Справа № 519/2840/25
Провадження № 1-кс/519/591/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 м. Південне

Слідчий суддя Південного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку ч.4 ст.107 КПК України клопотання слідчого ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджено з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000683 від 26.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.12.2025 до ВП № 4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що невідома особа 26.12.2025 о 12 год. 37 хв. на телефон адміністрації ТРЦ «Рив`єра» , здійснила анонімний дзвінок з мобільного телефону НОМЕР_1 про хибне замінування вищевказаного торгівельного центру розташованого за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка вул. Південна дорога 101 А. Під час перевірки та прилеглої території підозрілих предметів виявлено не було.

Так, 26.12.2025 старшим слідчим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 233, 237 КПК України до постановлення ухвали слідчого судді, у зв`язку із необхідністю врятування слідів вчинення злочину, які самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, а також у зв`язку із переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході обшуку вказаної квартири були виявлені речі, які мають суттєві ознаки для встановленні об`єктивісті в кримінальному проваджені, які злочинець намагався знищити чи приховати, а саме: мобільний телефон марки IPhone модель 15 IMEI НОМЕР_2 IMEI2 НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 та сім карта НОМЕР_5 , які після огляду були запаковані до сейф-пакета RIC2015615.

Вказане майно постановою слідчого від 26.12.2025 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи те, що вилучені предмети містять на собі сліди вчинення кримінального провадження та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на них арешту з тимчасовим позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Позиція учасників судового розгляду.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явилися, згідно наданої заяви просили розглядати клопотання за їх відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, із заявами та клопотаннями до слідчого судді не звертався.

Мотиви суду.

Вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000683 від 26.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

У ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , були виявлені речі, а саме: мобільний телефон марки IPhone модель 15 IMEI-59953 IMEI2 НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 та сім карта НОМЕР_5 , які після огляду були запаковані до сейф-пакета RIC20156159.

Постановою слідчого СВ ВП №4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 вищевказане майно визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна (документи) в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними завданням кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки проводяться першочергові слідчі дії, це сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, та завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим, дізнавачем у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

Керуючись статтями 132, 167-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджено з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000683 від 26.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході обшука квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від 26.12.2025 майно, а саме на:

- мобільний телефон марки IPhone модель 15 IMEI-59953 IMEI2 НОМЕР_3 з сім картою НОМЕР_4 та сім карту НОМЕР_5 , з позбавленням власника або третіх осіб права користування та розпорядження вищевказаними документами без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6