Справа №345/7000/25
Провадження № 1-кс/345/1036/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2025 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000421від 24.11.2025,-

В С Т А Н О В И В:

08.12.2025 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000421.

Свою скаргу ОСОБА_4 мотивує тим, що 24.11.2025 слідчою Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000421. Дана постанова отримана у скаржником у поштовому відправленні 02.12.2025 року, що підтверджується офіційними даними Укрпошти про рух рекомендованих листів.

Із даною постановою не згідний, вважає її винесеною передчасно, без ретельного та об`єктивного дослідження усіх фактів та обставин скоєного злочину. Висновки, встановлені слідчою були зроблені без урахування поданих потерпілим слідчій належних доказів, які вона не врахувала. Слідча безпідставно довіряючи свідкам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без надання їй будь яких належних та достовірних документів, зробила висновок, що вкрадені дошки належать ОСОБА_7 , а особа яка їх вилучила з території майнового комплексу, ОСОБА_8 діяла нібито на прохання власника дощок ОСОБА_7 . У постанові не зазначається які бухгалтерські або інші фінансові документи надав ОСОБА_7 слідчій ОСОБА_3 на підтвердження належності саме йому дощок такої товщини та довжини і відповідної породи та у якій кількості, а також перевірити його слова про нібито домовленість щодо їх зберігання на території комплексу та з якого часу, з титульним власником комплексу ОСОБА_9 . Власник з приводу цього не допитаний. Про зникнення належних скаржнику меблів у постанові слідча зі слів сторонніх осіб без зазначення у постанові на підставі яких доказів прийшла до висновку, що і вкрадені меблі не належать скаржнику, хоча згідно його клопотання про опитування свідка (чергової) ОСОБА_10 , яка разом із скаржником розвантажувала багаторазово меблі, матраци та інше, які він вивозив з квартири на час ремонту, опитування не проводилося. Внаслідок цих не доопрацювань висновок слідчої є помилковим та хибним. Також на підтвердження належності саме скаржнику меблів він надав фотографії квартири на якій були і зображенні меблі. Однак слідча всупереч очевидного, зазначає, що меблі належать ОСОБА_7 хоча він сам про це слідчій, як вбачається з оскаржуваної постанови, навіть не повідомляв. Документальну перевірку твердження ОСОБА_7 , що дошки вивезені з майнового комплексу та перевезені до його колиби у с. Сівка Калуська та знаходяться у нього на подвір`ї так як є його власністю нічим, слідча у постанові не зазначає на підставі яких фактів нею дана обставина встановлена.

Також слідча зазначає, що скаржник нібито не має відношення до майнового комплексу так як з отриманих нею відомостей з держаного реєстру прав на нерухоме майно, власником комплексу є ОСОБА_9 . Такий висновок є безпідставним та дуже дивним, внаслідок того, що скаржником передано слідчій договір оренди майнового комплексу укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , а також «забула» долучити до матеріалів кримінального провадження Попередній договір купівлі-продажу майнового комплексу укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 за ціною 750 000,00 гривень, підписаного сторонами договору та засвідчені їх печатками. Водночас, скаржник давно сплатив на користь ОСОБА_9 750 000,00 гривень, що підтверджується копіями банківських квитанцій про оплату комплексу та які передані скаржником слідчій. Внаслідок викладеного скаржником повністю проведена оплата за придбання майнового комплексу і наразі скаржник є номінальним власником майнового комплексу, а ОСОБА_9 титульним і та ситуація зберігається через те, що ОСОБА_9 ігноруючи попередні домовленості вирішив затіяти якусь гру і затягує процес укладення договору купівлі-продажу комплексу скаржнику, неодноразово не являючись до нотаріальної контори для посвідчення договору. Усе це скаржник повідомив слідчій та на підтвердження даного надав відповідні документи. Водночас, самий головний підозрюваний, відносно якого чергова по комплексу дала свідчення, що це саме він завантажував дошки у свій мікроавтобус, надав відомості, що він має укладений договір оренди з ОСОБА_9 однак дане слідчою не перевірено і фактично не могло відбутися так як згідно умов попереднього договору купівлі-продажу майнового комплексу ОСОБА_9 передав усі повноваження щодо розпорядженням комплексом скаржнику у тому числі і право укладати договори оренди на свій розсуд.

На підставі наведеного скаржник вважає, що слідча вкрай поверхнево провела доручене їй кримінальне провадження, більшість із встановленого нею фактів та обставин є голослівними так як отримані зі слів зацікавлених у покритті злочину осіб та які є припущеннями.

Таким чином просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000424 від 24.11.2025 року ухвалену слідчою СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 та надати можливість заявнику (потерпілому від злочину) оглянути матеріали кримінального провадження за №0000424 від 24.11.2025 року у Калуському міськрайонному суді після їх витребування з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Слідча Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 подала до суду заперечення на скаргу, в яких зазначила, що у встановленому досудовим розслідуванням порядку було всебічно, повно та об`єктивно перевірено доводи заявника щодо нібито протиправного заволодіння належними йому дошками, що, на його думку, стало підставою для оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження. За результатами проведених слідчих дій та отриманих показань свідків не встановлено даних, які б підтверджували факт вчинення щодо заявника будь-якого кримінального правопорушення. Допитаний у ході розслідування ОСОБА_4 повідомив, що за адресою м. Калуш, вул. Литвина, 9-А він зберігав суху хвойну дошку та нібито передавав у користування територію Бойкам, однак будь-яких документальних підтверджень укладення договору оренди чи наявності у нього прав на вказану земельну ділянку або складські приміщення не надав.

Натомість інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчить, що власником території за вказаною адресою є ОСОБА_9 , право власності якого виникло на законних підставах і жодним чином не пов`язане із заявником.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що територією за цією адресою користуються інші особи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які надали узгоджені між собою та послідовні показання. Обоє свідків підтвердили, що дошки, які були перевезені з території для встановлення піднавісу, є власністю ОСОБА_7 та були переміщені за його згодою. Свідок ОСОБА_11 детально вказав, що самостійно здійснив завантаження і перевезення дощок за попереднім узгодженням з їх власником, а заявник ОСОБА_4 під час цих дій взагалі не перебував на місці. ОСОБА_7 підтвердив, що дошки, які були переміщені, належать саме йому, а також повідомив, що на території залишилися інші йогодошки, на яких ОСОБА_4 безпідставно наніс напис «БАК».

Отримані свідчення узгоджуються між собою та спростовують доводи заявника про незаконне заволодіння його майном. Додатково проведений огляд місця події засвідчив лише наявність дощок із відповідним написом, однак не встановив фактів, які б підтверджували їх належність ОСОБА_4 чи свідчили про протиправні дії з боку інших осіб. З огляду на встановлене, у діях ОСОБА_11 , ОСОБА_7 чи інших осіб відсутні об`єктивні дані, які б указували на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Фактичні обставини вказують на цивільно-правовий характер спору щодо належності дощок та відсутність будь-якого умислу на їхнє законне привласнення. Таким чином, доводи заявника не знайшли свого підтвердження, а підстави, що слугували закриттю кримінального провадження, є законними, обґрунтованими та відповідають вимогам ст. 284 КПК України.

Проведене досудове розслідування не встановило фактичних даних, які б свідчили про наявність у діях будь-якої особи складу кримінального правопорушення, у зв`язку з чим оскарження рішення про закриття провадження є безпідставним.

В судове засідання скаржник не з`явився, однак подав заяву у якій просить скаргу розглянути у його відсутності.

Слідча Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила з приводу задоволення скарги з підстав викладених у запереченнях.

Заслухавши пояснення слідчої, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Закриваючи дане кримінальне провадження, слідча Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 передчасно прийшла до такого висновку, оскільки не провела всіх необхідних слідчих дій.

Відповідно до ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна складатись з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Постанова слідчого, прокурора повинна бути однозначною і не містити суперечностей.

Текст оскаржуваної постанови від 24.11.2025 про закриття кримінального провадження свідчить про те, що вищевказаних вимог при закритті кримінального провадження в повному обсязі не дотримано.

Так, слідча, закриваючи кримінальне провадження, не провела усі необхідні слідчі дії, які б забезпечили прийняття повного, законного та об`єктивного рішення, зокрема, не допитала ОСОБА_10 , яка за твердження скаржника здійснювала розвантаження меблів та іншого майна разом з ним.

Слідчий суддя звертає увагу також і на те, що в постанові про закриття кримінального провадження слідча встановила, що дошки, які були перевезені з території, є власністю ОСОБА_7 та були переміщені за його згодою, однак жодних документальних підтверджень, які б фіксували право власності ОСОБА_7 на ці дошки під час досудового розслідування не встановила та не долучила до матеріалів кримінального провадження. Натомість скаржник долучає податкові накладні, які вказують на придбання ним будівельного лісу. Слідчою не проведено аналіз приналежності цих документів до вивезених дощок з території майнового комплексу.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Так як слідча не провеле усі необхідні слідчі дії, які б забезпечили прийняття повного, законного та об`єктивного рішення, а також у постанові про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, то слідчий суддя вважає, що скаргу необхідно задоволити.

Що стосується прохання скаржника надати можливість заявнику оглянути матеріали кримінального провадження за №0000424 від 24.11.2025 року у Калуському міськрайонному суді після їх витребування з Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, то суд зазначає наступне.

Як передбачено Рішенням Конституційного Суду України від 18.01.2012 № 1-рп/2012 (далі - Рішення) ознайомлення з матеріалами справи є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України визначається законами України.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 26 ч.1 ст.3 КПК України учасники судового провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється судове провадження.

ОСОБА_4 реалізуючи своє право на оскарження рішень, органів досудового розслідування, подав скаргу, після її реєстрації в суді отримав статус учасника судового провадження та можливість ознайомитися із матеріалами справи. Проте як вбачається із поданої заяви від 12.12.2025, просив розглядати скаргу у його відсутності та на час судового провадження не виявляв бажання ознайомлюватися із матеріалами справи, в тому числі із витребуваними матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000421.

Суд дійшовши до переконання про скасування постанови слідчого Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000421 від 24.11.2025, не має права придержувати у себе витребувані матеріали кримінального провадження №0000421, з метою ознайомлення скаржником із витребуваними матеріалами, оскільки приписами КПК України, суд не має таких повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000421від 24.11.2025 задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000421від 24.11.2025.

В іншій частині задоволення скарги відмовити.

Матеріали кримінального провадження у одному томі внесеного до ЄРДР за №0000421від 24.11.2025 року - повернути до Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя: