УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 720 240 015 200 000 19 від 04.09.2024, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, українець, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 201-3 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 720 240 015 200 000 19 від 04.09.2024.

Підозрюваного ОСОБА_4 01.10.2025 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 201-3 КК України.

До підозрюваного ОСОБА_4 06.10.2025 слідчим суддею застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по 01.12.2025.

Постановою заступника Генерального прокурора від 24.11.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців.

На думку прокурора, продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення нових кримінальних правопорушень та/або продовження злочинної діяльності.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та захисник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим, просили відмовити у його задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку ст. 199 КПК.

Відповідно до ст. 199 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під домашнім арештом з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під домашнім арештом, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під домашнім арештом.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Отже, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак інкримінованого йому правопорушення.

У силу ч. 3 ст. 199 КПК під час вирішення питання щодо продовження дії домашнього арешту слідчий суддя має встановити наявність обставин, що свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явились нові ризики.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Характер інкримінованого підозрюваному злочину свідчить про реальну ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Отже, слідчий суддя, враховуючи відсутність у підозрюваного вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування, дійшов висновку, що вказаний ризик є реальним.

При цьому, з урахуванням викладеного, цілком можливо, що останній задля уникнення відповідальності може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, підставою для продовження дії запобіжного заходу є неможливість завершення досудового розслідування упродовж дії попередньої ухвали про тримання особи під домашнім арештом.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для задоволення клопотання прокурора та продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 по 01 січня 2026 року включно.

Продовжити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-не залишати житло за адресою - АДРЕСА_2 , у період з 22.00 год. по 06.00 год. наступної доби (за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прибуття до укриття/бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога»);

-прибувати за кожною вимогою до детектива, прокурора чи суду;

-повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не залишати Київську область без дозволу детектива, прокурора чи суду;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1