У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11737/25

№ 1-кп/183/2536/25

29 січня 2026 року колегія суддів Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості по якому внесені 15.06.2025 року до ЄРДР за № 0000950, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И ЛА :

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що громадянин України неповнолітній ОСОБА_5 , після початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України та введення в Україні воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.05.2025, використовуючи власний мобільний телефон марки Nubia NEO 2 5G, модель Z2352N, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та власний обліковий запис у месенджері Telegram з найменуванням « ОСОБА_9 », що авторизований із використанням SIM-карти оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_3 , діючи умисно на шкоду обороноздатності та державній безпеці України, на виконання злочинного завдання представника іноземної організації - куратора спецслужб РФ, який використовував акаунт з конспіративним найменуванням «treugolniklnr», отримав завдання щодо здійснення збору відомостей, що становлять суспільну небезпеку в умовах воєнного стану, а саме фотофіксацію службової документації, військової техніки, пально-мастильних матеріалів, розташування підрозділів Збройних Сил України.

ОСОБА_5 , усвідомлював, що такі дії сприяють державі-агресору в плануванні та здійсненні бойових операцій, нанесенні вогневого ураження, вербуванні агентури та вчиненні інших дестабілізуючих заходів на території України.

Так, ОСОБА_5 , у період часу з 16 год. 34 хв. до 16 год. 48 хв. 24.05.2025, перебуваючи в районі тимчасового розміщення пункту охорони військової частини НОМЕР_4 Збройних Сил України, що дислокувалася поблизу АДРЕСА_1 , незаконно отримав доступ до службової документації з обмеженим доступом, а саме - Книги перевірки несення служби добовим нарядом ротою охорони військової частини НОМЕР_4 , які містять детальну інформацію про порядок несення служби, персональний склад, персональні дані осіб, відповідальних за охорону військового об`єкта. Вказана книга належить до категорії оперативно-службової документації з обмеженим доступом, захист якої передбачений внутрішніми наказами, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, а також вимогами з дотримання режиму охорони військових частин у місцях їх дислокації.

Продовжуючи виконання свого злочинного умислу, діючи умисно на шкоду обороноздатності та державній безпеці України, у зазначений період часу,

ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон марки Nubia NEO 2 5G, модель Z2352N, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , здійснив фотознімки вказаної книги, а також паливних ємкостей, розташованих в охоронюваній будівлі, з метою подальшого передання їх представнику спеціальних служб РФ.

Після цього, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не раніше 24.05.2025, ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон марки Nubia NEO 2 5G, модель Z2352N, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із SIM-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_3 , із власного облікового запису « ОСОБА_9 », в багатоплатформовому месенджері Telegram, передав вищевказані фотознімки невстановленій в ході досудового розслідування особі, представнику спецслужб РФ, який використовує обліковий запис «treugolniklnr», через зашифрований месенджер Telegram.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи виконання завдання представника спецслужб РФ, діючи умисно, на шкоду обороноздатності та державній безпеці України, не відмовляючись від свого злочинного умислу на надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, у період часу з 12 год. 54 хв. до 13 год. 26 хв. 25.05.2025, у період часу з 17 год. 20 хв. до 17 год. 23 хв. 28.05.2025, у період часу з 15 год. 25 хв. до 17 год. 16 хв. 30.05.2025, у період часу з 15 год. 39 хв. до 16 год. 57 хв. 05.06.2025, у період часу з 16 год. 04 хв. до 16 год. 05 хв. 07.06.2025, перебуваючи на охоронюваній території ділянки, яка використовувалась як технічний майданчик тимчасового розміщення техніки військової частини НОМЕР_4 Збройних Сил України, поблизу АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки Nubia NEO 2 5G, модель Z2352N, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , здійснив фотофіксацію військової та спеціальної техніки, зокрема спеціального автотранспорту та паливозаправників, які залучались до виконання бойових (спеціальних) завдань та іншої техніки, що використовувалася Збройними Силами України, фотофіксацію причепів-цистерн з паливом, призначених для заправки військового транспорту та бронетехніки. На вказаних фотознімках зафіксовано кількість паливних ємкостей, типи заправників, а також їх розташування відносно охоронюваних об`єктів та будівель, з метою подальшого їх направлення невстановленій в ході досудового розслідування особі, представнику спеціальних служб РФ, користувачу облікового запису «treugolniklnr» месенджеру Telegram.

В подальшому, ОСОБА_5 , маючи умисел на надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, будучи проросійськи налаштованою особою, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не раніше 28.05.2025 використовуючи власний мобільний телефон марки Nubia NEO 2 5G, модель Z2352N, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із SIM-картою мобільного оператора з номером НОМЕР_3 , із власного облікового запису « ОСОБА_9 », в багатоплатформовому месенджері Telegram, передав вищевказані фотознімки невстановленій в ході досудового розслідування особі, представнику спецслужб РФ, який використовує обліковий запис «treugolniklnr», через зашифрований месенджер Telegram.

Вказані фотознімки містять візуальні орієнтири, які дозволяють провести геолокацію об`єкта навіть за умов прихованого використання.

Надана підозрюваним інформація, що стосується місць зберігання

пально-мастильних матеріалів, становить високу цінність для держави-агресора, оскільки знищення таких ресурсів дезорганізовує тилове забезпечення, унеможливлює виконання бойових завдань, та призводить до реального ризику загибелі особового складу, тобто до шкоди державній цілісності та обороноздатності України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи проросійськи налаштованою особою, діючи умисно, у період дії в Україні воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх протиправність, а також те, що вони шкодять суверенітету, територіальній цілісності, обороноздатності та державній безпеці України, розуміючи наслідки та бажаючи їх настання, маючи наміри надати допомогу представникам спецслужб Російської Федерації у підривній діяльності проти України, у період з 24.05.2025 до моменту його затримання 15.06.2025 здійснив збір, обробку, фотофіксацію та передачу відомостей, що становлять цінність для воєнної безпеки України, представникам державі агресора, які діяли у складі агентурної мережі та здійснювали підривну діяльність проти України.

Зокрема, ОСОБА_5 виконував завдання представника спецслужб РФ, отримані через зашифрований обліковий запис «treugolniklnr» у месенджері Telegram, щодо збору інформації про діяльність Збройних Сил України, порядок охорони військових об`єктів, техніку, озброєння, пально-мастильні матеріали, логістику та інші дані з метою їх подальшого використання державою-агресором для планування бойових дій, коригування вогневого ураження, ураження об`єктів критичної інфраструктури та дестабілізації ситуації в Україні.

Умисні дії громадянина України неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфікуються за ч. 2 ст. 111 КК України, тобто державна зрада, діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній чи інформаційній безпеці України: в умовах воєнного стану надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

16.06.2025 громадянину України неповнолітньому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

17.06.2025 слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.08.2025.

12.08.2025 слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра підозрюваному ОСОБА_5 продовжено обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 10.10.2025.

07.10.2025 слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра підозрюваному ОСОБА_5 продовжено обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 05.12.2025.

04.12.2025 року ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області було продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання пі вартою до 29.01.2026 року включно.

Ухвалене судове рішення про продовження запобіжного заходу ґрунтувалось на тому, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або приховати будь-яку з речей, що має доказове значення; незаконно впливати на свідків правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

На теперішній час ОСОБА_5 перебуває під вартою і є необхідність у продовженні йому строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які були підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження не відпали, їх обсяг не зменшився, вони продовжують існувати, судове провадження перебуває на початковій стадії розгляду і не може бути закінчено до спливу строку його дії.

Необхідність продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю на теперішній час ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також тим, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років або довічне позбавлення волі, діяв у співпраці з представниками держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, усвідомлюючи тяжкість, реальність та невідворотність покарання у разі визнання його винним за вчинення кримінального правопорушення, після застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою,

ОСОБА_5 може змінити місце фактичного мешкання, виїхати за межі території України, виїхати на тимчасово окуповану територію України, а отже переховуватися від суду.

Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Існує ризик впливу на свідків (шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування) на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань, та дослідження їх судом.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України).

Отримавши доступ до матеріалів провадження, перебуваючи на волі існує ризик, що ОСОБА_5 може розголосити відомості досудового розслідування, в тому числі особам з якими співпрацював, або іншим чином перешкодити проведенню судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Наявність такого ризику, обґрунтовується фактом того, що обвинувачений ОСОБА_5 будучи проросійськи налаштованою особою може продовжувати вчиняти протиправну діяльність, яка спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності та обороноздатності України, продовжити контакт з представниками спецслужб Російської Федерації, з метою надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 або з альтернативою - з правом внесення застави, не є доцільним та можливим, оскільки обставини злочину, у вчиненні якого останній об`єктивно обвинувачується, свідчать про нехтування ним встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином він, у разі обрання інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, віднесеться до вимог та обмежень запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, та зможе перешкоджати виконанню процесуальних рішень, не виконувати покладених на нього обов`язків, переховувати від суду, продовжити злочину діяльність, здійснити незаконний вплив на свідків.

Оцінюючи в сукупності викладене, вважаю, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку

ОСОБА_5 та йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, зокрема особу правопорушника, яка вчинила злочин у період воєнного стану, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. На підставі вищевикладеного прокурор просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Захисник просив змінити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого та обвинувачений, кожен окремо, в судовому засіданні підтримали думку захисника та просили відмовити в задоволені клопотання прокурора.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу

ОСОБА_5 суд враховує, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до клопотання прокурора, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що неповнолітній ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років або довічне позбавлення волі, діяв у співпраці з представниками держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, усвідомлюючи тяжкість, реальність та невідворотність покарання у разі визнання його винним за вчинення кримінального правопорушення, після застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою,

ОСОБА_5 може змінити місце фактичного мешкання, виїхати за межі території України, виїхати на тимчасово окуповану територію України, а отже переховуватися від суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що існує ризик впливу на свідків (шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування) на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань, та дослідження їх судом.

Крім того, суд вважає наявність ризиків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтвердженим, оскільки отримавши доступ до матеріалів провадження, перебуваючи на волі існує ризик, що ОСОБА_5 може розголосити відомості досудового розслідування, в тому числі особам з якими співпрацював, або іншим чином перешкодити проведенню судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 будучи проросійськи налаштованою особою може продовжувати вчиняти протиправну діяльність, яка спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності та обороноздатності України, продовжити контакт з представниками спецслужб Російської Федерації, з метою надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії особливо тяжких, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним застосувати обвинуваченому найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Що стосується клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Аналізуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178 КПК України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26 березня 2026 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката

ОСОБА_7 про зміну раніше обраного запобіжного заходу на домашній арешт -

відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3