Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/633/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 398/6381/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Кам`янка, Олександрійського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 04 січня 2026 року включно, без визначення розміру застави

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001707 від 03 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2025 року клопотання слідчої задоволено та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя вказав на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу не повязаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обовязків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину стосовно здоров`я та життя людини, суттєва суспільна небезпечність якого підтверджена законодавцем через визначення покарання за його вчинення, що в свою чергу стає переконливими важелями для оцінки порушень цінностей суспільства. Враховуючи фактичні обставини інкримінованого підозрюваному умисного злочину, які свідчать про його суспільну небезпеку і відношення до особливої категорії правопорушень, а також даними про особу підозрюваного, вказують на обґрунтованість ризику вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з умисним заподіянням тяжких тілесних ушкоджень особі, що призвело до її смерті, за яке законом передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та те, що підозрюваний веде аморальний спосіб життя, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу та свідками даного кримінального правопорушення є його односельчани - це унеможливлює застосування більш м?яких запобіжних заходів, передбачених статтями 179, 181 КПК України,а саме особисте зобов`язання та домашнього арешту.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник - адвокат ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , із покладенням відповідних обов`язків.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що в матеріалах, які було надано слідчим разом з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу, відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_6 вчиняв спроби, перелічені у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчим та прокурором зроблено лише припущення про те, що такі спроби можуть потенційно виникнути. В матеріалах справи також відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якіший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. Отже, запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 обрано судом безпідставно. Крім того, захисник вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на її думку, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається слідча та прокурор у клопотанні. Також, захисник зазначає, що слідчим суддею не було враховано те, що підозрюваний самостійно виховує та утримує малолітню доньку, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживає разом із своїми батьками, іншими членами сім`ї, а отже, має стабільне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, які виключають ризик переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивну характеристику з місця проживання, що свідчить про його законослухняність та авторитет у колективі. Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення ним виконання своїх процесуальних обов`язків. Вважає, що слідчим, прокурором не доведено наявність достатніх запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розгляд даної апеляційної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте в зазначений день та час учасники процесу, зокрема захисник та прокурор, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у дистанційному режимі відеоконференції до апеляційного суду не надходили.

Підозрюваний ОСОБА_6 , який утримується під вартою, про час та місце розгляду апеляційної скарги захисника був повідомлений належним чином, клопотання про його доставку до зали судових засідань не подавав.

Враховуючи наведене апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання або продовження запобіжного заходу.

Так, перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділенням Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001707 від 03 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

04.10.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

25.11.2025 постановою керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001707 до 3-х місяців, тобто до 04.01.2026.

28.11.2025 слідчим суддею Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.01.2026.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою прокурор в суді першої інстанції зазначив, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не представляється можливим, оскільки необхідно провести ряд процесуальних дій.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована; незаконно впливати на свідків, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання та той факт, що існуючі та враховані при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Отже, дослідивши клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Колегія суддів також ураховує те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я іншої людини, що спричинило смерть потерпілого, за який передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, що само по собі може стимулювати підозрюваного до переховування від суду, на даний час перебуває в самовільному залишенні військової частини, знайомий із свідками та потерпілим, у зв`язку з чим може впливати на них для зміни ними показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, виходячи з встановлених обставин по справі та оцінюючи особу підозрюваного, обставин вчинення протиправних дій, існує достатньо підстав вважати, що у разі незастосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме змогу переховуватись від органу досудового розслідування, суду, впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що перешкодить повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини у кримінальному провадженні, вчинити інший злочин.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею правильно оцінені наявні ризики та обґрунтовано задоволено клопотання органу досудового розслідування про продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та має міцні соціальні зв`язки, однак зазначає, що вказані захисником соціальні фактори не спростовують викладені в оскаржуваній ухвалі висновки та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом, не здатен забезпечити ризики передбачені ст.177 КПК України та належне виконання, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, колегія суддів зазначає і те, що, постановляючи ухвалу про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя, обґрунтовано взяв до уваги і положення ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, його специфіку та фактичні обставини кримінального провадження, та не визначив розмір застави, оскільки підозрюваному інкримінується вчинення злочину пов`язаного зі спричиненням тяжких тілесних ушкоджень особі, що призвело до її смерті.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2025 року, якою щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4