Справа № 166/623/25
Провадження № 1-кп/162/105/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.01.2025 за №0000007 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, студента, засудженого вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 24.06.2024 за ч.1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст.382 Кримінального кодексу України (далі КК України)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи визнаним винним постановою Галицького районного суду м. Львова у справі №461/1717/23 від 19.04.2023, яка набрала законної сили 01.05.2023, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, та якою на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129- Конституції України та ч.2 ст.13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчиняв дії щодо її умисного невиконання. 01.06.2024 о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_4 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» з реєстраційним номером НОМЕР_1 на автодорозі М07, 79км+700м поблизу с. Білий Берег Коростенського району Житомирської області, де був зупинений працівниками управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху, які склали стосовно нього протоколи по справі про адміністративні правопорушення від 01.06.2024 серії ААД №607315 та серії ААД №607959, за результатами розгляду яких постановою Малинського районного суду Житомирської області у справі №283/1533/24 від 29.08.2024, яка набрала законної сили 10.09.2024, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Також ОСОБА_4 будучи засудженим 24.06.2024 вироком Ратнівського районного суду Волинської області, який набрав законної сили 25.07.2024, за ч.1 ст.382 КК України 07.01.2025 о 19 год 50 хв керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» з державним номером НОМЕР_2 у с. Замшани по вул. Шкільній, де був зупинений працівниками СРПП ВП №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області за порушення Правил дорожнього руху, які склали щодо нього протокол по справі про адміністративні правопорушення від 07.01.2025 серії ЕПР №215138, за результатами розгляду якого постановою Ратнівського районного суду Волинської області у справі №166/101/25 від 20.02.2025, яка набрала законної сили 04.03.2025 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування всіма транспортними засобами строком на 1 рік.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст.382 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, повідомив суду про обставини та мотиви вчинених ним кримінальних правопорушень. Підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та вказав, що критично ставиться до вчиненого та жалкує з приводу цього.

Суд з`ясувавши, що фактичні обставини справи, місця та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником не оспорюються, беручи до уваги думку прокурора, який не заперечив проти проведення скороченого судового розгляду, дійшов висновку про недоцільність за таких обставин дослідження доказів відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України і судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Разом з тим, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, в тому числі, щодо позбавлення права оскарження обставин в апеляційному порядку, суд перевірив, що учасники судового провадження та обвинувачений ОСОБА_4 зокрема, правильно розуміють їх зміст. Крім того, враховуючи, що вищевикладені показання обвинуваченого ОСОБА_4 є чіткими та послідовними, у суду немає жодних сумнівів в добровільності позиції, яка ствердно висловлена обвинуваченим.

За таких обставин, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст.382 КК України, і кваліфікує його дії як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили та умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання, суд враховує, що кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , згідно зі ст.12 КК України, є нетяжким та тяжким злочинами, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаних кримінальних правопорушень, спосіб вчинення, мету та мотиви вказаних діянь, конкретні обставини справи, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання:

- за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч.3 ст. 382 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Разом з тим, суд бере до уваги повне визнання вини обвинуваченим, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, характеризуючі дані вказаної особи, зокрема, ОСОБА_4 є особою молодого віку, студентом відокремленого структурного підрозділу «Стрийський фаховий коледж Львівського національного університету природокористування», нейтрально характеризується за місцем проживання, документальні дані про звернення за психіатричною та наркологічною допомогою відсутні. Відповідно до висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні, відділ з питань пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

На підставі вказаного, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, суд вважає можливим виправлення винного без реального відбування покарання, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, яке буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого основного покарання, на думку суду, буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого злочину, відповідатиме його меті і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 50, 65-67 КК України, ст. 349, 373, 374, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст.382 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч.3 ст. 382 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме лазерний диск із відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_6