УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Володимир

Слідчий суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника сектору дізнання Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000012 відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України про арешт майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Із клопотання вбачається, що 10 січня 2026 року під час проходження прикордонного контролю на пункті пропуску «Устилуг», гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав наказ ТОВ ПБК "Гефест" про службове відрядження за кордон, з ознаками підробки.

11.01.2026 за даним фактом СД Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст. 358 КК України.

10.01.2026 під час огляд місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено: мобільний телефон марки Iphone 17 Pro max імеі: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №31-К від 15.09.2025 «Про прийняття на роботу ОСОБА_4 », наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №100-В від 07.01.2026«Про службове відрядження», наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №100-В від 07.01.2026 «Про службове відрядження» (з відміткою про ознайомлення).

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, мобільний телефон марки Iphone 17 Pro max імеі: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №31-К від 15.09.2025 «Про прийняття на роботу ОСОБА_4 », наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №100-В від 07.01.2026«Про службове відрядження», наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №100-В від 07.01.2026 «Про службове відрядження» (з відміткою про ознайомлення), мають значення речових доказів, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вказаних речей.

В іншому ж випадку, вказані речі, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на них можуть бути знищені.

В судове засідання дізнавач не з`явився, подав заяву у котрій просить проводити розгляд клопотання за її відсутності. Вимоги викладені у клопотанні підтримує повністю.

Власника майна в судове засідання не з`явився. Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 подала заперечення на клопотання про арешт майна, у котрому просить відмовити у накладення арешту на вилучений мобільний телефон.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку суду, вилучені документи, а саме: наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №31-К від 15.09.2025 «Про прийняття на роботу ОСОБА_4 », наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №100-В від 07.01.2026 «Про службове відрядження», наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №100-В від 07.01.2026 «Про службове відрядження» (з відміткою про ознайомлення), мають значення речових доказів, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вказаних документів.

В іншому ж випадку, вказані документи, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на них можуть бути знищені.

Щодо необхідності накладення арешту на мобільний телефон марки Iphone 17 Pro max імеі: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , то суд зазначає, що у клопотанні не було жодним чином обґрунтовано, яке доказове значення для справи мають даний телефон, яким критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, він відповідає.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено наявність підстав для накладення арешту на мобільний телефон, не доведено, що він має доказове значення у даному кримінальному провадженні, а відтак наявність критеріїв, визначених ч.2 ст. 170 КПК України, не доведено ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для арешту на мобільний телефон та у задоволенні клопотання в цій частині відмовляє.

За таких обставин, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання начальника СД Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на: наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №31-К від 15.09.2025 «Про прийняття на роботу ОСОБА_4 », наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №100-В від 07.01.2026«Про службове відрядження», наказ ТзОВ ПБК «ГЕФЕСТ» №100-В від 07.01.2026 «Про службове відрядження» (з відміткою про ознайомлення) заборонивши відчуження, користування та розпорядження даним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя /-/ підпис.

Слідчий суддя Володимирського міського суду ОСОБА_1