ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000269 від 17.07.2025 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, офіційно працевлаштованого у КП "Дніпровський електротранспорт" ДМР на посаді водій тролейбусу, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.06.2025 приблизно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на дитячому майданчику розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Бердянська, біля буд. 1, де зустр в раніше не знайомою йому іеповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же день та час, перебуваючи у вказаному місці, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків та хуліганських спонукань, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлеї ий на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, шо супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим пинізмом.

Так, ОСОБА_3 безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи снуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства та конкретно його оточуючих осіб, діючи з особливе ю зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до дітей та до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та на дитячому майданчику зокрема, на сприйняття великою кількістю людей, а саме дітей, використовуючи малозначний привід та розуміючи, що перебуває на території дитячого майданчику, стоячи обличчям до неповнолітнього ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці невстановлену хімічну речовину, яка має подразнюючий характер розпилив її в обличчя останнього, в область очей.

Таким чином, ОСОБА_3 , спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді хімічного опіку обох очей.

Вчиненим з особливою зухвалістю може бути визнане злочинне порушення громадського порядку, що виявляє явну неповагу до суспільства і супроводжується, в тому числі, насильством із заподіянням тілесних ушкоджень або знущанням над особою, нанесенням їй побоїв або мордуванням.

Досягнувши бажаного результату знаходячись у громадському місці, явно продемонструвавши свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, що супроводжувалось особливою зухв ілістю ОСОБА_3 , грубо порушивши громадський порядок, тим самим самоствердився за рахунок приниження дитини - неповнолітнього ОСОБА_5 , фактично у такий спосіб, підвищив особисте почуття гідності, переваги дорослого над оточуючими дітьми, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 , добровільно надав письмову заяву, в якій беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та погодився з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_5 також наявна заява з проханням проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування: протоколом проведення слідчого експерименту від 13.08.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.08.2025 року з фототаблицею до нього; протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2025 року з фототаблицею до нього; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.08.2025 року з фототаблицею до нього; висновком судово-медичної експертизи №2538е/499 від 21.08.2025 р., протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2025 року з фототаблицею до нього.

Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально - процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченого, який не має на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Зурахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 без ізоляції його від суспільства, призначивши обвинуваченому покарання, з покладенням на нього передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обмежень, які встановлені у ч. 5 ст. 59-1 КК України, щодо неможливості призначення покарання у виді пробаційного нагляду, судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді у виді пробаційного нагляду строком на два роки.

На підставі ч. 2, ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ - диск, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Індустріальний районний суд м.Дніпра, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1