Справа № 742/6079/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/237/26
Категорія - про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

28 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_6

представника органу пробації ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, провадження в порядку виконання вироку суду за апеляційною скаргою прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання фахівця Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Коханівка Чутівськго району Полтавської області, громадянину України, з середньою освітою, військовослужбовцю, проживаючому по АДРЕСА_1 , призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 листопада 2024 року, яким він був засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до п`яти років позбавлення волі та на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки, за умови виконання покладених на нього обов`язків.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд вказав на відсутність переконливих доказів того, що ОСОБА_6 злісно ухиляється від виконання обов`язків та не бажає стати на шлях виправлення, з урахуванням того, що після допущених неявок він сам прибував до органу пробації, а їх кількість та періодичність не вказують на систематичний характер, що наразі не створює уявлення про умисне ухилення засудженого від відбування покладених на нього судом обов`язків, та дійшов висновку про те, що направлення засудженого для відбування призначеного покарання буде передчасним.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновку суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання фахівця органу пробації та направити засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком.

Звертає увагу на те, що орган пробації обґрунтовано звернувся з поданням, враховуючи те, що будучи попередженим про необхідність з`являтися на реєстрацію у визначені фахівцем органу пробації дні, засуджений порушив покладений на нього обов`язок та тричі не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних на те причин. При цьому, жодних письмових підтверджень поважності причин нез`явлення на реєстрацію засудженим надано не було.

ОСОБА_6 не прибув на реєстрацію 20 січня 2025 року, а наступного дня з`явився та зазначив, що переплутав дні явок на реєстрацію, що є неповажною причиною для пропуску встановленого дня з`явлення на реєстрацію. Наступного разу засуджений не прибув до органу пробації 03 лютого 2025 року з тієї причини, що забувся про день явки на реєстрацію, про що 04 лютого 2025 року надав пояснення.

Двічі засудженого було попереджено, що у разі нез`явлення на реєстрацію без поважних причин до суду буде скероване подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Однак, 06 жовтня 2025 року засуджений втретє не прибув на реєстрацію до органу пробації, а під час телефонної розмови із фахівцем органу пробації 07 жовтня 2025 року пояснив, що погано себе почуває, його турбують головні болі через неодноразові контузії, а тому він прибуде до органу пробації, коли стане краще себе почувати.

14 жовтня 2025 року ОСОБА_6 прибув до органу пробації та пояснив, що погано себе почував, а тому не зміг прибути на реєстрацію, однак, за медичною допомогою не звертався.

На думку прокурора, викладені фактичні обставини свідчать про те, що своїми діями засуджений підтверджує своє небажання стати на шлях виправлення, легковажно відноситься до відбування звільнення з випробуванням, не виконує обов`язки, які встановлені КВК України, Законом України «Про пробацію» та покладені на нього судом, а саме, не виконав обов`язок суду згідно статті 76 КК України три рази не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважної на те причини.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, вказував на те, що порушення умов відбування покарання з випробування свідчить про небажання ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення і він має бути направлений у місця позбавлення волі для відбування призначеного строку покарання, представника органу з питань пробації, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, засудженого, який заперечував проти доводів сторони обвинувачення, не заперечував, що дійсно допустив порушення умов відбування покарання, однак, зауважив, що після цього жодних порушень не допускав, в той час як одна неявка була з причин поганого самочуття, а дві інші неявки були через те, що він переплутав дні явки, але ж прибув на реєстрацію наступного дня, при тому, що він не допускає інших порушень, просив не направляти його в місця позбавлення волі та дати шанс довести, що він може виправитись без ізоляції від суспільства, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали особової справи № 95/2024, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 листопада 2024 року ОСОБА_6 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 був звільнений від відбування призначеного вироком суду покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки, за умови виконання обов`язків, визначених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України несприятливий наслідок направлення засудженого для відбування покарання настає в двох випадках. Перший коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених одного чи кількох обов`язків. Другий якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких, передбачені ст. 24 КУпАП.

19 грудня 2024 року вирок суду надійшов на виконання Прилуцькому районному відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

07 січня 2025 року ОСОБА_6 поставлений на облік, ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки порушення цих умов.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_6 був зобов`язаний з`являтись до Прилуцького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області першого та третього понеділка кожного місяця.

З матеріалів особової справи убачається, що ОСОБА_6 не з`явився на реєстрацію 20 січня 2025 року, тобто відразу після встановлення днів явки на реєстрацію він переплутав дні, коли мав прибути на реєстрацію до органу пробації, про що пояснив 21 січня 2025 року, коли самостійно прибув до фахівця органу пробації.

Крім того, 03 лютого 2025 року засуджений знову не прибув на реєстрацію до органу пробації з тієї причини, що забув про день явки на реєстрацію. Однак, 04 лютого 2025 року, тобто наступного дня, він з`явився на реєстрацію та написав причини свого неприбуття до органу пробації у визначений час.

За дві неявки на реєстрацію ОСОБА_6 були винесені два письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Після цього, ОСОБА_6 порушень та неявок на реєстрацію до уповноваженого органу пробації тривалий час, а саме у період з 04 лютого 2025 року до 06 жовтня 2025 року, не допускав.

Втретє засуджений не з`явився на реєстрацію до органу пробації 06 жовтня 2025 року з тих підстав, що погано себе почував, його турбували сильні головні болі через неодноразові контузії. У телефонній розмові з фахівцем органу пробації засуджений пояснив причину своєї неявки та з`явився до органу пробації 14 жовтня 2025 року.

На переконання колегії суддів дві перші неявки засудженого на реєстрацію допущені не через небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, а через неуважність засудженого, який переплутав дні, коли мав з`явитись на реєстрацію. При цьому, той факт, що засуджений прибув до органу пробації наступного дня після допущеної неявки, прибув не за примусом, а самостійно, вказує на об`єктивність та правдивість причини з якої ОСОБА_6 не прибув на реєстрацію.

Колегія суддів погоджується з тим, що причини неявки засудженого не можуть вважатись такими, що допущені з поважних причин, однак, і не можуть вважатись такими, що допущені з метою ухилення від відбування призначеного покарання з випробуванням, а тим більше, не можуть свідчити про систематичність дій засудженого, як намагається переконати прокурор.

Не погоджується колегія суддів з твердженням прокурора про те, що 06 жовтня 2025 року неявка ОСОБА_6 була без поважних причини, адже засуджений повідомив, що погано себе почуває, його турбують сильні головні болі через отримані під час виконання свого військового обов`язку контузії.

Відсутність факту звернення засудженого до лікаря не вказує про неправдивість повідомленої ним інформації щодо поганого самопочуття, тим більше, що прокурором ці відомості не спростовані.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що при постановленні на облік, а також при наданні пояснень під час відбування покарання з випробуванням та в дні явок на реєстрацію, ОСОБА_6 неодноразово вказував на те, що проходив військову службу з 2014 року, на даний час виведений поза штат ЗСУ, у зв`язку з тим, що проходить військову лікарську комісію, де вирішується питання про його списання з військової служби.

Однак, фахівець органу пробації не вжив жодного заходу для того, щоб встановити відомості щодо стану здоров`я засудженого, які наслідки для нього мають отримані ним неодноразові контузії, що вирішується питання про його звільнення з військової служби через стан здоров`я, чи не впливають наслідки цих травм на його фізичний та психоемоційний стан.

З огляду на наявну інформацію та той факт, що ОСОБА_6 мав кілька контузій, колегія суддів не розцінює неявку засудженого на реєстрацію 06 жовтня 2025 року, як таку, що відбулася з поважних на те причин, адже наслідки травм голови є одними з найскладніших та таких, що мало піддаються лікуванню, при тому, що ці травми були ОСОБА_6 отримані під час виконання військового обов`язку, що позначається не лише на фізичному стані особи, але на його психічному здоров`ї. Тому, колегія суддів констатує, що 06 жовтня 2025 року засуджений не прибув на реєстрацію з поважних причин, через погіршення стану здоров`я, зумовленого раніше отриманими травмами.

Більш того, матеріали особової справи не містять жодних відомостей, які б негативно характеризували засудженого ОСОБА_6 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до цього до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутні відомості про притягнення його до адміністративної відповідальності в період відбування покарання з випробуванням, з 2014 року проходив військову службу в лавах Збройних Сил України, має поранення (неодноразові контузії), на даний час виведений поза штат, формально характеризується за місцем проживання.

Отже, перевіркою матеріалів достеменно встановлено, що засуджений ОСОБА_6 двічі не прибув на реєстрацію до органу пробації без поважних причин. Однак, колегія суддів приймає до уваги, що обидва ці рази були з неуважності засудженого, який просто переплутав дати, але наступного дня прибув до органу пробації. Ці порушення не можуть свідчити про стійке небажання ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення або ж свідчити про умисне та злісне невиконання ним, покладених на нього обов`язків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що з Карти періодичного проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 був встановлений низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, визначено необхідність у проведенні профілактичних бесід щодо набуття навичок конструктивного мислення.

За результатами виконання індивідуального пану роботи зі ОСОБА_6 були проведені тренінгові заняття по розвитку конструктивного мислення та складено дві довідки патріотичного виховання. Станом на 04 лютого 2025 року індивідуальний план роботи із засудженим був виконаний повністю.

Станом на 03 жовтня 2025 року мається відмітка про те, що заходи щодо вирішення криміногенних потреб та досягнення позитивних змін ОСОБА_6 виконані повністю. При цьому, фахівцем рекомендований лише контроль за виконанням засудженим обов`язків визначених законом та покладених судом.

Тобто, інспектор фактично задокументувала наявність позитивних змін у поведінці засудженого, про що склала відповідні документи. Таким чином, безпідставними є твердження, як подання органу пробації, так і апеляційної скарги прокурора про те, що своєю поведінкою ОСОБА_6 довів небажання ставати на шлях виправлення та заслуговує на скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі.

З огляду на досліджені матеріали особової справи, документи судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 сумлінно виконує покладені на нього судом обов`язки, майже не допускає неявок на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації (одна неявка була допущена ним з поважної причини погіршення стану здоров`я, дві неявки були допущені з неуважності та, на переконання колегії суддів, не свідчать про умисність дій засудженого) формально позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником бойових дій, військовослужбовцем щодо якого на даний вирішується питання про звільнення з військової служби за станом здоров`я, який отримав поранення під час виконання свого військового обов`язку, при цьому, раніше не притягувався до кримінальної або ж адміністративної відповідальності, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не притягувався до адміністративної відповідальності за час відбування покарання з випробуванням, що свідчить про його щирий намір довести своє виправлення.

Отже, подання фахівця Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування випробування та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного вироком покарання, є передчасним, не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, суперечить даним про особу засудженого та його поведінці під час випробування.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні подання фахівця Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12