УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника ДУ «Житомирська ВК (№4)» про приведення вироку у відповідністьдо чинного законодавства відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Житомирська ВК (№4)» звернувся до суду із поданням про приведення вироку від 14.11.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ відносно засудженого ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 у задоволенні подання. просив відмоити за його безпідставінстю.

Представник установи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Засуджений в судове засідання не доставлявся, про час та місце розгляду подання повідомлений, надав суду заяву, в якій просив розглянути подання без його участі.

Неприбуття вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України.

Дослідивши подання та додані до нього документи, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання, тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України питання, передбачені п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, вирішуються судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Киє від 14.11.2023 р. за ч. 4 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік; вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2023 р. за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 01 рік; вироком Подільського районного суду м. Києва від 20.01.2025 р. за ч. 4 ст. 185, ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України на 5 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 України зараховано в строк покарання термін перебування під вартою з 09.05.2024 по 3012.2024, як день за день. Кримінальне провадження у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами від 01.12.2023, 22.12.2023, 22.12.2023, 02.01.2024, 26.03.2024, 27.04.2024, 07.05.2024, 09.05.2024 закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність такого діяння.

В мотивувальній частині вироку Подільського районного суду м. Києва від 20.01.2025 р. зазначено, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2024 р. ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання вироком Шевченківського районного суду м. Етєва від 14.11.2023 р. на підставі ч. 2 ст. 74 КК України .

Також в матеріалах особової справи міститься ця ухвала Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2024 р., якою було подання Подільського районного відділу ДУ "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_4 було задоволено та звільнено останнього від призначеного йому покарання вироком Шевченківського районного суду м. Києа від 14.11.2023 р. на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 6 ст. 3 КК України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 н.м.д.г. до 2 н.м.д.г. є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 2684 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом під час дослідженння матеріалів справи не встановлено підстав для приведення вироків, якими засуджено ОСОБА_4 , у відповідність до норм Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», оскількі ці вироки вже приведені у відповідність до норм цього Закону, а тому у задовленні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника ДУ «Житомирська ВК (№4)» про приведення вироку суду, яким засуджено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від № 3886-IX від 18.07.2024 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законнної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо її не було оскаржено.

Суддя ОСОБА_1