Дата документу 08.12.2025 Справа № 333/9808/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/9808/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/624/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 08 грудня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника певної військової частини ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги військової частини на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі і м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 від 23 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000367.

Представник певної військової частини ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги військової частини на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі і м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 від 23 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000367.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим обґрунтовано встановлено підставу для закриття кримінального провадження, і таку підставу передбачено статтею 284 КПК України. При винесенні оскаржуваної постанови слідчим у повній мірі було враховано вимоги КПК України, а тому підстав для задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 23 квітня 2025 року слідчим суддею не було встановлено.

В апеляційній скарзі представник певної військової частини просить скасувати оскаржувану ухвалу та постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що постанову про закриття кримінального провадження винесено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Вважає, що слідчий однобічно дослідив обставини кримінального провадження, не зібравши жодних показань з військовослужбовців певної військової частини. Також ні військова частина, ні органи управління ІНФОРМАЦІЯ_1 в гарнізонах або керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки не надавали жодних направлень для звернення до медичних закладів солдату ОСОБА_8 , не отримували рапортів про погіршення його стану здоров`я та необхідність звернення до медичного закладу.

Повідомляє, що 23 серпня 2022 року ОСОБА_8 увільнено від займаної посади та призупинено військову службу згідно з наказом від 20 листопада 2022 року №319-РС, облікові документи останнього були направлені до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зауважує, що висновки слідчого про те, що ОСОБА_8 потрапив на лікування 19 липня 2022 року у невідкладному стані є передчасні, оскільки останній звернувся до медичного закладу зі певними скаргами, однак формулювання у важкому-середньої важкості стані не свідчить, що він не міг звернутися до ВСП, РТЦК та СП, чи дистанційно до лікаря військової частини для отримання направлення. Також, міг поставив штамп РТЦК та СП про постановку на облік на другий день після потрапляння до лікувального закладу, або взяти направлення після покращення стану.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 був проінформований, що знаходиться в статусі СЗЧ, проте жодних дій не зробив для легалізації свого стану, також не встановлено чи повідомив він лікарів про своє становище, чим міг скрити свій стан в СЗЧ.

Вказує, що ОСОБА_8 перебуваючи на лікуванні, виписувався з покращенням і одразу знову попадав на лікування, але після висновку ВЛК про непридатність до військової служби, на стаціонарному лікуванні не перебував та наміру повернутися до військової служби навіть для того, щоб звільнитися з військової служби, не здійснював, що свідчить про ухилення від проходження військової служби, що підпадає під ознаки статті 409 КК України.

Зазначає, що висновок слідчого про те, що з 07 вересня 2022 року по 09 вересня 2022 року ОСОБА_8 перебував у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів, не є вірним, так як для відпустки необхідно подати рапорт та отримати відпускний квиток, проте 23 серпня 2022 року щодо останнього призупинена військова служба, у зв`язку з чим він не міг отримати відпускний квиток.

Представник певної військової частини, не погоджується з висновками слідчого судді про те, що військова частина була зобов`язана негайно реалізувати постанову ВЛК, викладену у довідці військово-лікарської комісії від 07 вересня 2022 року, оскільки військовій частині необхідно було ознайомитись з рішенням ВЛК, та військовослужбовець повинен проходити службу, а не перебувати таким який самовільно залишив військову частину.

Також, не погоджується з висновками слідчого судді про те, що рекомендація цієї комісії щодо потреби ОСОБА_8 у відпустці вочевидь виявилася помилковою, оскільки останній 09 вересня 2022 року знову потрапив на лікування у військову частину з тим самим діагнозом, з яким 02 вересня 2022 року потрапив до цієї ж військової частини, у стані середнього ступеню важкості. Вказує, що останній виписався з покращенням, а до військової частини наміру повертатися не мав, невідомо за яких обставин так раптово погіршився його стан так як це ніхто не встановлював.

Повідомляє, що слідчий суддя невірно застосував вимоги абзацу першого пункту 23 розділу VIII Інструкції №280, звільнення військовослужбовців, визнаних за станом здоров`я непридатними до військової служби, здійснюється наказами посадових осіб, яким відповідно до Положення надано таке право.

Представник певної військової частини ОСОБА_6 , прокурор та представник ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання.

Клопотань про відкладення розгляду провадження учасники процесу не надсилали.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю представника певної військової частини, прокурора та представника ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, належним чином повідомлених про день, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

З матеріалів кримінального провадження, які надійшли на запит апеляційного суду, та з оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000367 убачається, що 23 серпня 2022 року ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, а саме того, що з 22 липня 2022 року військовослужбовець певної військової частини ОСОБА_8 не з`явився з відпустки до місця несення служби з метою ухилитись від проходження військової служби в умовах воєнного стану, та розпочато досудове розслідування.

Підставою внесення вищевикладених відомостей до ЄРДР стало повідомлення командира певної військової частини від 09 серпня 2022 року, який звернувся до керівника Запорізької Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону з повідомленням про вчинення можливого кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_8 .

До повідомлення від 09 серпня 2022 року №246 про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_8 кримінального правопорушення, командиром певної військової частини було додано копію матеріалів службового розслідування за фактом нез`явлення останнього з відпустки до військової частини.

У вищевказаних матеріалах службового розслідування міститься зокрема:

- витяг з наказу командира певної військової частини (з адміністративно-господарської діяльності) №163 від 07 серпня 2022 року про призначення службового розслідування (неповернення з відпустки ОСОБА_8 );

- рапорт командира певної військової частини від 07 серпня 2022 року про те, що 22 липня 2022 року до військової частини не повернувся ОСОБА_8 ;

- службова характеристика на ОСОБА_8 від 07 серпня 2022 року, яка зокрема, є позитивною;

- медична характеристика на ОСОБА_8 ;

- демографічні данні ОСОБА_8 від 07 серпня 2022 року;

- службова карта ОСОБА_8 ;

- витяг з наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) №51 від 06 березня 2022 року про призначення на посаду та зарахування на всі види забезпечення ОСОБА_8 ;

- витяг з доповіді про подію у певній військові частині;

- акт службового розслідування від 08 серпня 2022 року;

- наказ №164 від 08 серпня 2022 року про результати службового розслідування (неповернення з відпустки ОСОБА_8 .

Вищевказані документи долучені до матеріалів службового розслідування у своїй сукупності підтверджують те, що ОСОБА_8 проходив військову службу у певній військовій частині, а також в цих матеріалах ідеться про неповернення останнього на військову службу з відпустки.

На виконання доручення слідчого в цьому кримінальному провадженні уповноваженими особами ГУНП в Одеській області було встановлено місце знаходження ОСОБА_8 , та було відібрано 09 вересня 2022 року пояснення та копії документів, які посвідчують особу. В поясненнях останній зокрема, зазначив, що 06 березня 2022 року він був призваний на військову службу по мобілізації. 17 липня 2022 року він відправився у відпустку за місцем мешкання, перебуваючи у відписці 19 липня 2022 року в Одеській обласній лікарні останнього було прооперовано. 29 липня 2022 року був переведений для подальшого лікування в Одеській військово-медичній клініці Державні прикордонній служби України. 02 вересня 2022 року був переведений у певну військову клініку (санаторій військовий) де перебував до 07 вересня 2022 року. В подальшому завідувачем голови ВЛК йому було надано 30 календарних днів відпустки. Зазначив, що він жодним чином від проходження військової служби він не відмовляється, та після відпустки повернеться для подальшого проходження служби.

Також, до пояснень було долучено: довідку військово-лікарської комісії від 07 вересня 2022 року; відпускний квиток ОСОБА_8 у відпустку за сімейними обставинами №22 від 16 липня 2022 року; копію паспорта ОСОБА_8 .

Окрім того, у матеріалах кримінального провадження наявна вимога на ОСОБА_8 , повістка про виклик останнього від 14 листопада 2022 року; довідка №2136/22ОЧ про встановлення місцезнаходження військовослужбовця Збройних Сил України обліковане у період з 00.00 08 вересня 2022 року до 00.00 09 вересня 2022 року; виписка №12626 із медичної картки стаціонарного хворого; історія хвороби №12626; перевідний епікриз №1076; виписка із медичної картки стаціонарного хворого №1601; військовий білет ОСОБА_8 ; перевідний епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №1721; довідка №908; виписка із медичної карти стаціонарного хворого №10782; переводний епікриз від 09 листопада 2022 року; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11777; свідоцтво про хворобу №143.

20 квітня 2023 року постановою старшого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжя) ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_9 кримінальне провадження №0000367, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 серпня 2022 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Ухвалою слідчого Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 грудня 2024 року вищевказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження, скасовано. Слідчий суддя в ухвалі зокрема зазначив, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження. Слідчий суддя дійшов висновку, що визнати досудове розслідування повним і ефективним, а прийняте за його результатами рішення законним та обґрунтованим не надається можливим. Крім того, слідчий суддя вказав, що в резолютивній частині постанови слідчий зазначає про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, а в мотивувальній частині постанови вказує на відсутність складу кримінального правопорушення.

До матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 було надано пояснення від 19 березня 2025 року щодо кримінального провадження №0000367, та долучено ряд документів, зокрема: відпускний квиток від 16 липня 2022 року №22; виписка №12626 із медичної карти стаціонарного хворого; історія хвороби №12626; перевідний епікриз №1076; виписка із медичної карти стаціонарного хворого №1601; довідка військово-лікарської комісії; перевідний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №1721; довідка з певної військової частини від 12 вересня 2022 року; виписка із медичної карти стаціонарного хворого №10782; довідка №908 з КНП «МКЛ№10»ОМР); переводний епікриз з КНП «Міська Клінична лікарня №10 Одеської Міської Ради; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11777 від 09 березня 2023 року; свідоцтво про хворобу №143; продовження свідоцтва про хворобу №143; заява ОСОБА_10 ; скріншоти певного листування; рапорт від 04 серпня 2022 року; копії конвертів та поштових повідомлень; лист з ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15 березня 2023 року №1060/1.

З вищевказаних матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 перебував на лікуванні (у тому числі й відпустці за станом здоров`я) з 19 липня 2022 року по 09 березня 2023 року, зокрема:

- згідно з витягом з наказу №51 від 06 березня 2022 року ОСОБА_8 призначено на відповідну посаду та зараховано на всі види забезпечення;

- згідно з відпускним квитком від 16 липня 2022 року №22 з 17 липня 2022 року по 21 липня 2022 року ОСОБА_8 був звільнений у відпустку за сімейними обставинами;

- 19 липня 2022 року ОСОБА_8 потрапив у важкому-середньої важкості стані з виразковою хворобою шлунку та гострою виразкою шлунку з кровотечою у комунальне некомерційне підприємство «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» та перебував у цьому закладі на лікуванні по 29 липня 2022 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 29 липня 2022 року №12626 та історією хвороби №12626;

- з 29 липня 2022 року по 02 вересня 2022 року ОСОБА_8 був переведений на лікування в Одеському військово-медичному клінічному центрі (клінічному госпіталі) Державної прикордонної служби України певної військової частини, де лікувався по 02 вересня 2022 року, що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого від 02 вересня 2022 №1076;

- з 02 вересня 2022 року по 07 вересня 2022 року ОСОБА_8 перебував на лікуванні у певні військовій частині через вказані вище хвороби, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 07 вересня 2022 року №1601;

- відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 07 вересня 2022 року № 799, складеної певною військовою частиною, ОСОБА_8 було надано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів;

- з 09 вересня 2022 року по 19 жовтня 2022 року ОСОБА_8 перебував на лікуванні у певній військовій частині через певну хворобу, та іншими захворюваннями, що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого від 19 жовтня 2022 року №1721 та довідкою від 12 вересня 2022 року №1186/455;

- в подальшому був переведений у комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради для лікування, де ОСОБА_8 перебував з 19 жовтня 2022 року по 27 жовтня 2022 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 27 жовтня 2022 року №10782 та довідкою від 27 жовтня 2022 року №908;

- з 27 жовтня 2022 року по 09 листопада 2022 року ОСОБА_8 перебував на лікуванні у певній військовій частині через ряд певних захворювань, що підтверджується перевідним епікризом від 09 листопада 2022 року;

- в подальшому був переведений на лікування до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 10» Одеської міської ради, де ОСОБА_8 перебував на лікуванні через ряд захворювань з 10 листопада 2022 року по 09 березня 2023 року, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 09 березня 2023 року№11777;

- 09 березня 2023 року ОСОБА_8 пройшов огляд військово-лікарською комісією, за результатами якого отримав свідоцтво про хворобу від 09 березня 2023 року №143, відповідно до якого ОСОБА_8 на підставі статей 39-а, 41-6 графи II Розкладу хвороб визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

11 березня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 певної військової частини прийняло на облік заяву ОСОБА_10 , про що свідчить відповідний штамп на заяві.

З наданих ОСОБА_8 скріншотів та інших копій документів вбачається, що останній повідомляв засобами поштового зв`язку, телефонного зв`язку та за допомогою месенджерів командира відділення і командира взводу, в яких проходить службу, та інших посадових осіб певної військової частини про те, що він перебуває на лікуванні, подавав відповідні рапорти до певної військової частини.

Також, 20 липня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_5 (на той час ІНФОРМАЦІЯ_6 ):

- поставив ОСОБА_8 на облік, про що свідчить штамп на відпускному квитку від 16 липня 2022 року №22 про прибуття ОСОБА_8 20 липня 2022 року;

- та мав повідомити певну військову частину про те, що ОСОБА_8 перебуває на лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради», про що свідчить відповідна резолюція на Довідці комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» від 20 липня 2022 року.

23 квітня 2025 року постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000367, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 серпня 2022 року, закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

У постанові слідчим, серед іншого зазначено, що ОСОБА_8 потрапив у комунальне некомерційне підприємство «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» у невідкладному стані (абзац четвертий пункту 1 статті 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - у невідкладних випадках медична допомога військовослужбовцям надається державними або комунальними закладами охорони здоров`я за рахунок програми державних гарантій медичного обслуговування населення або інших бюджетних програм, розпорядниками яких є органи управління такими закладами; частина перша статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» - невідкладний стан людини це раптове погіршення, зокрема, фізичного здоров`я, яке становить пряму та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людини та виникає внаслідок хвороби, травми, отруєння або інших внутрішніх чи зовнішніх причин; стаття 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб; Додаток 1 «Перелік видів захворювань і станів військовослужбовців, що потребують екстреної медичної допомоги» до Порядку надання медичної допомоги у військово-медичних закладах і взаєморозрахунків за неї між військовими формуваннями - кровотечі та шлунково-кишкові кровотечі); ОСОБА_8 перебував на лікуванні (у тому числі й у відпустці за станом здоров`я) з 19 липня 2022 року по 09 березня 2023 року (тобто безперервно); ОСОБА_8 з 09 березня 2023 року визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку; ІНФОРМАЦІЯ_5 (на той час ІНФОРМАЦІЯ_6 ) поставив ОСОБА_8 на облік та мав повідомити певну військову частину про те, що ОСОБА_8 перебуває на лікуванні; 11 липня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 (певна військова частина) поставила ОСОБА_8 на облік по завершенню лікування, а отже орган досудового розслідування дійшов до висновку про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Викладене у встановленому законом порядку ніким не спростовано, проте підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

За наслідками перевірки доводів представника певної військової частини у поданій на вказану постанову слідчого скарзі, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що при проведенні досудового розслідування було ретельно перевірено обставини цього провадження. При цьому слідчим було встановлено обставини, що відповідно до статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їм надано належну оцінку, досліджено та проаналізовано їх у сукупності та відповідно до статті 284 КПК України прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Слідчий дійшов висновку про закриття кримінального провадження з дотриманням вимог, викладених у статті 9 КПК України, а викладені у постанові доводи та обставини відповідають вимогам щодо вмотивованості та обґрунтованості процесуальних рішень, викладеним у статті 110 КПК України. Слідчим також змістовно проаналізовано усі докази, проведено необхідні процесуальні дії та зроблено обґрунтований висновок за їх результатами, а тому твердження скаржника, наведені у скарзі, не можуть слугувати підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками слідчого судді, оскільки в ході досудового розслідування вжито всі можливі та необхідні заходи для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, допитано ОСОБА_8 , отримано та досліджено в установленому законом порядку докази, зокрема і медичні документи; а також досліджено і надано належну оцінку іншим обставинам, що мають значення для кримінального провадження.

На думку колегії суддів, органом досудового розслідування дотримано вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження слідчим доказів згідно з вимогами ст.94 КПК України.

В свою чергу, в ході досудового розслідування не було встановлено, що ОСОБА_8 вчиняв дії, які були б спрямовані на ухилення від військової служби. Зібраними під час досудового розслідування доказами підтверджується, що ОСОБА_8 , перебуваючи у відпустці, звернувся до лікарні за місцем знаходження, а саме до КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» у важкому-середньої важкості стані (тобто у невідкладному стані). При цьому, на наступний день дружина останнього звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 та повідомила про зазначені обставини. Також, за допомогою відповідних месенжерів було повідомлено керівництво та інших уповноважених осіб певної військової частини про перебування ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні. У подальшому він тривалий час безперервно проходив лікування, про що також інформував керівництво. Після завершення лікування пройшов ВЛК, за результатами якої його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, про що знову-таки було повідомлено керівництво. Проте, з урахування того, що його повідомлення були ігноровані, дружина ОСОБА_8 11 березня 2023 року звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 певної військової частини з відповідною заявою.

Отже, колегія суддів вважає, що здобуті докази у їх сукупності не дають підстави для висновку, що було вчинено будь-який злочин.

Доводи апелянта про те, що жодний уповноважений орган не надавали направлень для звернення до медичних закладів ОСОБА_8 , не отримували рапортів про погіршення його стану здоров`я та необхідність звернення до медичного закладу, ОСОБА_8 звернувся до медичного закладу зі певними скаргами, однак формулювання у важкому-середньої важкості стані не свідчить, що він не міг звернутися до відповідних органів, чи дистанційно до лікаря військової частини для отримання направлення, також міг поставив штамп РТЦК та СП про постановку на облік на другий день після потрапляння до лікувального закладу, або взяти направлення після покращення стану, ОСОБА_8 був проінформований, що знаходиться в статусі СЗЧ, проте жодних дій не зробив для легалізації свого стану, також не встановлено чи повідомив він лікарів про своє становище, чим міг скрити свій стан в СЗЧ, не є слушними.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 потрапив до КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» у важкому-середньої важкості стані (тобто у невідкладному стані), у подальшому останній тривалий час безперервно проходив лікування, що підтверджуються вищевказаними медичними документами. Водночас відомості, зазначені у цих медичних документах, спростовують доводи представника певної військової частини щодо можливості звернення ОСОБА_8 до уповноважених органів для отримання направлень на звернення до медичних закладів.

Водночас, як зазначено вище на наступний день після потрапляння ОСОБА_8 до лікарні, дружина останнього звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повідомила про зазначені обставини, зазначене підтверджуються відповідним штампом на відпускному квитку від 16 липня 2022 року №22 про прибуття ОСОБА_8 20 липня 2022 року. Також про зазначене було повідомлено керівництву військової частини, та іншим уповноваженим особам, у відповідних месенжерах шляхом надіслання смс та фотокарток відповідних медичних та інших документів.

Більш того, ІНФОРМАЦІЯ_6 мав повідомити певну військову частину про те, що ОСОБА_8 перебуває на лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради», про що свідчить відповідна резолюція на Довідці комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» від 20 липня 2022 року.

Доводи представника певної військової частини в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на лікуванні, виписувався з покращенням і одразу знову попадав на лікування, але після висновку ВЛК про непридатність до військової служби, на стаціонарному лікуванні не перебував та наміру повернутися до військової служби навіть для того, щоб звільнитися з військової служби, не здійснював, що свідчить про ухилення від проходження військової служби, що підпадає під ознаки статті 409 КК України, є непереконливими.

Диспозиція ст.409 КК України передбачає відповідальність за ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом самокалічення або іншим способом, включаючи симуляцію хвороби, підроблення документів, чи інший обман, що має на меті уникнути виконання обов`язків, особливо в умовах воєнного стану.

Згідно з поясненнями ОСОБА_8 , які наявні в матеріалах справи, останні зазначав, що він жодним чином від проходження військової служби не відмовляється, та після відпустки повернеться для подальшого проходження служби.

Разом з тим, як зазначено вище, в матеріалах справи наявний ряд медичних документів на підтвердження поважності причин нез`явлення ОСОБА_8 до військової служби після відпустки.

Об`єктивні дані, які свідчили би про те, що відомості, відображені у вищевказаних медичних документах, є недостовірними, в матеріалах провадження відсутні, не надано таких даних суду і при апеляційному розгляді.

В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 мав умисел ухилитися від військової служби.

Твердження апелянта про неповноту та необ`єктивність з`ясування обставин справи та про невідповідність висновків слідчого фактичним обставинам справи, не є переконливими та суперечить наданим апеляційному суду матеріалам кримінального та судового проваджень.

На думку колегії суддів, висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження узгоджуються з наявними в цьому провадженні доказами, отже є такими, що відповідають фактичним обставинам провадження.

Те, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя додатково звернув увагу на певну інструкцію, яка, як вказує апелянт, викладена наразі в іншій редакції, на думку колегії суддів, само по собі не може свідчити про незаконність чи необґрунтованість прийнятого процесуального рішення слідчим, а також про неповноту здійсненого досудового розслідування.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, містить відповіді на доводи скарги, а твердження апелянта про протилежне суперечать змісту цієї ухвали.

Інші доводи, викладені представником певної військової частини в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 обґрунтовано закрито кримінальне провадження №0000367, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 серпня 2022 року, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Отже, колегія суддів не убачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія судді

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника певної військової частини ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 04 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги військової частини на постанову слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі і м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_7 від 23 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000367, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4