Справа № 297/3924/25
УХВАЛА

28 січня 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення обвинувального акта до Закарпатського апеляційного суду для визначення підсудності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 30.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

встановив:

26 листопада 2025 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 30.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до здійснення автоматичного розподілу судових проваджень зазначений обвинувальний акт отриманий головуючим суддею 26.11.2025 року.

Так, згідно обвинувального акту, досудовим розслідування встановлено, що у період з 01.01.2021 року по 04.07.2024 року, перебуваючи на території Дніпровського району Дніпропетровської області та Берегівського району Закарпатської області, ОСОБА_4 , обіймаючи відповідно до протоколу № 1 від 15.02.2014 року посаду голови Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» з 06.06.2014 року, являючись службовою особою даного суб`єкта господарської діяльності, як юридичної особи приватного права, яка відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-IV (із змінами та доповненнями) зобов`язана не порушувати права та законні інтереси громадян, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, і яка згідно п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996 є відповідальною за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, на яку, згідно п. 6 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону № 996, покладено обов`язок створити необхідні умови для правильного ведення. бухгалтерського обліку, забезпечення неухильного виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів; а також покладено відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, недостовірність відображених у них даних, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю у ППС «Правозахисники країни» ревізійної комісії, маючи в силу своїх повноважень повний доступ до грошових коштів, розміщених на поточних та карткових рахунках даної юридичної особи, відкритих в ПАТ АКБ «Індустріалбанк» UA0003081, UA0236351 та прив`язаних до рахунку картках 283523, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , умисно, з корисливих мотивів, в особистих інтересах та інтересах своєї сім`ї, шляхом своїм зловживання службовим становищем, без здійснення належного бухгалтерського обліку та оформлення відповідних документів, всупереч інтересам Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», здійснив розтрату грошових коштів вказаного громадського об`єднання в сумі 2 115 729, 34 гривень, шляхом придбання продуктів, побутових товарів та послуг, не пов`язаних із статутною діяльністю ППС «Правозахисники країни», чим самим завдав вказаній юридичній особі матеріальних збитків в особливо великих розмірах.

Зокрема, це знайшло своє відображення в тому, що в період з 01.01.2021 року по 04.07.2024 року, перебуваючи на території Дніпровського району Дніпропетровської області та Берегівського району Закарпатської області, ОСОБА_4 , як голова ППС «Правозахисники країни», відповідно укладених із ПАТ АКБ «Індустріалбанк» договору на обслуговування клієнтів банку з використанням системи «Клієнт-Банк» від 12.10.2016 року за №2102/0950/11/16 та договору про відкриття корпоративного рахунку від 02.08.2021, через систему «Клієнт-Банк» мав повний доступ на розпорядженнями коштами ППС «Правозахисники країни», розміщеними на поточному рахунку спілки НОМЕР_3 та поточному картковому рахунку даної спілки НОМЕР_4 , а також ОСОБА_4 мав можливість зняття готівкових коштів через банкомати за допомогою пластикових карток 283523, 773188, 263033, які за його заявою були видані ПАТ АКБ «Індустріалбанк» під час відкриття карткового рахунку НОМЕР_4 та прив`язані до вказаного рахунку.

Крім цього, в зазначений вище період ОСОБА_4 як голова ППС «Правозахисники країни», відповідно до укладеного із ПАТ КБ «Приватбанк» договору від 19.04.2019 року, через систему «клієнт-банк» мав повний доступ з правом фінансового підпису до грошових коштів розміщених на розрахунковому рахунку вказаної спілки NUA0315488.

У свою чергу, в період з 01.01.2021 року по 04.07.2024 року, перебуваючи на території Дніпровського району Дніпропетровської області та Берегівського району Закарпатської області, ОСОБА_4 , як голова Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», достовірно знаючи, що в даній спілці, всупереч Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» та Статуту даної спілки, ревізійну комісію не обрано, фінансовий контроль за витрачанням коштів, отриманих як сплату членських внесків не здійснюється, бухгалтерський облік не ведеться та фінансова звітність даного громадського об`єднання не складається, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що грошові кошти розміщені на рахунках ППС «Правозахисники країни» йому на праві приватної власності не належать, оскільки являються колективною власністю і можуть бути використані лише для здійснення статутної діяльності спілки та не можуть розподілятись як доходи між засновниками (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи пластикові картки прив`язані до поточних рахунків спілки, систематично без укладення письмових договорів та складання первинних бухгалтерських документів від імені ППС «Правозахисники країни» здійснював у зазначений період придбання за кошти спілки продукти харчування, товари та послуги для особистих потреб та потреб його сім`ї всього на загальну суму 2 115 729,34 гривень.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 із колективної власності ППС «Правозахисники країни» протиправно вилучено грошові кошти в сумі 2 115 729, 34 гривень, чим самим завдано вказаній спілці матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

За таких обставин, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Досудове розслідування було закінчено заступником начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 ..

Заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури вказаний обвинувальний акт було надіслано до Берегівського районного суду Закарпатської області.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала, подане через підсистему «Електронний суд», клопотання про визначення підсудності, яке мотивоване тим, що згідно з витягом з ЄДРПОУ, ППС «Правозахисники країни» зареєстрована за адресою: с. Новоолександрівка, вул. Сурська, 96, Дніпропетровська область. Досудове розслідування проводилось СУ ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Закарпатської обласної прокуратури. Згідно матеріалів досудового розслідування, в обвинувачення ОСОБА_4 включаються десятки різних операцій з переказу грошових коштів, розрахунків в магазинах і закладах, зняття готівки за період з 01.01.2021 року по 04.07.2024 року, що були здійснені в різні дати і час на території Мукачівського, Берегівського та Ужгородського районів Закарпатської області, а також в Дніпропетровській області та в м. Києві. Разом з тим, в обвинувальному акті, наданому суду прокурором взагалі не вказано часу та місця ймовірного скоєння епізодів інкримінованого злочину, що само по собі, створює підстави для перевірки належності підсудності цієї справи Берегівському районному суду Закарпатської області.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні ствердила, що після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стало відомо, що за версією досудового розслідування, грошові кошти знімались обвинуваченим на території Закарпатської, Київської та Дніпропетровської областей, при цьому більшість епізодів вчинено в інших районах, а не в Берегівському, а тому, оскільки не вдається визначити точне місце вчинення кримінального правопорушення, є підстави для направлення кримінального провадження до апеляційного суду для визначення підсудності. Зазначила, що дана справа підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо направлення справи до Закарпатського апеляційного суду, так як захисником не вказано, які саме епізоди вчинені в інших районах. Додав, що дана справа підсудна Берегівському районному суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Виходячи із змісту обвинувального акту, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 мав доступ до рахунків на території Дніпровського району Дніпропетровської області та Берегівського району Закарпатської області і здійснював у період з 01.01.2021 року по 04.07.2024 року на території цих районів від імені ППС «Правозахисники країни» придбання за кошти спілки продуктів харчування, товари та послуги для особистих потреб та потреб його сім`ї всього на загальну суму 2 115 729,34 гривень.

Таким чином, інкриміновані ОСОБА_4 дії вчинялися у різний час та в різних місцях, зокрема на території кількох районів Закарпатської області та Дніпропетровської області. Обвинувальний акт не містить чіткого визначення конкретного місця вчинення кожного з епізодів інкримінованого кримінального правопорушення, що унеможливлює однозначне встановлення територіальної підсудності за місцем його вчинення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, у зв`язку з чим підлягає застосуванню правило територіальної підсудності за місцем закінчення досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 32 КПК України якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженню закінчено заступником начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Отже, на думку суду, дане кримінальне провадження відноситься до територіальної підсудності Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження надійшло до Берегівського районного суду Закарпатської області з порушенням правил територіальної підсудності, а відтак відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 34 КПК України підлягає передачі для вирішення питання про визначення підсудності до суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 32, п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 34, п. 4 ч. 3 ст. 314, ст. 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про направлення обвинувального акта до Закарпатського апеляційного суду для визначення підсудності задовольнити.

Передати кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 30.07.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, голові Берегівського районного суду Закарпатської області для внесення подання до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження з Берегівського районного суду Закарпатської області до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування кримінального правопорушення, в порядку ч. 1 ст. 32 та ч. 2 ст. 34 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_7