Справа № 738/58/26
№ провадження 1-в/738/8/2026
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

представника установи: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія (№91) подання ДУ «Менська виправна колонія № 91» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2026 року до суду надійшло подання ДУ «Менська виправна колонія № 91» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 . Подання мотивовано тим, що вироком вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.03.2025 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22.04.2024 остаточно призначено покарання строком 3 роки 1 місяць позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності на 3 роки з конфіскацією майна, окрім житла. Зарахувати у строк покарання відбуту частину покарання призначеного вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22.04.2024. На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія «№ 91», відбув відповідну частину призначеного покарання, стягнень не має, має три заохочення, сумлінною поведінкою, ставленням до праці та з урахуванням висновку ступеня виправлення засудженого довів своє перевиховання та став на шлях виправлення, тому адміністрація установи звернулась до суду з поданням про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник установи ОСОБА_5 в судовому засіданні подання установи підтримав, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання установи, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечувала.

Заслухавши пояснення представника установи, засудженого, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вирішальне значення при умовно-достроковому звільненні має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2024 року засуджений за ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 368 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності на 3 роки, з конфіскацією майна, окрім житла. Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.03.2025 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22.04.2024 остаточно призначено покарання строком 3 роки 1 місяць позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій на підприємствах, установах та організаціях будь-якої форми власності на 3 роки з конфіскацією майна, окрім житла. Зарахувати у строк покарання відбуту частину покарання призначеного вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22.04.2024.

Строк відбування покарання обчислюється з 28.11.2023.

На час розгляду подання установи засуджений відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований, до роботи відноситься добре і відповідально, стягнень не має, натомість має три заохочення. Тобто, засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання.

Проте, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 368 КК України, за вчинення якого засуджений ОСОБА_4 , згідно зі статтею 12 КК України, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Пункт другий частини третьої статті 81 КК України передбачає можливість умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Разом з тим, указаною нормою Закону не передбачені підстави для умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання засудженій особі за тяжкий корупційний злочин.

Отже, незважаючи на те, що ОСОБА_4 відбув більше 2/3 частин строку покарання, має сумлінну поведінку, працевлаштований та має заохочення, частиною третьою статті 81 КК України не передбачено можливості умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання до осіб засуджених за корупційний тяжкий злочин, а тому відсутні правові підстави для застосування до ОСОБА_4 , який відбуває покарання за корупційний тяжкий злочин, умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання установи слід відмовити.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання ДУ «Менська виправна колонія № 91» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1