печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000740 від 30.07.2016, на підставі обвинувального акта у частині за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рокитне Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувачення 30.07.2016, приблизно о 16 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння та знаходячись на станції київського метрополітену «Дружби народів» у м. Києві, разом з невстановленою досудовим слідством дівчиною зайшов до вагону потягу, який рушив у напрямок станції метрополітену «Печерська». В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 під час руху потягу зі станції метрополітену «Дружби народів» до станції «Печерська», почав безпідставно чіплятися до невстановленої досудовим слідством дівчини, висловлювати на адресу останньої свою неприязнь та нецензурну лайку щодо її одягу.

Приблизно о 16 год. 05 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на станцій метрополітену «Печерська», а в подальшому рухаючись у вагоні метрополітену на станцію «Кловська», перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, продовжував висловлюватись на адресу невстановленої досудовим слідство дівчини нецензурною лайкою.

У цей час, ОСОБА_6 , побачивши злочинні дії ОСОБА_3 , звернувся до останнього та просив припинити їх, однак ОСОБА_3 , не реагуючи на вимоги ОСОБА_6 , пред?явив посвідчення працівника Національної поліції України та наніс ОСОБА_6 удар рукою в область нижньої щелепи та став погрожувати фізичною розправою.

Побачивши хуліганські дії ОСОБА_3 , з метою їх припинення ОСОБА_7 почав заспокоювати ОСОБА_3 , однак останній, з метою усунення перешкод для продовження своїх злочинних дій, наніс ОСОБА_8 удар рукою в область правої щелепи, при цьому висловлюючись нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою.

Приблизно о 16 год. 10 хв., прибувши у вагоні потягу на станцію метрополітену «Кловська», ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , вийти з вагону потягу та продовжити з?ясування відносин.

Приблизно о 16 год. 15 хв. під час перебування ОСОБА_3 на пероні станції метрополітену «Кловська», який продовжував вчиняти хуліганські дії, висловлюватись в адресу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_3 , нецензурною лайкою та провокувавши з останніми бійку, до ОСОБА_3 підійшов черговий інспектор УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , який відповідно до своїх службових обов?язків здійснював забезпечення публічної безпеки та порядку на станції метрополітену «Кловська», пред?явив службове посвідчення та висловив ОСОБА_3 законну вимогу припинити протиправні дії.

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв?язку з виконанням ним службових обов?язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, , спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв?язку з виконанням ним службових обов?язків, ОСОБА_3 пред?явив ОСОБА_9 своє службове посвідчення інспектора ГУ НП в Київській області, а коли останній намагався роздивитись службове посвідчення ОСОБА_3 , то останній умисно наніс черговому інспектору УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 удар рукою в область правого ока, внаслідок чого останній впав на перон.

Після чого, ОСОБА_3 був затриманий та доставлений до кімнати чергового працівника поліції по станції київського метрополітену «Кловська».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи N? 1961 від 01.08.2016 ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна - в проекції скронево-нижнє-щелепового суглобу справа, в проекції вертикальної гілки нижньої щелепи справа, синець - на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-ї - 4-ї п?ясних кісток і відповідних п?ясно-фалангових суглобів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи N? 1960 від 19.08.2016 черговому інспектору УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця на нижній повіці правого ока з переходом в підочну ділянку, забійну рану в правій підочній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповати до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, пов?язаних з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Крім цього, дії ОСОБА_3 кваліфікованів як заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що наявні підстави, визначені кримінально-процесуальним законом України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України,

Обвинувачений та захисник обвинуваченого просили задовольнити клопотання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника з зазначених підстав.

Обвинувачений не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України за нереабілітуючих обставин.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка винила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 285 КПК України, передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч. 3 ст. 296 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Крім того, відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, минули строки, визначені цією статтею, зокрема, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадків, передбачених пунктом 2 цієї частини.

За змістом ст. ст. 44, 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує і відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Так встановлено, що у вказаному провадженні перебіг строку давності не переривався та не зупинявся у встановленому законом порядку.

Ухвалою суду від 05.09.2025 судове провадження, яке було зупинено у з перебуванням ОСОБА_3 на військовій службі, за клопотанням захисника обвинуваченого відновлено.

Відтак суд вважає, що строк з 08.04.2024 по 05.09.2025 включається до строку перебігу давності, оскільки кримінальне провадження зупинялось у зв`язку із проходженням обвинуваченим військової служби, про що було відомо суду.

З огляду на викладене, судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. 2 ст. 49 КК України, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що ОСОБА_3 ухилявся від суду.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 правильно розуміє формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що відповідно до постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі від 29.05.2019 у справі № 287/359/14-к, що у нормах КПК України не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні.

В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 566/554/16-к також вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, та наполягає на його звільненні від кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Обвинувачений погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Суд також з`ясував, що позиція обвинуваченого є добровільною і істинною.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові доказі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 284-285, 369, 371, 392 КПК України, ст. 12, 44, 49 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України на підставі ст. 49 КК України звільнити у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000740 від 30.07.2016 стосовно вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, - закрити.

Ухвала набирає законної сили через сім днів з моменту її проголошення у разі не подачі на неї апеляції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1