У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000141 старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000141, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 369 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.06.2025 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.07.2025 близько 18 год. 00 хв. перебуваючи в с. Павшино по вул. Берегівській біля магазину «Зіна», Мукачівського району, в салоні належного йому автомобіля марки «Ауді А8», номерний знак НОМЕР_1 , надав штаб-сержанту ОСОБА_6 - молодшому інспектору прикордонної служби 2 категорії інструктору кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 прикордонного загону частину раніше обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 4300 доларів США за сприяння ОСОБА_6 у незаконному перетині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , державного кордону України поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 прикордонного загону, шляхом доставки їх до межі державного кордону, де відсутні місця розташування прикордонних нарядів, та не створення вказаним особам перешкод у перетині державного кордону України поза пунктами пропуску на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 прикордонного загону.

Після цього, того ж дня, ОСОБА_5 на виконання свого злочинного умислу щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів до кінця, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, надав вказівку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибути 0 06 год. 00 хв. 12.07.2025 в м. Берегово в урочище «Чизай-1», де їх повинен був забрати ОСОБА_6 та відвезти до межі державного кордону України поза пунктами пропуску на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 прикордонного загону.

Далі, 12.07.2025 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 о 06 год. 00 хв. прибули до м. Берегово в урочище «Чизай-1», де були затримані працівниками правоохоронних. Слідчий вказує, що 12.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 369 та ч. 3 ст. 332 КК України.

Зазначає, що підозрюваний є власником будинку АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене виникла необхідність у зверненні до слідчого суді із клопотанням про накладення арешту на вищевказаний будинок з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, передбаченого санкцією стані ч. 3 ст. 332 КК Укрїни, а тому прокурор просить накласти арешт на такий.

Слідчий не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без його участі та задоволити клопотання.

ОСОБА_5 у судове засідання також не з`явився та його захисник ОСОБА_11 подав заяву, згідно якої просив проводити розгляд справи без їх участі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР підтверджено, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000141 від 04.06.2025 року, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 12.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 369 та ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №430740122 від 10.06.2025 року, власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів, необхідність накладення арешту на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання , тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт і забороною розпорядження на приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1