КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5062/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000019 від 04.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 201-3 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на банківські картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , чорнові аркуші на 23 арк., та чеки 4 шт, відмовлено у задоволенні клопотання про арешт автомобіля Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з держаним номерним знаком НОМЕР_11 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою в частині задоволених вимог, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу з уточненнями до неї, в якій просить її скасувати та відмовити у задоволенні клопотання повністю.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що стороною обвинувачення не доведено яким саме чином вилучені речі могли бути використані як знаряддя чи засоби вчинення злочину, тому відсутні докази, що вилучене майно має ознаки речових доказів, передбачені ст.98 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою в частині відмовлених вимог, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити клопотання про арешт майна в повному обсязі.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, думку представника власника майна - адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу сторони захисту та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу прокурора - слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за №0000019 від 04.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 201-3 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_10 створено злочинну групу до складу якої входить більше шести осіб кожен з яких має свою роль в злочинному механізмі який направлений на здійснення незаконного переміщення (контрабанди) через державний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю бердових ювелірних виробів, діамантів, та швейцарських годинників, з метою ухилення від сплати митних та інших загально обов`язкових платежів, що в подальшому призводить до нанесення державі збитків у великому розмірі. Крім - того, угрупуванням здійснюється реалізація незаконного ввезеного товару за готівку (гривня, долар США, Євро), або крипто валют через власний магазин «Lux Groups».

В ході проведення досудового розслідування від начальника 4 (четвертого) управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України ОСОБА_11 надійшли матеріали виконання доручення за № 14/4/2-3937 від 26.03.2025 згідно якого встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетні ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також борт провідники міжнародних авіарейсів та провідники міжнародного потягу «Варшава-Київ».

Крім того встановлено, що ОСОБА_10 , спільно з іншими членами угрупування організували «комісійний зал», через який здійснюють продаж підроблених брендових прикрас, в оригінальних упаковках, видаючи товар за оригінал.

В ході виконання доручення слідчого працівниками ГУ «Д» ДЗНД СБ України встановлено, що організатор угрупування «Lux Groups» ОСОБА_10 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що право власності на об`єкт нерухомості зареєстровано за ОСОБА_20 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення - товарів, ввезених поза митним контролем на територію України, в тому числі ювелірних виробів, виникла необхідність у проведенні обшуку автомобіля Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з державним номерним знаком НОМЕР_11 .

14.06.2025 детективом на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук автомобіля Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з держаним номерним знаком НОМЕР_11 .

Під час проведення обшуку автомобіля Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з держаним номерним знаком НОМЕР_11 виявлено наступні речі, банківські картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 чорнові аркуші на 23 арк., та чеки 4 шт.

15.06.2025 на підставі ст. 98 КПК України детективом БЕБ винесено постанову про визначення зазначеного майна речовими доказами та приєднано до кримінального провадження.

18.06.2025 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва частково задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на банківські картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , чорнові аркуші на 23 арк., та чеки 4 шт., відмовлено у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з держаним номерним знаком НОМЕР_11 .

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком слідчого судді в частині відмовлених вимог, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що банківські картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , чорнові аркуші на 23 арк., та чеки 4 шт., які виявленого під час проведення обшуку автомобіля Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з держаним номерним знаком НОМЕР_11 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком слідчого судді в частині того, що клопотання прокурора не містить доводів на підтвердження відповідності автомобіля Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з держаним номерним знаком НОМЕР_11 , ознакам речових доказів, з огляду на таке.

Так, в ході виконання доручення слідчого працівниками ГУ «Д» ДЗНД СБ України встановлено, що організатор угрупування «Lux Groups» ОСОБА_10 використовує автомобіль Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з держаним номерним знаком НОМЕР_11 для перевезення ввезених поза митним контролем товарів.

Як вбачається із клопотання прокурора про арешт майна, воно містить посилання на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність зазначеного майна ознакам речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, а відтак, висновок слідчого судді про те, що у клопотанні прокурора належним чином не доведено той факт, що автомобіль Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з державним номерним знаком НОМЕР_11 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів для кримінального провадження № 0000019 від 04.09.2024 є помилковим.

Таким чином, сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, позаяк існує необхідність збереження речових доказів в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя не врахував, що прокурором доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вищевказане майно, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що у разі повернення вилученого майна його власник зможе його приховати, знищити його або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Посилання представника власника майна на невідповідність вилученого майна критеріям речових доказів є безпідставними, оскільки встановлені слідчим суддею фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що арештоване майно може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Інші зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, майно, яке вилучено 14.06.2025 в ході проведення обшуку автомобіля Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з державним номерним знаком НОМЕР_11 , а саме: автомобіль Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з державним номерним знаком НОМЕР_11 ; банківські картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; чорнові аркуші на 23 арк.; чеки 4 шт, підлягає арешту, з тих підстав, що воно відповідає критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до пошкодження, знищення або втрати доказів, і таким чином, може позбавити реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, залишивши поза увагою вказані у клопотанні прокурора доводи та долучені до нього матеріали, дійшов помилкового висновку про часткове задоволення клопотання та відсутність підстав для накладення арешту на автомобіль Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з державним номерним знаком НОМЕР_11 , з метою збереження речових доказів, про що обґрунтовано зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

З огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, яка не передбачає повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді частково її скасувати, а тому, колегія суддів доходить висновку про скасування ухвалу слідчого судді повністю, з постановленням нової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню, а відтак, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2025 року підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні № 0000019, які вилучено 14.06.2025 в ході проведення обшуку автомобіля Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з державним номерним знаком НОМЕР_11 , а саме на: автомобіль Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з державним номерним знаком НОМЕР_11 ; банківські картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9; чорнові аркуші на 23 арк.; чеки 4 шт., оскільки прокурором в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000019від 04.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 201-3 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000019, які вилучено 14.06.2025 в ході проведення обшуку автомобіля Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з державним номерним знаком НОМЕР_11 , а саме на:

- автомобіль Mercedes-Benz G 63 AMG VIN НОМЕР_10 з державним номерним знаком НОМЕР_11 ;

- банківські картки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ;

- чорнові аркуші на 23 арк.;

- чеки 4 шт.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_21

Судді:

ОСОБА_22 ____________