак, ОСОБА_5 в порушення вимог вищезазначених нормативно-правових актів, вчинив повторно кримінальне правопорушення за наступних обставин. 07.01.2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 08.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджуються протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами допитів свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами проведення обшуків, та іншими зібраними у провадженні доказами. Таким чином, дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачено максимальне покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів. Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна та він усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у разі доведення його вини в суді, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу; -п.3 - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 відомі їхні анкетні дані та показання, які були ними надані, що підтверджують його причетність до вчинення кримінального правопорушення, а тому він, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може здійснювати на них свій вплив, з метою зміни їх показань; - п.4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду. На цей час не встановлено повне коло осіб, що причетні до вчинення указаного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_5 може вчинити дії, щодо повідомлення таких осіб про обставини провадження і таким чином перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального провадження;- п. 5 продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється (продовжити займатися незаконним переправленням осіб через державний кордон України). Даний ризик є реальним оскільки, 04.07.2025 відносно ОСОБА_5 скеровано до Івано-Франківського міського суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000656 від 25.10.2024 за фактом вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, однак він продовжив займатися протиправною діяльністю, знову вчинив новий злочин та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Враховуючи вищенаведені ризики, обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застави чи особистого зобов`язання не являється за можливе. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваного, покладених на неї обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язується, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки останній вчинив злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому, як тільки ОСОБА_5 буде звільнено з під-варти, останній одразу зможе переховуватися від органу досудового розслідування чи суду та продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється (продовжити займатися незаконним переправленням осіб через державний кордон України). Поряд з цим, 04.07.2025 відносно ОСОБА_5 скеровано до Івано-Франківського міського суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000656 від 25.10.2024 за фактом вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках якого відносно ОСОБА_5 вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, якщо слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дійде до переконання про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, на підставі п. 5 ст. 182 КПК, беручи до уваги репутацію підозрюваного, його майновий стан, тяжкість інкримінованого йому злочину, а також те, що ОСОБА_5 від своєї незаконної діяльності мав на меті отримати для себе та інших на даний час невстановлених слідством осіб грошові кошти в загальній сумі 1 228 100 гривень необхідний розмір пропонуємо визначити у межах 370 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено. Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу…».

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, які в ньому наведені та просив задовольнити. Вказав на існування ризиків, до клопотання долучено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , в клопотанні є підтвердження, що підозрюваному повідомлено про підозру у вчиненні злочину повторно. Розмір застави обґрунтував тим, що ОСОБА_5 від своєї незаконної діяльності мав на меті отримати для себе та інших на даний час невстановлених слідством осіб грошові кошти в загальній сумі 1 228 100 гривень, на даний час щодо підозрюваного не застосовано жодного запобіжного заходу.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів на обґрунтування, протокол НСРД містить розмови, які не стосуються вчинення злочину підозрюваним, особа, яка є свідком у кримінальному провадженні, зазначає що перебуває в СЗЧ, тобто свідок сам вчиняє злочин, ризики відсутні, підозрюваний є важко хворий, інше кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 перебуває на стадії судового розгляду, застосовано домашній арешт щодо підозрюваного на стадії досудового слідства, підозрюваний немає доходу, щоб внести заставу в зазначеному розмірі, дохід всієї сім`ї становить приблизно 35 тисяч гривень, не порушував запобіжний захід домашній арешт визначений в іншому кримінальному провадженні, тому адвокат просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрюваний не буде виїжджати, крім того, підозрюваний працює неофіційно.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав захисника.

Судом встановлено наступні обставини.

07.01.2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

08.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу та повідомлення про підозру ОСОБА_5 обгрунтовується протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами допитів свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколами проведення обшуків, та іншими зібраними у провадженні доказами.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено максимальне покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Крім того, прокурором в судовому засіданні надано пояснення, та з матеріалів клопотання встановлено, що 04.07.2025 відносно ОСОБА_5 скеровано до Івано-Франківського міського суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000656 від 25.10.2024 за фактом вчинення ним організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, повторно, за попередньо змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Однак підозрюваний продовжив займатися протиправною діяльністю, та 08.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, повторно, за попередньо змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Таким чином, повторна кваліфікація протиправних дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 332 КК України безпосередньо зазначена стороною обвинувачення в обвинувальному акті, направленого 04.07.2025, який перебуває на розгляді суду та повідомленні про підозру від 08.01.2026.

Прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчинення кримінального правопорушення та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 182 КПК встановлено у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже, компетенція щодо визначення розміру застави визначена за судом на основі положень ч.4 ст.182 КПК України, як і зміст обов`язків, які покладаються на підозрюваного за заставою, а не в межах пропозиції учасників провадження.

Суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, повторну кваліфікацію кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 1 000 000 грн.

Визначена судом застава буде достатнім стримуючим фактором, щоб запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, суд -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити;

застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити підозрюваному заставу 1 000 000 грн., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (одержувач: ГУ ДКС України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКС України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA0002265).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 06.03.2026 року обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до компетентних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1