Дата документу 26.01.2026Справа № 554/2581/19
Провадження № 1-кс/554/1350/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 03.08.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000091 від 27.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.368, ч.1 ст.396, ч.1 ст.397 КК України; зобов`язати процесуального прокурора і начальника слідчого відділу здійснювати належний контроль за роботою підлеглих їм слідчих; зобов`язати видати йому постанови про закриття кримінального провадження від 15.10.2020 року, від 27.03.2018 року.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що в провадженні слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000091 від 27.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.368, ч.1 ст.396, ч.1 ст.397 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 03.08.2021 року було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000091 від 27.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.368, ч.1 ст.396, ч.1 ст.397 КК України.

Заявник вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, є незаконною, передчасною, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Так, зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що не були допитані всі свідки, не допитаний належним чином заявник в якості потерпілого.

Слідчим не виконані попередні ухвали суду, якими скасовувались постанови про закриття кримінального провадження, в яких вказано про необхідність допиту потерпілого, свідків.

У судове засідання заявник повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги. Відповідно до телефонограми, просив про розгляд скарги у його відсутність, з підтриманням вимог скарги.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, з огляду на те, що на запити суду про необхідність надання матеріалів кримінального провадження №0000091 від 27.03.2018 року для їх огляду в судовому засіданні, слідчим такі матеріали надані не були, слідчий суддя, дослідивши скаргу і приєднані до неї матеріали, зокрема і постанову слідчого про закриття кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення скарги частково та скасування оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000091 від 27.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.368, ч.1 ст.396, ч.1 ст.397 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 03.08.2021 року було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000091 від 27.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.368, ч.1 ст.396, ч.1 ст.397 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні слідчого Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень (а.с.24-25 - постанова) .

Відповідно до постанови слідчого, за наявними матеріалами кримінального провадження досудовим розслідуванням не встановлено та не вбачається ознак кримінального правопорушення за обставин, які були повідомлені заявником.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Так, постанова слідчого є недостатньо мотивованою і при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимоги ст.284 КПК України, ст. 55 КПК України та не були перевірені всі вказані у скарзі обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення.

В ході досудового розслідування слідчим фактично не перевірено в повній мірі обставин, на які заявник посилається в своїй скарзі, зокрема: не були допитані всі свідки, не допитаний заявник, не виконані попередні ухвали суду, якими скасовувались постанови про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим не були належним чином перевірені доводи, викладені в заяві про злочин, не було надано їм оцінку, а відтак, не спростовано доводи скаржника.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Зазначені вище недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.

Таким чином, слідчим не було процесуально здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст. 91-94 КПК України, за таких обставин суд вважає, що прийнята постанова є передчасною, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Що стосується вимог заявника про зобов`язання процесуального прокурора і начальника слідчого відділу здійснювати належний контроль за роботою підлеглих їм слідчих; зобов`язати видати йому постанови про закриття кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність заявником своїх вимог в частині зобов`язань відносно слідчих, вважає їх необґрунтованими та такими, що не базуються на нормах КПК України, і виходять за межі компетенції слідчого судді.

Згідно ч. 3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково. Постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 03.08.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000091 від 27.03.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.368, ч.1 ст.396, ч.1 ст.397 КК України, - скасувати.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала на підставі ч. 3 ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1