В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження №0000049 від 24.03.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, неодруженого, утриманці відсутні, раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

Так, солдат резерву НОМЕР_2 запасної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , 24.03.2025, приблизно 21 год. 20 хв., перебував біля ресторану швидкого харчування «McDonalds», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 2, де зустрівся із раніше незнайомими йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля парапету паркану, який розташований вздовж пішохідного тротуару по пл.Вокзальна, де в подальшому у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зав`язався діалог, під час якого останній дістав свій розкладний ніж-метелик, на що гр. ОСОБА_6 зробив йому зауваження у грубій формі з приводу того, що ОСОБА_4 тримає ніж, перебуваючи у громадському місці, та намагався вмовити ОСОБА_4 сховати його, через що між ними виник конфлікт.

У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, у зв`язку із тим, що потерпілий ОСОБА_6 зробив йому зауваження у грубій формі та намагався вмовити ОСОБА_4 сховати ніж.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків ОСОБА_4 , тримаючи в своїй правій руці заздалегідь заготовлений розкладний ніж, умисно почав хаотично наносити удари в область тулуба ОСОБА_6 , під час чого наніс одне колото-різане поранення грудей та одне проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням серця, гемотампонадою, крововтратою та шоком, та скинув ОСОБА_6 з вищевказаного парапету, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження останньому, після чого 25.03.2025, о 10:40 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва», від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Виявлене у ОСОБА_6 колото-різане поранення грудей має ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та з настанням смерті в причинно-наслідковому зв`язку не перебуває. Проникаюче колото-різане поранення грудей має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Крім того, в подальшому, того ж дня, 24.03.2025, близько 21 год. 25 хв., за вищевказаною адресою, а саме: м. Київ, пл. Вокзальна, 2, відразу після нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження ОСОБА_7 , та спричинити йому фізичного болю та тілесних ушкоджень публічно, у громадському місці, використовуючи предмет, заздалегідь пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи реальну небезпеку власних дій, демонструючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, ОСОБА_4 почав переслідувати ОСОБА_7 та наніс потерпілому ОСОБА_7 удари по тулубу та кінцівкам, застосовуючи предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме - вищевказаний розкладний ніж-метелик.

У ОСОБА_7 виявлено непроникаючі колото-різані поранення грудної клітки справа та різані рани правого передпліччя, лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу.

Виходячи з вищенаведеного суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 також за ч. 4 ст. 296 КК України, а саме як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_7 повідомлявся про дату, час і місце судових засідань у даному кримінальному провадженні в порядку, визначеному КПК України, проте в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, цивільний позов не пред`явив.

Відповідно до положень ст.325 КПК України суд, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та вирішив проводити судовий розгляд без потерпілого.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив вищевстановлені обставини та пояснив, що свою вину у вчиненому визнав ще на досудовому розслідуванні і визнає зараз, щиро кається, кримінальні правопорушення вчинив внаслідок образливої, грубої поведінки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вимагали в нього наркотичні засоби або гроші на них. Просив врахувати, що на час вчинення кримінальних правопорушень проходив ВЛК після отриманих вогнепальних осколкових поранень та травм, є військовослужбовцем та має намір продовжувати проходити військову службу в Збройних Силах України.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом доходить висновку про визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.296 КК України.

Як встановлено ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд також ураховує наступні приписи КК України:

- за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу (ч.1 ст.69);

- при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч.1 ст.70).

З урахуванням п.п.1, 5 ч.1 ст.66, ч.2 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , його активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та їх вчинення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, спричинених отриманими у листопаді 2024 році вогнепальними осколковими пораненнями, акубаротравмою під час виконання бойових завдань та службових обов`язків по захисту Батьківщини, лікуванням цих травм, неправомірною поведінкою потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 ,. відповідно до ст.67 КК України, судом визнано вчинення ним кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також ураховує, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_4 знаходився під медичним наглядом лікаря частини, на диспансерному обліку у психіатра, нарколога та дерматовенеролога не перебував, раніше не судимий.

Крім того, суд ураховує, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, перебуває на посаді солдата резерву НОМЕР_2 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , має статус УБД, наданий Командуванням Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, та має намір продовжити проходження військової служби в Збройних Силах України, а тому доходить висновку призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, а за ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Виходячи з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Визначена цим вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд також доходить висновку про наявність підстав залишити в силі обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.03.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Загальні витрати на залучення експертів Київського науково-дослідного експертно-криміналістчного центру СЕ-19/111-25/20862-БД від 01.05.2025 у даному кримінальному провадженні становлять 11 182, 38 (одинадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн., 38 коп.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.4 ст.296 КК України, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 11 182, 38 (одинадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн., 38 коп.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.2, 63, 65-67, 121, 296 КК України, стст.2, 4, 5, 17, 100, 122, 124, 325, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 121 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років.

Виходячи з ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 25.03.2025 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- куртку чорного кольору з сірими полосами із слідами речовини бурого кольору, джинсові штани світло-синього кольору із слідами речовини бурого кольору, належні потерпілому ОСОБА_7 , які упаковано до картонної коробки з биркою та опечатано печаткою «відділення судово-медичної імунології КМКБ СМЕ», карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 №2200259 в 1 томі та лазерний диск - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- куртку чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, штани синього кольору із слідами речовини бурого кольору з ременем, футболку зеленого кольору із слідами речовини бурого кольору, кофту чорного кольору із слідами речовини бурого кольору, належні потерпілому ОСОБА_6 , які упаковано до картонної коробки з биркою та опечатано печаткою «відділення судово-медичної імунології КМКБ СМЕ», особисті речі потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які поміщено до двох окремих спецпакетів, а саме: NPU1307128 та RAW0197012, - знищити;

- куртку кольору камуфляж із слідами речовини бурого кольору, належну ОСОБА_4 , яку упаковано до картонної коробки з биркою та опечатано печаткою «відділення судово-медичної імунології КМКБ СМЕ»; штани кольору камуфляж із слідами речовини бурого кольору з ременем, належні ОСОБА_4 , які упаковано до картонної коробки з биркою та опечатано печаткою «відділення судово-медичної імунології КМКБ СМЕ», - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- предмет, схожий на ніж, зі слідами речовини бурого кольору, який запаковано в паперовий пакет та опечатано печаткою «відділення судово-медичної цитології КМКБ СМЕ»; змив з правої руки ОСОБА_4 , який запаковано в паперовий пакет та опечатано печаткою «відділення судово-медичної цитології КМКБ СМЕ»; змив з лівої руки ОСОБА_4 , який запаковано в паперовий пакет та опечатано печаткою «відділення судово-медичної цитології КМКБ СМЕ»; змив речовини бурого кольору з асфальтового покриття, який запаковано в паперовий пакет та опечатано печаткою «відділення судово-медичної цитології КМКБ СМЕ»; зразок крові ОСОБА_4 , який запаковано в паперовий пакет та опечатано печаткою «відділення судово-медичної імунології КМКБ СМЕ»; зразок крові потерпілого ОСОБА_7 , який запаковано в паперовий пакет та опечатано печаткою «відділення судово-медичної імунології КМКБ СМЕ»; лазерні диски з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського УПП ОСОБА_8 , з відеозаписами з камер відеоспостереження системи «Безпечне місто», оптичні DVD-R диски, microSD «Kingston» - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави загальну вартість документально підтверджених витрат на залучення експерта в розмірі 11 182, 38 (одинадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн., 38 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1