Справа № 569/3992/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання представника ОСОБА_6 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0001489 від 08.12.2024 року

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 1 ст. 199 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 199 КК України.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2025 року призначено судовий розгляд даного кримінального провадження.

11 листопада 2025 року представником власників майна, на яке накладено арешт в межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 та ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 подано до суду клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчої судді в межах кримінального провадження №0001489 від 08.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, на телефон марки «Google Pixel» чорного кольору з двома сім-картами, IMEI: НОМЕР_1 та передачу його власнику ОСОБА_6 та на куртку (СП 3262471), сумку (СП 1625228), 2 шт. кепок (СП 1625227), ножа в чохлі (СП 2181334), телефон мобільний «Самсунг» в чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 (СП НОМЕР_4 ) та про передачу власнику майна ОСОБА_4 .

В судовому засіданні, після дослідження речових доказів, адвокат ОСОБА_5 подане клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання в частині скасування арешту майна, належного ОСОБА_6 не заперечила. Щодо майна, належного ОСОБА_4 просила суд задовольнити його частково, не заперечувала щодо повернення мобільного телефону марки "Самсунг" в чохлі чорного кольору та предмета ззовні схожого на ніж, в решті клопотання просила суд відмовити та вирішити долю речових доказів під час винесення вироку.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив задоволити клопотання повністю та повернути всі належні йому речі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 після висловлення думки інших учасників процесу не заперечував проти задоволення клопотання частково, оскільки має намір клопотати про повторне дослідження відеозапису у зв`язку з чим ймовірно виникне потреба в повторному огляді вказаних речових доказів для встановлення їх ідентичності.

Дослідивши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Ухвалою слідчої судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31.12.2024 року накладено арешт на майно, яке було вилучене 27.12.2024 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі на: куртку чорного кольору; сумку чорного кольору з логотипом марки «Найк»; дві кепки синього та чорного кольорів з логотипом «Найк»; мобільний телефон марки «Самсунг» в чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_2 ; IMEI2: НОМЕР_3 ; предмет, зовні схожий на ніж, що знаходиться в чохлі чорного кольору.

Ухвалою слідчої судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.01.2025 року накладено арешт на майно, яке було вилучене 28.01.2025 року в ході проведення обшуку у автомобілі, який належить та використовується ОСОБА_6 в тому числі на телефон марки "Google Pixel" чорного кольору в чохлі чорного кольору з двома SIM-картами, IMEI: НОМЕР_1 .

Постановою про приєднання до матеріалів досудового розслідування предметів як речових доказів від 27.12.2024 року та постановою про визнання речовим доказом від 24.02.2025 року вказані вище предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Водночас, очевидним є те, що правомочності власника не є безмежними, законом можуть встановлюватися певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права. Аналогічної правової позиції дотримується і Європейський суд. Зокрема, складність визначення змісту права на мирне володіння майном, гарантованого ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований Законом України №475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97 року, полягає у тому, що вказане право, як і більшість інших прав, не є абсолютним. Разом з тим обмеження права власності, на думку Європейського суду, повинні розглядатися виключно на підставі загального принципу про те, що кожен має право безперешкодно користуватися своїм майном, а не крізь призму обмежень права власності. Тому обмеження права власності повинні розглядатися як вимушені заходи, які держава не обов`язково повинна застосовувати.

З огляду на це, суд має співставити загальні інтереси суспільства з захистом основних прав конкретної особи (в даному випадку інтересів скаржника) та перевірити чи така особа не нестиме особистий та надмірний тягар (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), п. 78).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи те, що накладення арешту на телефон марки «Google Pixel» чорного кольору з двома сім-картами, IMEI: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 на предмет ззовні схожий на ніж в чохлі чорного кольору та мобільний телефон марки "Самсунг" в чохлі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 перешкоджає законному праву власників користуватися своїм майном, беручи до уваги наслідки арешту майна для його власників, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, керуючись також загальними засадами кримінального провадження, визначеними ст. 7 КПК України, положеннями ч. 4 ст. 173 КПК України, а також беручи до уваги те, що сторона обвинувачення та захисту не заперечує проти задоволення клопотання в цій частині, суд дійшов висновку, що в подальшому застосуванні арешту на вказане майно відпала потреба, а тому подане клопотання в цій частині підлягає до задоволення, оскільки існують всі передбачені Законом підстави для його скасування.

Разом з тим, на даній стадії розгляду кримінального провадження, клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 щодо скасування арешту майна, а саме на куртку чорного кольору, сумку чорного кольору з логотипом марки «Найк» та дві кепки синього та чорного кольорів з логотипом «Найк», що належать ОСОБА_7 є передчасним, що унеможливлює його задоволення в цій частині та суперечить меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі меті накладення арешту, а тому задоволенню не підлягає.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Разом з тим, суд зазначає, що часткове задоволення клопотання про скасування арешту майна не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням в частині, в задоволенні якої судом відмовлено.

Керуючись статтями 22, 132, 170, 174, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника ОСОБА_6 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30.01.2025 року у кримінальному провадженні №0001489 від 08.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на телефон марки «Google Pixel» чорного кольору з двома сім-картами, IMEI: НОМЕР_1 , який знаходиться в спеціальному пакеті НПУ WAR1625013, власником якого є ОСОБА_6 та передати безоплатно власнику ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 31.12.2024 року у кримінальному провадженні №0001489 від 08.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на предмет ззовні схожий на ніж в чохлі чорного кольору, який знаходиться в спеціальному пакеті НПУ PSP2181332, мобільний телефон марки "Самсунг" в чохлі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який знаходиться в спеціальному пакеті НПУ KIV411368 та передати безоплатно власнику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 02.02.2026 року.

Суддя ОСОБА_8