печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора першого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000144 від 19.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.308 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор за матеріалами кримінального провадження №0000144 від 19.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.308 КК України, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів, вилучених 09.01.2026 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон Apple Iphone 13 mini, модель MLK53HU/A, серійний номер НОМЕР_1 , з абонентським номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що 09.01.2026 у період з 07:10 до 08:05 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.12.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку вилучено мобільний телефон Apple Iphone 13 mini, модель MLK53HU/A, серійний номер НОМЕР_1 , з абонентським номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , який поміщено до спеціального пакету ДБР S 200 5316.

Вилучений мобільний телефон, який належать ОСОБА_4 , постановою слідчого визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Оскільки вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, яка відповідає п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі абз. 1 ч. 3 цієї статті підлягає арешту.

До початку судового засідання прокурор подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Власник та його представник, до залу судового засідання не з`явились, тому з урахуванням вимог ч.1 ст.172 КПК України, щодо строків розгляду відповідного клопотання, слідчим суддею прийнято рішення про можливість розгляду клопотання про арешт майна у відсутність його власника.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 19.06.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 308 КК України.

Органами досудового розслідування встановлюються обставини здійснення вимагання грошових коштів з власників приватних медичних клінік, які беруть участь у замісній підтримувальній терапії (метадонова програма), за нестворення штучних перешкод у їх діяльності, а також примушування до здійснення протиправної діяльності - збуту наркотичних засобів (метадону) без належного оформлення.

На даний час прокурор вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою слідчого від 09.01.2026 виявлені та вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином, в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 308 КК України, і що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на речі виявлені та вилучені під час обшуку, проведеного 09.01.2026, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку зі місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон Apple Iphone 13 mini, модель MLK53HU/A, серійний номер НОМЕР_1 , з абонентським номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1