Справа № 344/534/26
Провадження № 1-кс/344/453/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000231, внесеного 14 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366-2, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 14 березня 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці налагодили механізм систематичного вимагання та отримання неправомірної вигоди від суб`єктів підприємницької діяльності за виготовлення декларацій-дозволів на виконання робіт із підвищеною небезпекою та відповідності матеріально-технічної бузи вимогам законодавства про охорону праці; проведення фіктивних навчань та іспитів на знання законодавства з питань охорони праці та видачу відповідних посвідчень, не виявлення порушень вимог законодавства про працю під час проведення перевірочних заходів, а також неналежне розслідування нещасних випадків на виробництві з метою уникнення відповідальності власниками та керівниками суб`єктів підприємницької діяльності.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження до протиправної діяльності причетні: начальник Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_5 , який організував схему вимагання та одержання неправомірної вигоди, його дружина ОСОБА_9 , яка виступає посередником під час вимагання та одержання неправомірної вигоди, перший заступник начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_10 , який спільно із своїм керівником та іншим заступником ОСОБА_11 вимагають та одержують неправомірну вигоду від суб`єктів господарювання. Крім цього, вищевказані особи залучили до протиправної діяльності начальника управління інспекційної діяльності Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_6 , начальника відділу з питань праці західного напрямку ОСОБА_7 , заступника начальника відділу з питань праці західного напрямку ОСОБА_12 , інспектора відділу з питань праці західного напрямку ОСОБА_13 , а також службових осіб Управління інспекційної діяльності в Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, а також Управління інспекційної діяльності в Тернопільській області, які виступають виконавцями протиправного механізму вимагання та одержання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання.

Крім цього, вищевказані особи залучили до своєї протиправної діяльності ряд посадових осіб суб`єктів господарювання, які надають послуги з питань охорони праці (проведення навчань, підготовка документів для подання декларацій, виготовлення дозволів тощо), зокрема: директора ТОВ «Західний центр охорони праці» ОСОБА_8 , працівника ТОВ «Карпаттехноальянс» ОСОБА_14 , директора ТОВ «Консалтингова компанія "Успіх» ОСОБА_15 , а також службових осіб ТОВ «Тернопільський ЕТЦ Держпраці» та ТОВ «Чернівецький ЕТЦ Держпраці».

Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, рапортами оперативного підрозділу, протоколами допитів свідків, протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування в ході проведення обшуків у службовому кабінеті, який займає ОСОБА_5 та ОСОБА_10 у приміщенні Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, а також за місцем проживання ОСОБА_5 виявлено аркуші паперу, на яких наявні записи щодо юридичних осіб, які надають послуги в питаннях охорони праці та, ймовірно, щодо сум одержаної від них ОСОБА_5 та ОСОБА_10 неправомірної вигоди. Серед них наявна фізична особа-підприємець ОСОБА_16 .

Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 в останнього вилучено належний йому мобільний телефон, під час огляду якого у ньому виявлено листування із заступник начальника управління інспекційної діяльності в Івано-Франківській області-начальник відділу з питань безпеки праці західного напрямку ОСОБА_17 щодо кількості людей, які проходять навчання, а також передання неправомірної вигоди, в тому числі й шляхом їх перерахування на банківські рахунки. Вказані обставини в ході допиту також підтвердив і ОСОБА_16 .

09.01.2026 за місцем проживання ОСОБА_17 , що за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: належний ОСОБА_17 мобільний телефон Moto g55 5G ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , мобільний телефон Oppo A6 Pro ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , ноутбук марки «MSI» S/N: C2411N0003700, ноутбук марки «Lenovo» S/N: PF0EB1PM, флеш накопичувач марки «Kingstom» із зазначеним номером на USB-роз`ємі: DTDEG2/128GB C7723-30.А00LF 5V FE11035780 та зовнішній жорсткий диск марки WP S/N WX11A95JTNL1, об`ємом 1 TB.

10.01.2026 вищеперелічені речі визнано речовими доказами, оскільки у мобільних телефонах, ноутбуках та зовнішніх цифрових носіях інформації можуть міститись, серед іншого, відомості, що підтверджують факт надання неправомірної вигоди службовим особам Держпраці та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на вилучені за місцем проживання ОСОБА_17 речі, оскільки останні відповідають ознакам, визначеним статтею 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та слухати справу за його відсутності.

У судове засідання особа, у якої вилучено майно, ОСОБА_17 не прибув, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог абзацу 1 частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Судом встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт із забороною володіння, користування та розпорядження на вилучені в ході проведення обшуку 09.01.2026 за місцем проживання ОСОБА_17 , що за адресою: АДРЕСА_1 : належний ОСОБА_17 мобільний телефон «Moto g55 5G» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , мобільний телефон «Oppo A6 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , ноутбук марки «MSI» S/N: C2411N0003700, ноутбук марки «Lenovo» S/N: PF0EB1PM, флеш-накопичувач зеленого кольору марки «Kingstom» із зазначеним номером на USB- роз`ємі: C7723-30.А00LF 5V FE11035780, об`ємом 128GB та зовнішній жорсткий диск марки «WP» S/N: WX11A95JTNL1, об`ємом 1 TB.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1