Справа № 203/9266/25
Провадження № 1-кс/0203/5762/2025
УХВАЛА

17 грудня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ростов-на-Дону, РФ, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця старшого розвідника 1-го розвідувального відділення розвідувального взводу стрілецького батальйону старшого солдата військової частини НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0014940 від 03.10.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0014940 від 03.10.2025 року, в якому слідчий просить суд:

- застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 діб, без можливості внесення застави.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий вказав, що в ході досудового розслідування ним було встановлено достатньо підстав для повідомлення ОСОБА_5 про обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для вжиття в момент заподіяння, та у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Так, 15.12.2025 року ОСОБА_5 було вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 КК України, та 15.12.2025 року о 13:00 годині його було затримано в порядку ст. 208 КПК України. У ході досудового розслідування слідчий дійшов висновку про доцільність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, бо матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі від 5-ти до 10-ти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування слідчим була встановлена наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та з урахуванням пунктів 1, 2, 4, 10 частини 1 статті 178 КПК України, на ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий визначив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дозволить запобігти ризикам, а також неможливості застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства щодо потерпілої особи.

З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 16.12.2025 року, судову справу №203/9266/25, провадження №1-кс/0203/5762/2025, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 16.12.2025 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене судом на 17.12.2025 року об 11:30 годині, в яке з`явились всі учасники справи.

Під час судового засідання прокурор та слідча підтримали вимоги клопотання та просили суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із клопотанням пояснили суду таким чином, як про це вказано у клопотанні. Крім того, прокурор наголосив на тому, що підозрюваний був затриманий, застосував до потерпілого насильство, а також перебуває у розшуку в рамках іншого кримінального провадження, раніше вже притягався до кримінальної відповідальності, є військовослужбовцем.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання слідчого та прокурора, просив суд відмовити у його задоволенні, оскільки, на його думку, повідомлення про підозру не є обґрунтованим, а ризики недоведені.

Захисник під час судового засідання заперечував проти задоволення клопотання слідчого та прокурора, просив суд відмовити у його задоволенні та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що у провадженні ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0014940 від 03.10.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.12.2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано 15.12.2025 року о 13:00 годині; протокол затримання ОСОБА_5 підписав із заперечення, не погодився із затриманням.

15.12.2025 року о 18:28 годині ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, з якою не погодився підозрюваний ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 , потерпілий надав показання та повідомив, що він проживає в місті Дніпрі на покинутій АЗС за адресою: АДРЕСА_3 , постійного місця проживання не має, є безхатьком. Так, 11.12.2025 року, перебуваючи поруч з АЗС, а саме за адресою: АДРЕСА_4 , він шукав у смітті металобрухт. У цей час до нього підійшов раніше невідомий йому чоловік, з яким виник конфлікт. У ході конфлікту вказаний чоловік підійшов зі спини та наніс йому удар, коли він стояв до нього обличчям, предметом, схожим на ніж з рукояткою чорного кольору. Після цього він побіг в бік вул. Курчатова, а невідомі перехожі викликали ШМД.

Відповідно до довідки КНП «МКЛ №6» ДМР від 11.12.2025 року о 12:20 годині, ОСОБА_9 було госпіталізовано з проникаючою колото-різаною раною.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2025 року №93, солдата ОСОБА_5 , солдата резерву взводу солдатів резерву 101 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №93-РС від 03.04.2025 року на посаду старшого розвідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 03.04.2025 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «старший солдат».

Відповідно до акту службового розслідування з вх. №168-1211 від 29.08.2025 року ВЧ НОМЕР_1 , службовим розслідуванням було встановлено, що 17.08.2025 року старший солдат ОСОБА_5 самовільно залишив визначене місце служби у місці тимчасового розташування підрозділу в населеному пункті АДРЕСА_5 . До теперішнього часу старший солдат ОСОБА_5 не повернувся, на місці служби відсутній більше 3 (трьох) діб без поважних причин. В діях старшого солдата ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Відповідно до постанови прокурора від 15.12.2025 року було об`єднано в одне провадження матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0014940 від 03.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, матеріали досудового розслідування №0002796 від 11.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відомості про об`єднання внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під час чого кримінальному провадженню буде присвоєно №0014940 як раніше внесеному до ЄРДР.

Також у ході судового засідання безпосередньо були досліджені такі письмові докази, а саме: витяг з ЄРДР, постанови, протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, протоколи допитів свідків, протокол перегляду відеозапису, протоколи проведення слідчого експерименту, посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_5 , довідка відносно ОСОБА_5 від 12.12.2025 року, акт службового розслідування, накази, рапорти, доповідь про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_5 , призваним за мобілізацією, службова та медична характеристика ОСОБА_5 , військовий квиток ОСОБА_5 , лист, медична довідка відносно ОСОБА_9 .

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 05:30 години 24.02.2022 року на території України було введено воєнний стан, який згодом було продовжено.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є, зокрема, тримання під вартою.

За правилами, встановленими частинами 1, 2, 4 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, я кщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Також відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового розгляду клопотання обставин кримінального провадження, дає слідчому судді підстави для висновку, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Вказаного висновку слідчий суддя дійшов, з огляду на обізнаність підозрюваного про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , те, що підозрюваний є військовослужбовцем та йому відомі свідки, які були допитані в ході проведення слідчих дій, так як підозрюваний усвідомлює, що повідомлення про підозру базується, у тому числі на показаннях свідків, а також те, що підозрюваний самовільно залишив військову частину та з 17.08.2025 року не виявляв бажання повернутися на місце військової служби у ВЧ НОМЕР_2 , продовжувати її до 15.12.2025 року, поки не був затриманий працівниками поліції, відповідно до протоколу затримання від 15.12.2025 року.

З огляду на викладене вище, суд, беручи до уваги обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжких кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення яких КК України передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та від п`яти до десяти років, відповідно, дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1), з урахуванням попередньої поведінки підозрюваного; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3), які відомі підозрюваному; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що підозрюваний є військовослужбовцем, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється (п. 5). Натомість суд вважає недоведеними ризики, передбачені пунктами 2 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ані слідчий, ані прокурор не вказали та не довели, які це матеріально-технічні об`єкти, що містять на собі ознаки злочину, та можуть бути знищені підозрюваним, а також не доведено, яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням наявності доведених ризиків.

Також при обранні запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, що вказують на вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного (відсутність хронічних захворювань, які б були підставою для звільнення від подальшого відбування покарання), те, що підозрюваний не має протипоказань до утримання під вартою, попередню поведінку підозрюваного, який покинув місце служби без вказівки на поважні причини, чого не довів і в судовому засіданні, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, з урахуванням вчинення дій відносно потерпілого із застосуванням насильства.

При цьому сторона захисту жодним чином не довела того, що більш м`який запобіжний захід, з урахуванням доведених стороною обвинувачення ризиків, може сприяти виконанню підозрюваним його процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні №0014940.

Слідчий суддя, обираючи запобіжний захід, бере до уваги вимоги ч. 8 ст. 176 та ч. 4 ст. 183 КПК України, за якими під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою, та з урахуванням обставин, передбачених ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, має право не визначати розмір застави.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Керуючись статтями 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, заявлене в рамках кримінального провадження №0014940 від 03.10.2025 року, задовольнити повністю.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, тобто з 15.12.2025 року до 12.02.2026 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 12.02.2026 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 22.12.2025 року о 17:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1