САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/59/24
Провадження №1-кп/726/31/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі сеФкретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000148 від 05.05.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чепоноси, Хотинського району, Чернівецької області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.3 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.5 ст. 185 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 09.06.2021 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст.ст. 70, 75, 76, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 355 КК України до 3-х років позбавлення волі (на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 28. ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Рахів, Закарпатської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Тисовець, Сторожинецького р-н, Чернівецької обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Банилів-Підгірний, Сторожинецького р-н, Чернівецької обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350 КК України;

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_9 ,

захисниківадвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ :

На розгляді в Садгірського районному суді м.Чернівці перебуває вказане вище кримінальне провадження.

У судовому засіданні засідання прокурор подав клопотання про продовження строку дії обраного обвинуваченим: ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Також, прокурором було подані клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Заявлені клопотання прокурор аргументує тим, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України щодо можливості обвинувачених переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними своїх показів чи відмови від надання показань, іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі, а також можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_13 , щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечував та просив суд змінити йому обраний запобіжний захід на нічний домашній арешт. Також зазначив, що на даний час проживає за адресою АДРЕСА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_10 заперечували у задоволенні клопотання прокурора, оскільки ОСОБА_4 виявляє бажання захищати країну та долучитися до Збройних Сил України або змінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні проти заявленого клопотання прокурора, щодо продовження запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_13 , щодо заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту не заперечували, однак обвинувачений просив зменшити години нічного домашнього арешту

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні щодо продовження зобов`язань, які були покладені в рамках запобіжного заходу не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_12 не заперечували щодо продовження зобов`язань, які були покладені в рамках запобіжного заходу.

Представник потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , адвокат ОСОБА_16 направив до суду клопотання про проведення судового засідання у його відсутність та відсутність потерпілих.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та долучені до нього матеріали з підстав заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Садгірського районного суду від 29.08.2025 року ОСОБА_4 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.10.2025 року, строком на 60 діб без визначення розміру застави. Тією ж ухвалою ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. Обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було продовжено строку дії покладених на них обов`язків.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання особи під вартою, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та повинно оцінюватися із іншими обставинами кримінального провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України»).

Вирішуючи питання щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд, у відповідності до вказаних вище норм КПК України, бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 28. ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України, раніше судимий, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачуються, його особистості, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу. Також суд бере до уваги бажання обвинуваченого ОСОБА_4 проходити військову службу та захищати цілісність державного суверенітету України, у зв`язку із тим, що наразі на території України введений воєнний стан, однак суду не було надано доказів про те, що будь-яка військова частина виявила бажання включити обвинуваченого ОСОБА_4 до списків військовослужбовців для проходження військової служби.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Саме запобіжний захід в вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею процесуальних обов`язків і вважаю таку міру забезпечення кримінального провадження виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).

Також суд звертає увагу, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі і домашній арешт, виконання якого здебільшого залежить від свідомості останньої, не забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу.

Також судом враховується й те, що на час вирішення даного питання про продовження обраного запобіжного заходу дане кримінальне провадження не завершене, не досліджено всі докази, а тому обвинувачений може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на інший альтернативний захід із визначенням застави, слід відмовити.

Так, щодо заявленого клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, щодо зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешті на нічний домашній арешт, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.07.2025 року, до підозрюваному ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід із тримання під вартою цілодобовий домашній арешт із покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_9 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) з потерпілими та свідками, окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду.

У своєму клопотанні ОСОБА_3 зазначає, що після звільнення із під варти і по теперішній час, він сумлінно виконував усі умови цілодобового дамашнього арешту і не допускав жодних порушень. Однак станом на на даний час він потребує належного професійного медичного обстеження і лікування, та має бажання працевлаштуватися, а тому просив суд змінити йому запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченомустаттею 199цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку домашнього арешту, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачена обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість його здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.3 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.5 ст. 185 КК України, які кримінальний закон відносить до особливо тяжких злочинів. Зокрема, за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, за ч.4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, за ч.4 ст. 187 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, загрозу призначення суворого покарання за нього, характер вчинених злочинних дій, у яких підозрюється ОСОБА_3 ризики які зазначені у клопотанні та одночасно вивчивши дані які характеризують особу підозрюваного, сімейний стан, стан здоров`я, його характеристики, суд приходить до висновку, що у клопотаннях захисників слід відмовити.

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи вказані обставини, суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, а отже у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт слід відмовити. Також ОСОБА_3 у судовому засіданні було заявлено, що він змінив місце проживання та просив зазначити в ухвалі нову адресу АДРЕСА_8 .

Щодо заявлених клопотань прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді нічного домашнього арешту, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тому, обвинуваченому, слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; не залишати місце постійного проживання, без дозволу суду, в робочі, вихідні та святкові дні цілодобово; утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілими, свідками.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку домашнього арешту, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи вірогідність існування наведених прокурором у клопотанні ризиків, суд виходить із положень ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, маральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального провадження (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді нічного домашнього арешту, суд доходить висновку, що вказані прокурором у клопотанні ризики, передбачені п. п.2, 3,4 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а тому раніше обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді нічного домашнього арешту слід продовжити строком на 60 діб, а саме до 22 грудня 2025 року.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді нічного домашнього арешту, суд доходить висновку, що вказані прокурором у клопотанні ризики, передбачені п. п.2, 3,4 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а тому раніше обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у виді нічного домашнього арешту слід продовжити строком на 60 діб, а саме до 22 грудня 2025 року. Щодо заявленого клопотання ОСОБА_7 та його захисника в частині зміни обвинуваченим обов`язку, а саме не залишати місце свого постійного проживання в період з 20:30 год. до 08.00 год, суд приходить до висновку, що дана вимога обвинуваченого підлягає задоволенню.

Щодо заявлених прокурорм клопотань про продовження строку дії обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд приходить на наступних висновків.

Частиною 6 ст. 182 КПК України встановлено, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 7 статті 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи питання доцільності продовження обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує характер пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України, що, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, а тому необхідність застосування таких обов`язків потребує забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів. Також суд бере до уваги і тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Вирішуючи питання доцільності продовження обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, до обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує характер пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350 КК України, що у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, а тому необхідність застосування таких обов`язків потребує забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів. Також суд бере до уваги і тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Враховуючи викладене, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд доходить висновку, що продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, покладених на ОСОБА_5 та ОСОБА_8 зможе забезпечити їх належну поведінку у кримінальному проваджені.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 331, 372, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 332, ч.2 ст. 28. ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 350, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) діб, а саме до 22 грудня 2025 року, без визначення розміру застави.

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.3 ст.27, ч.4 ст. 187, ч.5 ст. 185 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) діб, а саме до 22 грудня 2025 року.

Продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_8 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) з потерпілими та свідками, окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду.

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) діб, а саме до 22 грудня 2025 року.

Продовжити покладені на обвинувачено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати місце свого постійного проживання в період з 20:30 год. до 08:00 год;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу суду;

- утримуватись від спілкуватися з свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 189, ч.2 ст.27, ч.4 ст. 187 КК України, продовжити на 60 (шістдесят) діб, а саме до 22 грудня 2025 року.

Продовжити покладені на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду за першим викликом;

- не залишати місце свого постійного проживання в період з 20:00 год. до 08.30 год;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу суду;

- утримуватись від спілкуватися з свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - задовольнити.

Продовжити строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків до 22 грудня 2025 року, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись за межі Київської, Закарпатської, Івано-Франківської областей та м. Києва без дозвола прокурора або суду;

- утриматись від спілкування з іншим підозрюваним - ОСОБА_3 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити строк дії покладених на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , обов`язків до 22 грудня 2025 року, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду та прокурора;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозвола прокурора або суду;

- утриматись від спілкування із потерпілим ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням покласти на прокурора.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Ухвала в частині продовження строку дії обов`язків набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1