СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/677/26
ун. № 759/1932/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП НУ НП у м. Києві ОСОБА_5 погоджене з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого водієм в Національному університеті харчових технологій, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України -,

В С Т А Н О В И В :

27.01.2026 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло старшого слідчого СВ Святошинського УП НУ НП у м. Києві ОСОБА_5 погоджене з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IХ, та який у подальшому неодноразово продовжувався і діє по теперішній час.

У відповідності до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами, останній раз внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 938 (надалі - Положення) дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами).

Відповідно до п. 3 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.

Згідно з п. 6 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни, яким у встановленому порядку надано право виготовляти, придбавати, зберігати, перевозити і використовувати предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система, повинні забезпечити їх належну охорону і правильне використання у господарській діяльності.

У відповідності до вимог п.п. 2, 3 п. 9 Положення видача дозволів на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, здійснюється у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС.

Згідно з п. 15 Положення посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Крім цього, у відповідності до п. 2.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, останній раз внесеними наказом від 05.05.2017 № 364 (надалі - Інструкції), здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Відповідно до п. 8.1. Інструкції дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

Боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху, згідно п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», не можуть перебувати у власності громадян.

ОСОБА_4 , у листопаді 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, під час дії в Україні воєнного стану, який введено відповідним Указом Президента України, перебуваючи неподалік м. Сум, в точно невстановленому досудовим слідством місці побачив корпус ручної осколкової гранати Ф-1, що є конструкривно оформленим зарядом вибухової речовини, промислово-виготовленим корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, спорядженої вибуховою речовиною, яка придатна до вибуху при застосуванні відповідного засобу детонування.

В цей час у ОСОБА_4 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухової речовини, реалізуючи який він, в порушення вищезазначених норм законодавства, перебуваючи в тому ж місці в той же час, без передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки незаконно придбав корпус ручної осколкової гранати Ф-1, спорядженої вибуховою речовиною, розпочавши її зберігання без передбаченого законом дозволу.

Надалі, ОСОБА_4 зберігаючи корпус ручної осколкової ручної гранати Ф-1, переніс її до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де сховав у обраному місці та продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу до 02.01.2026 коли вказаний промислово-виготовлений корпус ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений вибуховою речовиною, яка придатна до вибуху був виявлений та вилучений працівниками поліції в ході проведеного огляду місця події.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у незаконному придбані, носінні та зберіганні вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушенні обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працюючий водієм в Національному університеті харчових технологій, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживаючий у АДРЕСА_2 , раніше не судимий, якому 26.01.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами,

а саме:

-протоколом огляду місця події від 02.01.2026;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- висновком експертизи матеріалів, речовин і виробів;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , є згідно ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави органу досудового розслідування звернутися з клопотанням до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти вказаного клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, заслухавши думку учасників даного клопотання дійшов наступного висновку.

У провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000007 від 02.01.2026, в якому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

26 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами,

а саме:

-протоколом огляду місця події від 02.01.2026;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- висновком експертизи матеріалів, речовин і виробів;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків передбачених цим кодексом.

Так, ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначеного Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Частиною другою статті 179 КПК України передбачено, що підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання в м. Києві та має стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого .

Керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176 - 178, 179, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП НУ НП у м. Києві ОСОБА_5 погоджене з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки :

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання складає два місяці та починається з моменту його обрання, тобто з дня постановлення ухвали та до 27.03.2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1