Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Справа № 608/128/26

Номер провадження1-кс/608/64/2026

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання старшого слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, студентки, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307, ч.1,2 ст.317, ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000451 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК України.

В клопотанні старший слідчий вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що згідно ч.1, ч.3 ст.7, ч.2 ст.8 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності.

Ліцензуванню підлягають такі види діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: культивування рослин, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до вищевказаного переліку.

Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно статей 6, 10, 11 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин (за винятком психотропних речовин, включених до списку N2 таблиці III Переліку) і прекурсорів, включених до списку N1 таблиці IV Переліку, здійснюється підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Діяльність, пов`язана з використанням наркотичних засобів і психотропних речовин, допускається лише з метою застосування у медичній практиці або для науково-дослідної роботи чи в навчальних цілях та інших цілях, передбачених цим Законом. Правила виробництва, виготовлення, зберігання, ввезення та вивезення наркотичних засобів і психотропних речовин, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до списку №1 таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, канабіс відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Разом із тим, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу канабіс, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбала з метою збуту речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,8921 грам, тим самим почала її зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту, незаконно зберігала у невстановленому місці наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,8921 грам до 13.11.2025, а саме до моменту її збуту.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, 13.11.2025 близько 10 години 00 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений канабіс, перебуваючи в місті Чортків, Чортківського району, Тернопільської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено) незаконно, безкоштовно збула (розповсюдила) ОСОБА_7 речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,8921 грам, яка відповідно до списку №1 таблиці ІI «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу канабіс, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у не встановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно, повторно, придбала з метою збуту речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,2013 грам, тим самим почала її зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту, незаконно, повторно, зберігала у невстановленому місці наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,2013 грам до 26.11.2025, а саме до моменту її збуту.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, 26.11.2025 близько 16 години 45 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений канабіс, перебуваючи по вулиці Незалежності, міста Чортків, Чортківського району, Тернопільської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), в ході проведення оперативної закупки, повторно, незаконно збула (продала) покупцю ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за гроші у розмірі 1000 гривень речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,2013 грам, яка відповідно до списку № 1 таблиці ІI «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Окрім цього встановлено, що 19.12.2025 року близько 23.49 години у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на безоплатне надання приміщення своїм знайомим, для незаконного вживання ними наркотичного засобу канабіс.

Для реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_6 використовувала житлове приміщення квартири, в якій проживає, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить її батьку ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в період часу з 23.49 годину 19.12.2025 року по 00.08 годину 20.12.2025 року ОСОБА_6 , перебуваючи у вищевказаному житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, безоплатно надала вказане приміщення своїй знайомій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою вживання наркотичних засобів, яка вжила наркотичний засіб канабіс, шляхом куріння за допомогою саморобних пристроїв, виготовлених із пластмасових пляшок.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

Також, 22.12.2025 біля 10:07 години у ОСОБА_6 , яка перебувала по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою незаконного вживання амфетаміну, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено та «Канабісу» наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 22.12.2025, в період часу з 10:07 години по 22,59 годину ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно безоплатно надала вказане приміщення своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою незаконного вживання амфетаміну, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено та «Канабісу» наркотичного засобу, обіг якого обмежено, які їх вжили шляхом куріння за допомогою саморобних пристроїв, виготовлених із пластмасових пляшок та дзеркальця та трубочки.

Також, 23.12.2025 біля 00:13 години у ОСОБА_6 , яка перебувала по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою незаконного вживання «Канабісу» наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 23.12.2025, в період часу з 00:13 години по 00:44 годину ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно безоплатно надала вказане приміщення своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою незаконного вживання «Канабісу» наркотичного засобу, обіг якого обмежено, які їх вжили шляхом куріння за допомогою саморобних пристроїв, виготовлених із пластмасових пляшок.

Також 29.12.2025 біля 07:40 години у ОСОБА_6 , яка перебувала по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своїй знайомій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного вживання «Канабісу» наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 29.12.2025, в період часу з 07:40 години по 10:50 годину ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно безоплатно надала вказане приміщення своїй знайомій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного вживання «Канабісу» наркотичного засобу, обіг якого обмежено, які їх вжили шляхом куріння за допомогою саморобних пристроїв, виготовлених із пластмасових пляшок.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинене повторно.

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу канабіс, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у не встановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно, повторно, придбала з метою збуту речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 5,2549 грам, тим самим почала її зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту, незаконно, повторно, зберігала у невстановленому місці наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 5,2549 грам до 02.01.2026, а саме до моменту її збуту.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, 02.01.2026 близько 18 години 00 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений канабіс, перебуваючи по вулиці Носа, міста Чортків, Чортківського району, Тернопільської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), повторно, незаконно збула (продала) покупцю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за гроші у розмірі 500 гривень речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 5,2549 грам, яка відповідно до списку № 1 таблиці ІI «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Також 02.01.2026 року близько 17.00 години, по вулиці Млинарській, міста Чортків, Тернопільської області, під час перевірки документів у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено два циліндричні предмети із нашарування речовини темно-коричневого кольору, яке містить екстракт канабісу, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено загальною масою, у висушеному вигляді 0,6394 грам, яку ОСОБА_6 придбала за невстановлених слідством обставин та незаконно зберігала при собі, для власного вжитку, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу канабіс, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у не встановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно, повторно, придбала з метою збуту речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 3,7961 грам, тим самим почала її зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту, незаконно, повторно, зберігала у невстановленому місці наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 3,7961 грам до 07.01.2026, а саме до моменту її збуту.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, 07.01.2026 близько 16 години 30 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений канабіс, перебуваючи по вулиці Незалежності, міста Чортків, Чортківського району, Тернопільської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), повторно, незаконно збула (продала) покупцю ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 за гроші у розмірі 1000 гривень речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 3,7961 грам, яка відповідно до списку № 1 таблиці ІI «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу канабіс, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у не встановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно, повторно, придбала з метою збуту речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,9534 грам, тим самим почала її зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту, незаконно, повторно, зберігала у невстановленому місці наркотичний засіб, обіг якого обмежений канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,9534 грам до 08.01.2026, а саме до моменту її збуту.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, 08.01.2026 близько 11 години 00 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений канабіс, перебуваючи по вулиці Незалежності, міста Чортків, Чортківського району, Тернопільської області (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), в ході проведення оперативної закупки, повторно, незаконно збула (продала) покупцю ОСОБА_13 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за гроші у розмірі 1000 гривень речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 0,9534 грам, яка відповідно до списку № 1 таблиці ІI «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Також, 14.01.2026 біля 08:18 години у ОСОБА_6 , яка перебувала по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник повторний злочинний умисел, направлений на безоплатне надання вказаного приміщення своїй знайомій ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного вживання «Канабісу» наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14.01.2026, в період часу з 08:18 години по 08:24 годину ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно безоплатно надала вказане приміщення своїй знайомій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного вживання «Канабісу» наркотичного засобу, обіг якого обмежено, які їх вжили шляхом куріння за допомогою саморобних пристроїв, виготовлених із пластмасових пляшок.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, вчинене повторно.

20.01.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317, ч.1 ст.309 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317, ч.1 ст.309 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка міста Чортків, Тернопільської області, жителька АДРЕСА_1 , непрацююча, неодружена, яка не є депутатом, раніше несудима.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом отримання добровільно наданих предметів та речей від 13.11.2025 року;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_7

-Висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/120-25/14483-НЗПРАП від 19.11.2025 року.

-Протоколом про проведення контролю за вчиненням злочину від 27.11.2025 року

-Протоколом вилучення від 27.11.2025 року

-Протоколом за результатами проведення НСРД аудіо, відео контроль особи від 10.12.2025 року.

-Протоколом про проведення контролю за вчиненням злочину від 08.01.2026 року.

-Протоколом вилучення від 08.01.2026 року.

-Протоколом за результатами проведення НСРД аудіо, відео контроль особи від 12.01.2026 року.

-Протоколом проведення НСРД обстеження публічно недоступного місця від 12.12.2025 року.

-Проміжним протоколом за результатами проведення НСРД аудіо, відео контроль особи від 15.01.2026 року.

-Висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/120-25/15016-НЗПРАП від 08.12.2025 року.

-Висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/120-25/16072-НЗПРАП від 31.12.2025 року.

-Висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/120-26/43-НЗПРАП від 06.01.2026 року.

-Висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/120-26/45-НЗПРАП від 08.01.2026 року.

-протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 01.12.2025 року.

-Висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/120-26/577-НЗПРАП від 13.01.2026 року.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, то положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». В оцінці цього питання належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до частини 5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Відтак, стороною обвинувачення до клопотання додано докази, котрі навіть в сторонньої людини викликають відчуття того, що підозра є обґрунтованою та розумною.

Сукупність представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином. На даному етапі вони, хоча і не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте дозволяють дійти висновку про виправданість висунення звинувачення. Саме такий підхід застосовує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях в справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної ОСОБА_6 вдалось дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності здійснення позапроцесуальних дій зазначеною особою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317, ч.1 ст.309 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальних правопорушень, зокрема, позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. На підтвердження цього ризику є те, що в підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, на утриманні неповнолітніх, малолітніх осіб та/або осіб похилого віку, сім`ї не має.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

2)незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрювана може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може чинити відповідний тиск на них, шляхом погрози та вмовляння схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того, на даний час органом досудового розслідування, ще встановлюються інші очевидці вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яким відомі обставини даного злочину, на яких також підозрювана може чинити тиск.

Зокрема, під час документування факту вчинення злочину, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 317 КК України встановлено осіб, які спільно із ОСОБА_6 вживали наркотичні засоби та психотропні речовини, та будуть допитані в якості свідків у даному кримінальному провадженні, а перебуваючи на волі ОСОБА_6 може здійснювати на них відповідний вплив.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У даній справі ризик впливу свідків існує, позаяк кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, жоден із свідків у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися.

3)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрювана проживає у квартирі, в якій було вчинено кримінальне правопорушення і доступ до місця вчинення злочину є необмеженим, а тому перебуваючи на місці вчинення злочину, вона може вчинити дії стосовно знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для досудового розслідування.

4) вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки на даний час ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні тяжких злочинів, зокрема задокументовано чотири факти незаконного збуту наркотичних засобів, п`ять фактів надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, а також в ході проведення особистого огляду у ОСОБА_6 було вилучено екстракт канабісу, який остання зберігала для власного вживання.

Таким чином, при обранні іншого більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_6 зможе продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваній, обсягу пред`явленої їй підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбаченого законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі:

?міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

?наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

?репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

?майновий стан підозрюваного, обвинуваченого.

Таким чином, вищезазначені ризики у комплексі свідчать про виправданість застосування до ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, що узгоджується із санкцією статті за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бєлозоров проти Росії та України", визначено, що «тяжкість обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження».

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбаченого законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи підозрюваної ОСОБА_6 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною тяжких злочинів, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_6 під вартою.

Таким чином, застосувавши більш м`який запобіжний захід неможливо запобігти ризикам викладеним у клопотанні, а саме запобігти: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати свідків у кримінальному провадженні, вчини інше кримінальне правопорушення. З врахуванням вищенаведеного, слідчий просить застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старший слідчий СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим, просили суд застосувати щодо підозрюваної більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічну пору доби, посилаючись на те, що вона має постійне місце проживання, є студенткою денної форми навчання, а тому немає підстав для переховування.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідча суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваної, а з точки зору їх допустимості і приходить до висновку, що підозрювана особа могла вчинити злочини за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, та у випадку доведення її вини, буде призначено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у неї є великою. Також ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може чинити відповідний тиск на них, шляхом погрози та вмовляння схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того, підозрювана ОСОБА_6 може вчинити дії стосовно знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для досудового розслідування. Також вона може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідча суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя повинен з`ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваної, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, той факт, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідча суддя приходить до висновку, що в даному конкретному кримінальному провадженні дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваної ОСОБА_6 може бути інший запобіжний захід, більш м`який, ніж тримання під вартою.

З урахуванням зазначених вимог кримінального процесуального закону, враховуючи вагомість наявних доказів, що підтверджують вчинення підозрюваною ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 317, ч.1 ст. 309 КК України, які відносяться до категорії тяжких, наявні вищезазначені ризики, зокрема, переховування від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, даних про її особу, її вік, те, що вона має постійне місце проживання в м. Чортків Тернопільської області, навчається, раніше несудима, слідча суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково, обравши щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З врахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя,--

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 317, ч.1 ст. 309 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з 21 години вечора до 07 години ранку.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_6 з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватися зі свідками по даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали до 24 год. 00 хв. 19 березня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що відповідно до вимог ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для негайного виконання у Чортківський РУП ГУНП в Тернопільській області і негайної постановки на облік підозрюваної ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити старшого слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваній ОСОБА_6 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повне рішення суду буде виготовлене 25 січня 2026 року.

Слідча суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом

Ухвала набрала законної сили «____»__________________2026 року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000451 від 12.11.2025.

Слідча суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано «____»__________________2026 року.

Секретар: