справа № 631/1106/25
провадження № 1-кп/631/181/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_2 ,

з боку сторони захисту:

підозрюваного ОСОБА_3 ,

а також

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу з єдиним унікальним № 631/1106/25 за клопотанням прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2024 року під № 0009057, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді водія 1 відділення гранатометного взводу (автоматичних гранатометів станкових АГС-17) 8 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України про звільнення від кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2025 року за вхідним № 5926/25-вх. до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшли матеріали клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2024 року під № 0009057, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби, на посаді водія 1 відділення гранатометного взводу (автоматичних гранатометів станкових АГС-17) 8 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення статтей 17, 65, 68 Конституції України, статтей 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень військової присяги, статтей 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 17 Закону України «Про оборону України», діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав, в умовах воєнного стану, без поважних причин та відповідного дозволу командирів, 16 травня 2024 року самовільно залишив тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в районі населеного пункту АДРЕСА_3 та незаконно перебував поза межами території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України й проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 09 вересня 2025 року, тобто до моменту добровільного самостійного з`явлення до правоохоронного органу.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, а саме у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Як зазначив прокурор, в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_3 добровільно звернувся до слідчого із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також було отримано письмову згоду т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_3 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, прокурор вважав за можливе звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, закривши провадження по справі. Також у своєму клопотанні прокурор просив зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України після набрання ухвали суду законної сили поновити ОСОБА_3 на військовій службі, а останнього зобов`язати прибути до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України не пізніше 72 годин для продовження проходження військової служби.

Ухвалою, постановленою 30 вересня 2025 року в межах справи з єдиним унікальним № 631/1106/25 (провадження № 1-кп/631/181/25) Нововодолазьким районним судом Харківської області призначено підготовче провадження у справі за участю сторін та інших учасників судового провадження, передбачених частиною 2 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, тобто прокурора та підозрюваного.

Прокурор Берестинської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови «Про визначення (зміну) групи прокурорів», прийнятої 13 жовтня 2025 року заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , у судовому засіданні повністю підтримав подане клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив його задовольнити й звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, оскільки в даному випадку є дійсними обставини визначені частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, а також просив закрити кримінальне провадження.

Підозрюваний ОСОБА_3 , у судовому засіданні повністю підтримав клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, та просив його задовольнити, зазначивши, що добре розуміє суть пред`явленої йому підозри, йому цілком і повністю зрозуміли підстави звільнення від кримінальної відповідальності у порядку частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, які відносяться до нереабілітуючих, та він наполягає на такому його звільненні у зв`язку із бажанням продовжити проходження військової служби. Також ОСОБА_3 підтвердив, що його намір продовжити військову службу є добровільним й він має реальну можливість виконувати зобов`язання для повернення до продовження проходження військової служби.

Розглянувши клопотання сторони обвинувачення, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені в підготовчому судовому засіданні, у їхні сукупності й оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, не здійснюючи оцінку доказів на підтвердження фактичних обставин вчиненого, суд доходить висновку про можливість задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Імперативними приписами статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Підставою кримінальної відповідальності, у відповідності до частини 1 статті 2 Кримінального кодексу України, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Приписами частини 1 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Так, 07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України від 20 серпня 2024 року № 3902-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким доповнено редакцію статті 401 Кримінального кодексу України, а саме частиною 5, яка передбачає, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 Кримінального кодексу України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

При цьому, статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями частин 1 і 3 статті 3 Кримінального кодексу України обумовлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим кодексом.

При цьому, як унормовано частиною 6 вказаної статті, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Нормою статті 4 Кримінального кодексу України обумовлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання чинності цим кодексом, включаються до нього після набрання ними чинності.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 20 серпня 2024 року № 3902-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» є складовою чинного законодавства, що з огляду на приписи частини 6 статті 3 Кримінального кодексу України слід вважати змінами до закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою задля застосовування положення частини 1 статті 58 Конституції України та статті 5 Кримінального кодексу України, які визначають зворотну дію закону в часі.

Таким чином, дія вищенаведеного Закону України поширюється на підозрюваного ОСОБА_3 .

У статті 44 Кримінального кодексу України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Порядок закриття кримінального провадження передбачений параграфами 1 і 2 глави 24 й главою 27 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, частина 1 статті 283 вказаного нормативно-правового акту передбачає, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Приписами статті 285 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Пункт 1 частини 2 та частина 8 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом шляхом постановлення відповідної ухвали у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, з огляду на приписи частини 1 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим кодексом, зокрема, й щодо волевиявлення з питання звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

У частині 1 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України унормовано, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як визначає пункт 2 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про закриття провадження у справі у випадку встановлення ним підстав, передбачених, зокрема, частиною 2 статті 284 цього Кодексу.

Тобто, при вирішенні питання про закриття провадження, суд під час підготовчого судового засідання повинен переконатись у тому, що дійсно наявні кримінальні та кримінального процесуальні підстави задля цього.

Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим (частина 2 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України є обов`язкова сукупність таких умов, як: - вчинення особою під час дії воєнного стану вперше кримінального правопорушення, передбаченого статтями 407, 408 Кримінального кодексу України; - добровільне звернення із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби; - наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини на продовження проходження такою особою військової служби; - згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України.

Безпосередньо дослідивши у підготовчому судовому засіданні документи, долучені під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженню, на підтвердження обґрунтованості клопотання та його перевірки на відповідність вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, суд переконаний, що у даному випадку окреслені вище умови задля звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, дотримано.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який відповідними Указами Президента України неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VІІІ «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відтак, на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, та на момент висування йому підозри, й на момент складення клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, а також на момент розгляду останнього суддею, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений й продовжений режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Згідно Витягу з наказу т. в. о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по строковій частині) полковника ОСОБА_7 від 19 січня 2023 року № 23, зараховано до списків особового складу військової частини та призначено солдата запасу ОСОБА_3 на посаду стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) (ВОС 100915П).

Відповідно до Витягу з наказу т. в. о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по строковій частині) полковника ОСОБА_8 від 31 жовтня 2023 року № 324, солдата ОСОБА_3 визнано таким, що з 31 жовтня 2023 року приступив до виконання обов`язків за посадою помічника гранатометника 2-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 2-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ВОС 103630П), який призначений на цю посаду наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 30 жовтня 2023 року № 102 о/с.

З військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого 16 січня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , убачається, що ОСОБА_3 19 січня 2023 року призваний до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України № 758/2022 від 07 листопада 2022 року та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Як встановлено у судовому засіданні солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби, на посаді водія 1 відділення гранатометного взводу (автоматичних гранатометів станкових АГС-17) 8 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, 16 травня 2024 року самовільно залишив тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в районі населеного пункту АДРЕСА_3 та перебував за межами військової частини, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2024 року внесені відповідні відомості та дії останнього кваліфіковані за частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009057 від 22 жовтня 2024 року.

ОСОБА_3 добровільно звернувся до старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідування ОСОБА_9 з письмовим клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби в Збройних Силах України. У вказаному клопотанні ОСОБА_3 зобов`язався виконувати бойові (службові) завдання в районах ведення бойових дій, зазначивши, що скарг на здоров`я, які б заважали виконувати бойові (службові) завдання в районах ведення бойових дій, на даний час не має.

08 вересня 2025 року за № 25/17/102-6382-2025 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковник ОСОБА_10 надав письмову згоду на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, інформація про вказане кримінальне правопорушення внесена Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2024 року за № 0009057, на вакантній посаді гранатометника 3-го відділення 3-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення.

З Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей», сформованого станом на 12 вересня 2025 року Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (ФОВМ-004641441), встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407 та 408 Кримінального кодексу України не притягувався, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні.

У судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_3 добровільно, тобто без застосування стороннього впливу, звернувся до слідчого із клопотанням про намір продовжити проходження військової служби. До то ж судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_3 зрозумів суть повідомленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, а також підстави та умови звільнення від кримінальної відповідальності й правові наслідки закриття кримінального провадження відповідно до положень частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України, зокрема, що це є звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, й що він має можливість відмовитись від заявленого клопотання та вимагати подальшого розгляду цього кримінального провадження в суді з його вирішенням по суті.

Отже, враховуючи наявність констатованих підстав та умов для звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, а саме те, що останній раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 Кримінального кодексу України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити проходження військової служби у військовій частині, що підтверджується його письмовою згодою, беручи до уваги наявність письмової згоди командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на продовження проходження підозрюваним військової служби, суд переконаний про наявність усіх передбачених законом обставин для звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, на підставі частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, яка обумовлює, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також в даному випадку підлягають застосуванню положення частини 3 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, якими визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Аналогічні за змістом приписи містяться й у частині 2 статті 24 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Як вже зазначалось, у пункті 2 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5 8, 10 частини 1 або частини 2 статті 284 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене у сукупності, клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України відповідно до частини 5 статті 401 Кримінального кодексу України та закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2024 року під № 0009057.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались. Цивільний позов не заявлявся.

Окремо суд вважає за необхідне зауважити, що закриття кримінального провадження з підстав, передбачених частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, що роз`яснено підозрюваному, і останній погодився на закриття кримінального провадження з цих підстав, а отже і відсутні підстави для роз`яснення підозрюваному положень Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 58 Конституції України, статтями 2 5, 44, частиною 5 статті 401, частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, статтями 1, 2, 7, 9, 31, 36, 37, частиною 2 статті 110, статтями 134 138, пунктом 1 частини 2 статті 284, статтями 285, 286, 288, частинами 1 і 2 статті 314, статтею, 350, частиною 2 статті 369 370, частиною 3 статті 371, статтями 372, 392, 532, 533 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2024 року під № 0009057 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, в порядку, визначеному частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2024 року під № 0009057 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, після набрання цією ухвалою законної сили, невідкладно прийняти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій ОСОБА_3 проходитиме військову службу.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомити Нововодолазький районний суд Харківської області та Харківську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону про поновлення ОСОБА_3 на військовій службі у військовій частині.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити та/або направити підозрюваному, прокурору, а також командиру військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом семі днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання нею законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1