Справа № 450/239/26 Провадження № 1-кс/450/53/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

"20" січня 2026 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , яке надійшло на розгляд слідчого судді 20.01.2026 року, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000042 від 19.01.2026 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кротошин Пустомитівського району, Львівської області, українцю, громадянину України, неодруженому, із середньою спеціальною освітою, який не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, востаннє вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.03.2022 року за ч.2 ст.18, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі, покарання відбув, судимість непогашена, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

у провадження слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області 20.01.2026 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , яке надійшло на розгляд слідчого судді 20.01.2026 року, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000042 від 19.01.2026 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, в якому слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кротошин Пустомитівського району, Львівської області, із середньою спеціальною освітою, українцю, громадянину України, який не працює, який не одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, востаннє судимому Пустомитівським районним судом Львівської області 31.03.2022 за ч.2 ст. 18, ч.3 ст. 185 та ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі, покарання відбув, судимість непогашена, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з поміщенням до ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19», терміном на 60 днів, а також при постановленні ухвали слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави - 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 2 місяці наступні обов?язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати у слідче відділення відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області за першою вимогою; не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим в 31.03.2022 році Пустомитівським районним судом Львівської області ч.2 ст.18, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі і 1 місяця позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, на шлях вправлення не встав та знову, повторно вчинив умисний злочин проти власності, а саме, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2026, о 03:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який востаннє продовжено до 03.02.2026 Указом Президента України від 20.10.2025 № 794/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, з корисливих мотивів та з метою власного протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на подвір?я будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де з будинку за вищевказаною адресою, таємно викрав одну вудку, один спінінг, дві катушки, сумку кольору "військовий піксель", налобний ліхтарик, велосипед марки «Force», синього кольору, болгарку «Zenit» темно-зеленого кольору, 7 пачок сигарет марки «Прима» червона, після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму орієнтовно 15000,00 грн. Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану. 19. 01. 2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілої; протоколом допиту підозрюваного; протоколом слідчого експерименту; та іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності. Викладені вище фактичні обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження в їх єдності та сукупності, тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання від п?яти до восьми років позбавлення волі. Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_5 , до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об?єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»). Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час

досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів останніми, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, про що підозрюваному відомо; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи що кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, є тяжким, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, може ухилятись від органу досудового розслідування та суду. Крім цього, сторона обвинувачення просить врахувати той факт, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан у зв?язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації, при цьому частина областей України, продовжує перебувати під тимчасовою окупацією, а відтак підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, може направитись на територію тимчасово непідконтрольної території України, де його розшук за таким умов буде ускладненим. Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, зокрема шляхом затягування кримінального провадження або вжиття інших дій, які ускладнюватимуть здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Водночас, вчиняючи вищевикладене кримінальне правопорушення, підозрюваний усвідомлював наслідки таких дій, а відтак, і притягнення до відповідальності, а тому не виключено, що підозрюваний може вчинити кримінальне правопорушення із аналогічним складом, оскільки раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, зокрема востаннє в 2021. Викладене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне: зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; вік та стан здоров?я підозрюваного дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід - тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п?ять років. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного оскільки перебування останнього на волі не зможе усунути можливість настання вказаних вище ризиків, які є обґрунтованими. Ризики, на сьогодні об?єктивно існують та можуть бути реалізовані підозрюваним у разі його перебування не в місцях попереднього ув`язнення, без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просять його задоволити, з підстав наведених у ньому.

Захисник ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання заперечив, так як вид запобіжного заходу є занадто суворим, оскільки підозрюваний вину визнає, буде самостійно та своєчасно з`являється на вимогу суду, не ухилятиметься та сприятиме слідству. Просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив.

Заслухавши думку учасників провадження щодо клопотання слідчого, проаналізувавши матеріали клопотання, встановлено такі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання слідчого.

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим в 31.03.2022 році Пустомитівським районним судом Львівської області ч.2 ст.18, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі і 1 місяця позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, на шлях вправлення не встав та знову, повторно вчинив умисний злочин проти власності, а саме, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2026, о 03:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який востаннє продовжено до 03.02.2026 Указом Президента України від 20.10.2025 № 794/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, з корисливих мотивів та з метою власного протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на подвір?я будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де з будинку за вищевказаною адресою, таємно викрав одну вудку, один спінінг, дві катушки, сумку кольору "військовий піксель", налобний ліхтарик, велосипед марки «Force», синього кольору, болгарку «Zenit» темно-зеленого кольору, 7 пачок сигарет марки «Прима» червона, після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму орієнтовно 15000,00 грн.

19.01.2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до тяжкого злочину.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 , вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої затриманій.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів останніми, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ним тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, про що підозрюваному відомо; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тримання під вартою не повинно бути продовжене лише через очікуване покарання у виді позбавлення волі (Leteliier v.France (Летельєр проти Франції), §51; LA, v.France (LA. проти Франції), §104; Prencipe v.Monaco (Прансип проти Монако), §79; Tiron v.Romania (Тирон проти Румунії), §§41-42).

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Becciev v.Moldova (Бекчієв проти Молдови), §59).

Ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Jarzynski v.Poland (Яжинський проти Польщі) §43).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Neumeister v.Austria (Коймайетер проти Австрії), §10).

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення підтверджується отриманими у провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 19.01.2026 року, заявами ОСОБА_7 від 19.01.2026 року, протоколами огляду місця події від 19.01.2026 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 19.01.2026 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 19.01.2026 року; довідкою № ; копією вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.03.2022 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 19.01.2026 року; постановою про визнання речовим доказом від 17.01.2026 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення від 19.01.2026 року та іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування у їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної, зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, неодружений, із середньою спеціальною освітою, який не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.03.2022 року за ч.2 ст.18, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі, покарання відбув, судимість непогашена, враховуючи характер та суспільну небезпеку інкримінованого йому кримінально караного діяння, перебуваючи на волі, матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, продовжувати свою злочинну діяльність.

Щодо підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри, яка підтверджена зазначеними у клопотанні доказами, в також наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу. А відтак, слідчий суддя приходить до висновку щодо підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з визначення розміру застави.

На думку слідчого судді, є необхідним визначити підозрюваному заставу, оскільки кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином проти власності, вчиненим в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (66 560,00 грн.), що відповідає п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 182, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , яке надійшло на розгляд слідчого судді 20.01.2026 року, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000042 від 19.01.2026 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, від 20 січня 2026 року до 20 березня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що він має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі. У випадку внесення застави у встановленому цією ухвалою розмірі підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 буде покладено обв`язки:

прибувати у слідче відділення відділу поліції № 3 Львівського РУП № 2 Головного Управління Національної поліції у Львівській області за першою вимогою;

не відлучатись за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20 березня 2026 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1