Провадження № 1-кс/537/20/2026
Справа № 537/30/26
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

05.01.2026 місто Кременчук

Слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , перевіривши дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу України (надалі за текстом КПК України) при поданні звернення ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

1. Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 05.01.2025 в провадження судді ОСОБА_1 , як слідчого судді, надійшла справа № 537/30/26 номер провадження 1-кс/537/20/2026, про розгляд звернення ОСОБА_2 .

2. Відповідно до змісту вказаного звернення вбачається, що 04.01.2026 заявницю та її чоловіка ОСОБА_3 зупинили працівники поліції, які погрожували скрутити її чоловіка та надіти на нього кайданки, після чого відповідні працівники поліції затримали ОСОБА_3 та відвезли у невідомому напрямку. На момент звернення із відповідним зверненням ОСОБА_3 перебуває за адресою АДРЕСА_1 в обмеженому приміщенні під вартою невідомих озброєних осіб в піксельній формі.

Посилаючись на приписи ст. 206 КПК України, заявниця просить негайно звільнити її чоловіка, який незаконно утримується за адресою АДРЕСА_1 .

3. Проаналізувавши відповідне звернення, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

4. В силу ч. 2 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

5. Відповідно до приписів ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

6. Приписами ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

7. В силу положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У свою чергу приписами ч. 3 ст. 26 КПК України встановлено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

8. За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України вбачається, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

9. Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Разом з тим слідчий суддя наголошує, що всі зазначені вище положення КПК України стосуються випадків затримання особи і її тримання у відповідних державних установах, які спеціально створені для утримання слідчо-заарештованих осіб, тобто осіб, які є учасниками кримінального провадження.

Таке положення є необхідною умовою застосування норм ст. 206 КПК України, оскільки в іншому випадку безпідставне затримання або позбавлення особи свободи є кримінальним правопорушенням, що встановлено, зокрема, нормою ст. 146 Кримінального кодексу України (надалі за текстом КК України), яка встановлює відповідальність за незаконне позбавлення волі або викрадення людини. Окрім того, існує спеціальна норма ст. 146-1 КК України, яка регулює насильницьке зникнення людини, відповідно до диспозиції якої арешт, затримання, викрадення або позбавлення волі людини, вчинене представником держави має окрему кримінально правову форму відповідальності.

10. Таким чином слідчий суддя уповноважений на здійснення ним судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у конкретному кримінальному провадженні на стадії його досудового розслідування і його повноваженнями не охоплюється вирішення питання щодо законності позбавлення особи свободи, котре здійснюється у межах процедур, врегульованих іншими, окрім КПК України, нормативно-правовими актами (у тому числі Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», "Про військовий обов`язок і військову службу» тощо).

11. Зі звернення ОСОБА_2 не вбачається, що ОСОБА_3 має статус учасника будь-якого кримінального провадження. Також до заяви не долучено жодних доказів того, що ОСОБА_3 справді незаконно затриманий працівниками поліції та/або працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявницею не надано слідчому судді жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри того, що в межах територіальної юрисдикції Крюківського районного суду міста Кременчука знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, тобто була затримана саме у кримінальному провадженні та на підставах, встановлених КПК України.

12. Зі змісту поданого звернення вбачається, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

13. За таких обставин у даному конкретному випадку, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду звернення у порядку ст. 206 КПК України.

14. Окремо слідчий суддя наголошує, що Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено про проведення загальної мобілізації, в тому числі на території Полтавської області.

При цьому зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини, а також здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

15. Відповідно до приписів ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

16. Виходячи з обставин, викладених у зверненні ОСОБА_2 та зазначених вище правових норм, слідчим суддею встановлено, що твердження заявниці про незаконне позбавлення її чоловіка ОСОБА_3 свободи не відповідає дійсності, є явно надуманим та таким, що перешкоджає здійсненню призову громадян на військову службу під час мобілізації, оскільки призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу та особисту недоторканість, гарантованого Конституцією України, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

17. При цьому слідчий суддя звертає увагу заявниці на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами РТЦК та СП або військової частини при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту будь-яка особа, в тому числі ОСОБА_3 особисто чи через свого представника, вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

18. З огляду на зазначене вище, вимоги ОСОБА_2 , викладені у її зверненні, поданої в інтересах ОСОБА_3 , про виконання загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини, у порядку ст. 206 КПК України, виходять за межі повноважень слідчого судді відповідно до вимог КПК України.

19. Приписами ч. 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням зазначеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 у порядку ст. 206 КПК України.

З цих підстав, керуючись ст. 1, 2, 7, 9, 26, 206, 304, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за зверненням ОСОБА_2 , поданого в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала звернення, разом із зверненням та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_4