Справа № 603/656/25
Провадження № 1-кп/603/66/2025
УХВАЛА

17 грудня 2025 рокум. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

потерпілого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючий, який має на утриманні дитину з інвалідністю, депутатом не обирався, раніше не судимий,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 09 вересня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_8 звернуласься до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено те, що 09 вересня 2025 року приблизно о 17:40 год, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_9 та його знайомим ОСОБА_6 , в ході спільного розпивання алкогольних напоїв за місцем проживання ОСОБА_9 , у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 виник словесний конфлікт побутового характеру.

В ході конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , 09 вересня 2025 року приблизно о 17:50 год., ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, а також те, що протиправне посягання на нього є кримінально карним, діючи умисно, протиправно, цілеспрямовано та рішуче, використовуючи свою фізичну перевагу, повалив на підлогу будинку ОСОБА_9 . Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_9 , ОСОБА_6 розмістився зверху на тілі останнього, та умисно наніс численні удари кулаками в ділянки голови та тулуба ОСОБА_9 , чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді набряку набубнявіння та компресії головного мозку, закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа, крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, які призвели до настання смерті ОСОБА_9 .

10 вересня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

11 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області підозрюваному ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався та востаннє його продовжено до 01.01.2026.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 09 вересня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України призначене підготовче засідання.

У поданому клопотанні прокурор зазначила про те, що підставою продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому метою продовження застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Окрім того, прокурор зазначила про те, що підставою продовження застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є також запобігання спробам:

1.Переховуватися від суду (п.1 ч. 1 ст.177 КПК України).

Прокурор зазначила про те, що існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме: позбавлення волі від семи до десяти років, і на даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання з метою уникнення покарання може переховуватися від суду.

Прокурор вважає, що у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній перебуваючи на волі та усвідомлюючи покарання за вчинений ним злочин з урахуванням того, що на території України введено воєнний стан, може вчинити дії спрямовані на незаконний перетин державного кордону України, чим вчинить інше правопорушення та відповідно буде переховуватись від суду.

Також прокурор звертає увагу на те, що вивченням особи ОСОБА_6 встановлено те, що він на даний час офіційно ніде не працевлаштований, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, що дозволяє йому переховуватися від суду і тривалий час не повертатися до місця постійного проживання з метою приховування свого місця перебування та таким способом уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення

2.Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч.1 ст.177 КПК України).

Прокурор у поданому клопотанні посилається на те, що вказаний ризик підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_6 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 які є його односельчанами та з якими він знайомий, чинити на них відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Окрім того, вказала на те, що ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України).

Також, вказує на те, що у даній справі ризик впливу на свідків існує, оскільки жоден із свідків у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувався та до проведення такого допиту свідки. можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь обвинуваченого.

Аналогічним чином прокурор вважає, що ОСОБА_6 зможе впливати на понятих, експертів та спеціалістів які були залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Прокурор, вважає, що ОСОБА_6 використовуючи свої знайомства за місцем проживання, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення до нього може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

А тому, з підстав наведеного вважає, що інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 , відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються. До того ж, немає беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_8 у підготовчому засіданні підтримала заявлене нею клопотання з наведених у ньому підстав. Зазначила про те, що строк дії запобіжного заходу спливає, однак ризики, які стали підставою для застосування та продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, не відпали і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 із клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо нього погодився.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Просить замінити обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування заявленого клопотання послався на те, що відображені прокурором у клопотанні є недоведеними. Заертаю увагу на те, що в обвинуваченого ОСОБА_6 наявні тісні соціальні зв`язки, а саме в обвинуваченого на утриманні перебуває дитина з інвалідністю, а також те що він є одруженим.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому засіданні підтримали клопотання прокурора та просили продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи заявлені клопотання, заслухавши доводи прокурора, який вважає за необхідне продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, обвинуваченого, потерпілого та його представника, які заявлене клопотання прокурора підтримали, захисника обвинуваченого, який щодо задоволення клопотання заперечив та просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою, а в задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Надалі ОСОБА_6 продовжений строк дії вказаного запобіжного заходу ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 листопада 2025 року - до 23 год 59 хв 01 січня 2026 року.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ході розгляду клопотання суд встановив, що ризики, які стали підставою для застосування та подальшого продовження вказаного запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, його застосування відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості та обставинам кримінального правопорушення, що інкримінується, а також покаранню, що може бути призначене в разі визнання його винуватим, є співмірним задля запобігання настанню ризиків та виправдовує тримання особи під вартою, а наявність в обвинуваченого тісних соціальних зв`язків, на які вказує його захисник не є такими, які б свідчили про відсутність існування таких ризиків.

Так, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , що відноситься до умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, те, що розгляд справи триває, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати та не зменшились вищевказані ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, що дає суду підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 у разі не продовження судом строку дії попередньо застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни його на більш м`який може впливати на свідків обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитані судом.

Також, на думку суду, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду з огляду на тяжкість та міру покарання, що передбачена за інкримінованою статтею КК України, зокрема, позбавлення волі на певний строк, з метою уникнення відповідальності.

Окрім того, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 використовуючи свої знайомства за місцем проживання, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

З огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави суд не вбачає.

Розглядаючи питання можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, слід зазначити, що з огляду на характер інкримінованого злочину, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт чи інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому підстав для задоволення клопотання сторони захисту та зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який суд не вбачає.

З огляду на вищевказане суд відкидає доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.331, 376, розділом ІІ КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23 год 59 хв. 14 лютого 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копії ухвали направити обвинуваченому, захиснику, прокурору та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1