Справа № 650/224/25
провадження № 1-п/650/295/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Олександрівка в межах кримінального провадження № 0000492 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Армянськ АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, не є депутатом ради будь-якого рівня, директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» (), раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

в с т а н о в и в :

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

На судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого, вказавши в обґрунтування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме: ризику переховування від суду та слідства, оскільки обвинувачений має зв`язки з особами, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також контактував із представниками незаконних органів влади, що може сприяти його ухиленню від правосуддя; ризику знищення або спотворення доказів, з огляду на попередню участь обвинуваченого у реєстраційних та фінансових процесах підприємства, яке діяло у взаємодії з окупаційною адміністрацією держави-агресора; ризику незаконного впливу на свідків, оскільки обвинувачений підтримує контакти з особами, які були його партнерами у господарській діяльності та є свідками у кримінальному провадженні; ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної діяльності, що випливає з його попередніх дій, спрямованих на співпрацю з незаконними органами влади на тимчасово окупованій території.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечив, вказавши, що вимоги суду буде виконувати та ухилятись від суду не збирається.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого та зазначив, що не заперечує проти застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання останнього.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Отже, розгляд цього питання має відбуватися за нормами глави 18 КПК України з обґрунтуванням наявності ризиків у кримінальному провадженні та необхідності подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному проваджені вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 КК України, санкція якої передбачає максимальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Згідно з ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2024 року № 490/2142/24 стосовно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 09 грудня 2024 року включно.

Відповідно до вищенаведеної ухвали слідчого судді відносно обвинуваченого було обрано вказаний запобіжний захід, зокрема, за наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підтримує зв`язки з особами, які перебувають на тимчасово окупованій території, та має контакти із представниками окупаційної адміністрації держави-агресора, що може сприяти його ухиленню від правосуддя; може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зважаючи на його попередню участь у реєстраційних та фінансових процесах підприємства, що здійснювало господарську діяльність у взаємодії з окупаційною владою; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки має тісні зв`язки з власниками, посадовими особами та іншими працівниками ТОВ «Меркурій» та ПП «Наш Продукт», які є свідками у цій справі та перебувають на тимчасово окупованій території України; може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення правопорушення, у якому підозрюється, з огляду на його попередню активну участь у веденні господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, що може свідчити про наявність стійкого злочинного умислу. З урахуванням зазначених обставин, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 грудня 2024 року № 490/2142/24 стосовно ОСОБА_4 було продовжено вказаний запобіжний захід строком до 11 січня 2025 року включно, з огляду на те, що вищенаведені ризики станом час розгляду клопотання не зменшилися та залишалися актуальними. В подальшому строк дії вказаного запобіжного заходу сплив.

У подальшому суд повторно застосовував щодо обвинуваченого вказаний запобіжний захід, дія якого неодноразово продовжувалася. Разом з тим строк дії відповідних ухвал щоразу спливав у зв`язку з неможливістю проведення судового засідання у призначені дату та час з організаційних причин, що унеможливлювали вирішення питання своєчасно. У зв`язку з повторним спливом строку дії запобіжного заходу прокурор повторно звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обґрунтовуючи його наявністю ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

З матеріалів справи, наданих суду на даній стадії судового провадження, та пояснень учасників справи суд встановив, що на час проведення судового засідання наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, залишаються актуальними.

Зокрема, з обвинувального акта та матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше займав керівну посаду у підприємстві, яке продовжило здійснювати господарську діяльність у взаємодії з незаконними органами влади на тимчасово окупованій території. Його можлива роль у цих процесах, зокрема участь у перереєстрації підприємства за законодавством держави-агресора, відкриття рахунків у російських банківських установах, укладення угод із суб`єктами господарювання, зареєстрованими на території РФ, свідчить про високий рівень його залученості до цих дій.

Обґрунтованими є побоювання прокурора щодо ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки він може мати зв`язки з особами, які продовжують перебувати на тимчасово окупованій території, зокрема з громадянином рф. У сукупності з тим фактом, що вказані особи можуть мати можливості для його укриття або сприяти виїзду за межі підконтрольної Україні території, цей ризик є обґрунтованим.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 мав доступ до фінансової та реєстраційної документації підприємства, слід визнати обґрунтованими ризики знищення, приховування або спотворення доказів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Суд також враховує, що в матеріалах кримінального провадження містяться дані щодо існування тісних зв`язків обвинуваченого з власниками, посадовими особами та працівниками підприємства, яке діяло у взаємодії з окупаційною адміністрацією. Частина цих осіб наразі перебуває на тимчасово окупованій території або є свідками у кримінальному провадженні, а тому існує ризик незаконного впливу на них з метою зміни їхніх показань або відмови від надання свідчень.

Також матеріали справи свідчать, що обвинувачений міг брати активну участь у функціонуванні підприємства в умовах окупації, укладав господарські угоди з суб`єктами господарювання рф, оформлював банківські операції у фінансових установах держави-агресора. Ці обставини вказують на ризик вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження злочинної діяльності, оскільки подібні дії можуть мати системний характер та бути наслідком сформованого стійкого злочинного умислу.

Суд вважає, що наявність даних ризиків в сукупності з іншими обставинами, згідно з якими обвинувачений на стан здоров`я не скаржиться, має міцні соціальні зв`язки та постійну роботу, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, свідчить про наявність підстав для застосування щодо нього вищевказаного запобіжного заходу з метою запобігання зазначеним ризикам.

Такий запобіжний захід відповідатиме особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавить можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Разом з цим, суд вважає, що, зважаючи на поведінку ОСОБА_4 під час досудового розслідування, дотримання ним покладених на нього ухвалами слідчого судді та законом обов`язків, а також враховуючи обставини, що підтверджують його міцні соціальні зв`язки, наявність офіційного працевлаштування, постійного місця проживання та сім`ї, є підстави для застосування запобіжного заходу впродовж нічної пори доби.

З наданих матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 працевлаштований, у нього в оренді перебуває житлове приміщення, що свідчить про наявність у нього постійного місця проживання, він перебуває у шлюбі та у нього є дитина, що підтверджує наявність у нього сім`ї та відповідних зобов`язань.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати відповідний запобіжний захід, обравши щодо нього нічний домашній арешт з обов`язком не залишати місце проживання у період з 21:00 год. до 06:00 год., що дозволить обвинуваченому здійснювати свою трудову діяльність та забезпечувати власні життєві потреби, водночас запобігаючи можливим ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Керуючись вищенаведеними положеннями КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши йому залишати це житло в період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилини наступного дня.

Для виконання запобіжного заходу покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до Великоолександрівського районного суду Херсонської області;

повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

не відлучатися із населеного пункту в якому він фактично проживає чи перебуває без дозволу суду.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Попередити обвинуваченого, що в разі невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали - до 07 лютого 2026 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10 грудня 2025 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1