ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

провівши судове засідання у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 04.01.2024 відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вважає, що запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не здатні забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбаченим пп. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене прокурором клопотання, дійшов висновку про наступне.

Заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

При наданні оцінки наявного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України суд виходить з тих обставин, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_4 наслідків може спонукати його змінити місце проживання та уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

При наданні оцінки наявного ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України суд виходить з тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини вчиненого. З урахуванням того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 наразі перебуває на стадії судового розгляду, суд вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на потерпілу та свідків, які безпосередньо судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази у вигідному для нього аспекті є реальним.

Надаючи оцінку ступеню наявного ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , на даний час не має постійного місця роботи, тобто джерело його доходів не відоме, а тому перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, останній матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Тому судом встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Будь-яких обставин, які б унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_4 під вартою суду не надано, скарг та заперечень щодо перебування саме під цим запобіжним заходом від нього не надходило. Даних, що стан здоров`я ОСОБА_4 категорично не дозволяє його утримувати під вартою, у суду немає.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , виконання ним своїх процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід продовжити строком на 60 днів.

Керуючись ст. 176, 177,178,183, 186, 193, 194,199, 314-315,370-372 КПК, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 листопада 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1