Житомирський апеляційний суд
Справа №294/1342/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/645/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

представника власника

майна адвоката: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000180 від 09.08.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2025 року задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000180 від 09.08.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме:

-автомобіль марки "Краз" моделі «65055», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_8

-колоди дерев породи "Береза" та "Вільха" об`ємом 10 м3.

Слідчий суддя дійшов висновку, що в клопотанні слідчого доведено, що виявлені в ході проведення огляду місця події колоди дерев та автомобіль марки «КРАЗ» є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та предметами, що зберегли на собі його сліди, предметом кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі представник власника майна просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вважає, що з клопотанням про арешт майна має право звернутись лише прокурор.

Крім того, дане клопотання подано до слідчого судді із порушенням строків.

Зазначає, що слідчий суддя в ухвалі не вказав, який саме вид арешту застосовано.

Стверджує, що слідчий суддя зобов`язаний повідомити власника майна про розгляд клопотання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 172 КПК України встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, вимоги ч.1 зазначеної статті передбачають, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, можливе лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Нормами ч.2 ст.134 КПК України визначено, що суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Проте, з матеріалів провадження вбачається, що всупереч вищевказаним вимогам законодавства, власника майна ОСОБА_8 , у якого було вилучене та опечатане майно, під час проведення огляду місця події та арештоване в подальшому, не було повідомлено про дату, час та місце розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Будь-яких даних щодо необхідності розгляду зазначеного клопотання без виклику власника майна або його представника для забезпечення арешту майна, відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України, органом досудового розслідування слідчому судді надано не було.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали допустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання про накладення арешту на майно без власника майна та його представника, без будь-якого повідомлення їх про дату, час та місце проведення розгляду, всупереч вищевикладеним вимогам ч.1 ст.172 КПК України, що призвело до порушення права на захист власника майна та перешкодило слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судового рішення та, як наслідок, тягне за собою скасування ухвали слідчого судді.

З огляду на викладене ухвала слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000180 від 09.08.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України підлягає скасуванню.

Разом з тим, перевіряючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000180 від 09.08.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України колегія суддів вважає, що є підстави для його часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно положень ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема, збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, апеляційний суд з`ясував всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що 08.08.2025 о 19 год. 44 хв. на ділянці автодороги поблизу с.Ольшанка, Житомирського району, Житомирської області виявлено автомобіль марки "Краз" моделі «65055» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » в кузові якого знаходиться покрижовані колоди дерев породи "Береза", "Вільха" близько 10 м.куб., водій вказаного транспортного засобу, ОСОБА_8 , будь-яких документів про походження деревини не надав.

09.08.2025 по даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 цієї статті арешт з метою збереження речових доказів може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо це майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, у даному випадку це майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час під час кримінального провадження

Колегія суддів враховує початкову стадію досудового розслідування, яке розпочато 09.08.2025 року, відсутність будь-яких документів у ОСОБА_8 про походження деревини, яку він перевозив, перевезення значної кількість зрубаних дерев породи береза та вільха, свідчить, що зазначене майно може бути предметом вчиненого злочину, речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, в апеляційному суді також не було надано доказів законності походження вказаних колод.

З огляду на викладене, надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на колод деревини берези та вільхи, як майно, яке відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути об`єктом кримінально протиправних дій, отримане (набуте) внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту на колоди дерев породи "Береза" та "Вільха" об`ємом 10 м3, заборонивши відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Також апеляційний суд, вважає, що автомобіль марки "Краз" моделі «65055», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_8 може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки саме ним він перевозив колоди деревини берези та вільхи.

Враховуючи, що вказаний автомобіль може бути безпосереднім знаряддям вчинення кримінального правопорушення та має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, з метою його збереження, а також для можливого проведення експертиз, що може виникнути під час проведення досудового розслідування є необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

За таких обставин, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_8 з метою забезпечення кримінального провадження та збереження майна, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України.

Частиною четвертою ст. 173 КПК також передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Тому, враховуючи зазначені обставини та вимоги Закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, а зокрема розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки, апеляційний суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та накладає арешт на автомобіль лише заборонивши його відчужувати та розпоряджатись.

Посилання апелянта на те, що клопотання подане слідчому судді слідчим, а не прокурором, що є порушенням норм процесуального законодавства, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Таким чином, процесуальним законом визначено коло осіб, які мають право на звернення з клопотанням про арешт майна, до якого входять зокрема прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Як вбачається з клопотання, до слідчого судді з клопотанням про арешт майна звернувся слідчий СВ ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , що повністю узгоджується з вимогами Закону.

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_6 , що орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно з порушенням вимог Закону, то вони є неспроможними.

Відповідно до ч.5 ст.171КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З матеріалів справи слідує, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна 11.08.2025 року, а огляд було проведено 08.08.2025 року, тобто на перший робочий день.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при звернення до слідчого судді було дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

За таких обставин, ухвала слідчого судді не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000180 від 09.08.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000180 від 09.08.2025 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Накласти арешт на майно, а саме:

-автомобіль марки "Краз" моделі «65055», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_8 у формі заборони відчуження та розпорядження цим майном,

-колоди дерев породи "Береза" та "Вільха" об`ємом 10 м3, заборонивши відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді