ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4700/25 Провадження № 1-кп/636/1218/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області кримінальне провадження, внесене 20.05.2025 р. до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001112 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Приколотне, Великобурлуцького району Харківської області, українця, гр. України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , судимого 06.02.2025 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

Прокурор - ОСОБА_4 ,

Обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

Епізод 1

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.04.2025 № 235/2025 строком на 90 діб, Законом України від 16.04.2025 № 4356-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», тобто з 24.02.2022 по теперішній час в Україні діє правовий режим воєнного стану.

Встановлено, що 20.05.2025 приблизно о 08.00 годині ОСОБА_3 прибув до домоволодіння ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , куди його запросив ОСОБА_5 для прибирання трави та порубки дров на території домоволодіння.

Під час виконання робіт ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні гаражу, що розташований на території вказаного домоволодіння, виявив барсетку коричневого кольору в якій знаходились грошові кошти в сумі 3900 грн., банківська картка, та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 .

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір спрямований на викрадення вищевказаного майна та скориставшись нагодою, що потерпілий ОСОБА_5 не перебував за місцем свого мешкання, діючи на підставі раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на викрадення чужого майна, переслідуючи ціль збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, навмисно із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що його дії є таємними для оточуючих, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, здійснив крадіжку барсетки коричневого кольору з маркуванням ЄоШзІаШе, та грошових коштів у розмірі 3900 грн. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_3 викинув барсетку та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 3900,00 грн.

Епізод 2

Окрім цього встановлено, що в період часу з 08 год. 00 хв. 20.05.2025 по 09 год. 00 хв. 20.05.2025, ОСОБА_3 , перебуваючи на відкритій ділянці території, а саме по провулку Зеленому, біля б. 22, в с. Приколотеє, Куп`янського району, Харківської області, оглянувши раніше викрадену ним за вказаних обставин барсетку коричневого кольору з маркуванням «Goldstatue» виявив в ній банківську картку AT «Raiffeisen bank» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, з корисливих спонукань заволодів банківською карткою AT «Raiffeisen bank» жовтого кольору» № НОМЕР_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 з магнітним носієм інформації, яка є офіційним документом майнового характеру та надає особі право для отримання виплат, чим суттєво порушив реалізацію прав, свобод і законних інтересів потерпілого ОСОБА_5 , пов`язаних з отриманням коштів, тим самим здійснив викрадення офіційного документа.

Епізод 3

Окрім цього встановлено, що в період часу з 08 год. 00 хв. 20.05.2025 по 09 год. 00 хв. 20.05.2025, ОСОБА_3 , перебуваючи на відкритій ділянці території, а саме по провулку Зеленому, біля б. 22, в с. Приколотне, Куп`янського району, Харківської області, оглянувши раніше викрадену ним за вказаних обставин барсетку коричневого кольору з маркуванням «ЄоМзІаШе» виявив в ній паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , виданий 18.09.2006 Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області.

Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом, діючи умисно, заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , виданий 18.09.2006 Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області.

2.Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 , визнав свою вину у вчиненні злочину за всіма епізодами повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

3. Докази, які досліджені судом

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений не заперечив.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позицій немає.

Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом потерпілого, обвинуваченого і дослідив документи, які характеризують його особу.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

4.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, повністю та об`єктивно доведена та кваліфікує його дії:

- за першим епізодом - ч. 4 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- за другим епізодом -ч. 1 ст. 357 КК України - тобто викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів;

- за третім епізодом -ч. 3 ст. 357 КК України - тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

5.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, що проявилось в осуді вчиненого.

Обставиною, яка відповідно до п.1 ч.1 ст. 67 КК України обтяжує покарання, рецидив злочинів.

Призначення покарання

Призначаючи покарання суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчинених злочинів, вони віднесені до категорії тяжкого злочину та кримінальних проступків.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, не перебування на обліку у лікаря психіатра, та знаходження на обліку у лікаря нарколога, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси, негативну характеристику з місця мешкання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який має повну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, має місце реєстрації і проживання, раніше судимий, а також незначну суму викраденого, у зв`язку із чим суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити покарання без ізоляції від суспільства.

Згідно ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з усіх обставин справи, думки прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, наслідків вчиненого злочину (тяжких наслідків не настало та майно повернуто потерпілому), враховуючи незначну суму викраденого та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

6.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

7.Інші рішення, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався. Клопотань про його застосування не надходило, а тому враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і призначене судом покарання, суд не вбачає підстав для його застосування.

Ухвалою слідчого судді від 22 травня 2025 року накладений арешт на грошові кошти: 4 купюри номіналом 500 грн. серії КД5759398, КД5759400, ХГ2597216,ЕА4846034, 2 купюри номіналом 200 гривень серії ЄЄ9650727, ЄД0083222, 2 купюри номіналом 100 гривень серії УФ0542420, ЕЕ4625319, 2 купюри номіналом 20 гривень серії ВТ1696545, ЕВ4940058, 1 купюра номіналом 1000 гривень серії ЗС9078522, 1 купюра номіналом 50 гривень серії АВ6323342 ; барсетку шкіряну, коричневого кольору «Goldstatue», паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську картку Raiffeisen bank жовтого кольору, який підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили.

Під час досудового розслідування судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-371,373-374, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України 5 ( п`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України 3( три ) роки обмеження волі;

- за -ч. 3 ст. 357 КК України -3( три ) роки обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді 5 ( п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід не застосовувався.

Оскільки вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 06.02.2025рокущодо засудження ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України виконаний, а засуджений ОСОБА_3 повністю відбув покарання, тому вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 22.11.2025року підлягає виконанню окремо.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 22 травня 2025 року, а речові докази:

-грошові кошти: 4 купюри номіналом 500 грн. серії КД5759398, КД5759400, ХГ2597216,ЕА4846034, 2 купюри номіналом 200 гривень серії ЄЄ9650727, ЄД0083222, 2 купюри номіналом 100 гривень серії УФ0542420, ЕЕ4625319, 2 купюри номіналом 20 гривень серії ВТ1696545, ЕВ4940058, 1 купюра номіналом 1000 гривень серії ЗС9078522, 1 купюра номіналом 50 гривень серії АВ6323342, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю;

- барсетку шкіряну, коричневого кольору «Goldstatue», паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську картку Raiffeisen bank жовтого кольору, які зберігаються у потерпілого, згідно його зберігальної розписки, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя :