Справа №:755/452/26
Провадження №: 1-кс/755/142/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, розлученій, яка має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимій:

- 12.07.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі; 17.10.2024 року ухвалою Київського апеляційного суду вирок змінено в частині покарання - засуджено за ч.1 ст.309 КК України, до 2 років пробаційного нагляду,

- 26.08.2024 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років пробаційного нагляду. 12.03.2025 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12.07.2024 року та вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 26.08.2024 року приведено у відповідність до чинного законодавства, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань визначено остаточне покарання у виді 3 років пробаційного нагляду;

- 28.03.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень, а також постановлено вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 26.08.2024 року виконувати самостійно (штраф сплачено);

- 23.10.2025 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі,

в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001195 від 16.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй в період часу з 22 год. по 05 год. наступної доби залишати житло за вказаним місцем проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001195 від 16.12.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 16.12.2025, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановлений досудовим розслідуванням місці, однак не пізніше виявлення останньої працівниками поліції, а саме 11 год. 10 хв. 16.12.2025, на землі, біля будинку, випадково помітила прозору пластикову колбу, всередині якої містилась речовина білого кольору.

Будучи особою, яка вживає психотропні речовини, ОСОБА_4 припустила, що у вказаній пластиковій колбі може знаходитись заборонена в обігу речовина, та в цей час у неї виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, ОСОБА_4 , знайдену нею пластикову колбу з психотропною речовиною всередині, придбала, помістивши в нагрудну кишеню куртки, в яку остання була одягнута, тим самим почала її незаконно зберігати, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, та направився далі по вул. Юрія Поправки.

В цей же день, тобто 16.12.2025, приблизно о 11 годині 50 хвилин, за адресою: м. Київ, Ю. Поправки, буд. 10, співробітником Дніпровського УП ГУНП у м. Києві була затримана ОСОБА_4 . В подальшому на місце було викликано слідчо-оперативну групу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, та в період часу з 12 години 23 хвилини до 12 години 33 хвилин 16.12.2025 під час проведення обшуку затриманої особи - ОСОБА_4 , у останньої, в присутності двох понятих, вилучено з нагрудної кишені куртки, в яку вона була вдягнута, прозору пластикову колбу всередині якої містилась речовина білого кольору.

Згідно висновку експерта надана на дослідження речовина білого кольору у полімерному контейнеру містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Маса PVP в речовині становить 0,320 г.

PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - PVP, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: від 0,15 г.

Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у вчиненні незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

В клопотанні зазначено, що підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, стала наявність достатніх доказів, зібраних під час проведення досудового розслідування, а саме: протоколом затримання та особистого обшуку затриманої особи, протоколом допиту свідка, висновком експерта та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, а саме передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за яке передбачено максимальне покарання позбавлення волі на строк до 3 (трьох) років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків є те, що підозрювана, маючи в розпорядженні відомості свідків, шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що вона, усвідомлюючи міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Підозрювана не заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку всі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

В цьому випадку, вимоги ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України, слідчим дотримано.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрювана ОСОБА_4 об`єктивно підозрюється, у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим остання будучи обізнаною з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

В цьому випадку, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування підозрювана підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за викладених в підозрі обставинах.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено 16.12.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрюваній 08.01.2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та 13.01.2026 року подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання, стосовно підозрюваного встановлено, такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, з вищою освітою, розлучена, яка має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працююча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима.

Підозрювана, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи її віку та статусу, прийнятну репутацію, а тому, слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та всіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці її постійного проживання; репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із забороною залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання підозрюваного, із покладенням обов`язків з числа передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Адже такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, визначених частиною 5 ст. 194 КПК України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі і тих, які слідчий, прокурор вважають пріоритетними, (переховування від органів слідства та суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001195 від 16.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із забороною залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду, у період часу з 22 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. наступної доби, у межах строку досудового розслідування, проте не більше двох місяців з дня винесення ухвали, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання підозрюваного.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) з 22 години 00 хвилин до 05 год. 00 хвилин наступного дня не залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 ;

2) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою (включаючи виклик за допомогою телефонного зв`язку, електронної пошти, СМС-повідомлення);

3) не відлучатися із населеного пункту - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що УП з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити, прокурору та підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Слідчий суддя: