Справа № 173/749/25
Номер провадження1-кп/173/47/2026
В И Р О К

іменем України

22 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000107 від 06.03.2025 року та у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000077 від 12.02.2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, кулеметника 2 кулеметного взводу штурмової спеціалізованої роти «ШКВАЛ» військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-20.12.2007 вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі н строк 3 роки з іспитовим строком на 1 рік;

-24.06.2008 вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання приєднано не відбуту частину покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2007 у виді позбавлення волі на строк 3 місяці та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

-30.08.2023 вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 246, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений 07.06.2024 умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . Не відбутий строк 3 роки 10 місяців 12 днів;

-21.01.2025 вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб - до 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року введений воєнний стан який в передбаченому законом порядку продовжено на теперішній час.

Так, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 160 від 07.06.2024 ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду кулеметника 2 кулеметного взводу штурмової спеціальної роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 .

Військовослужбовець Збройних сил України солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

ОСОБА_5 , близько 22:00 години 03.03.2025, точного часу не встановлено, перебуваючи в прибудові коридору будинку ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , помітив бензопилу марки «Stihl MS» 180/С помаранчевого кольору, що належить останньому, та в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у період часу близько 22 00 години 03.03.2025, точного часу не встановлено, перебуваючи в прибудові коридору будинку ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю контролю зі сторони власника, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , взяв з приміщення прибудови коридору бензопилу марки «Stihl MS» 180/С помаранчевого кольору вартістю 8073,97 грн.

З викраденим майном ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 8073,97 гривень.

Також, 05.03.2025 близько 16:00 години, точний час не встановлено, у ОСОБА_5 , який знаходився в гаражному приміщенні на території домоволодіння ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 , побачивши у ОСОБА_7 мобільний телефон та електроінструмент, виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 05.03.2025 близько 17:00 години, точний час не встановлено, знаходячись в гаражному приміщенні на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю контролю зі сторони власника, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 , викрав телефон марки SAMSUNG J6+ 3/32 GB зеленого кольору, вартістю 2100 гривень, всередині якого була сім картка абонента ТОВ «ЛайфСелл» вартістю 50 гривень із прозорим чохлом вартістю 100 гривень, під яким знаходилися грошові кошти у сумі 1900 гривень та кутову-шліфувальну машинку марки «Зенит ЗУІІІ - 125/1000» зеленого кольору вартістю 1094,40 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши, реальну можливість розпоряджатись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5244,40 гривень.

Окрім цього, близько 23:50 години 09.03.2025, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу гаражного приміщення належного ОСОБА_8 , по АДРЕСА_1 , під час спільного розлиття алкогольних напоїв з останнім помітив пневматичну гвинтівку Hatsan 125, яка належить ОСОБА_8 , та в цей час ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 близько 23 год. 50 хв. 09.03.2025, більш точну дату та час не встановлено, знаходячись поблизу гаражного приміщення належного ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю контролю зі сторони власника, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє таємне викрадення чужого майна, зайшов через незачинені двері гаражного приміщення всередину, та викрав пневматичну гвинтівку калібру 4.5 mm марки «Ноtsan 125 sniper» з прицілом до неї «ВSA» чорного кольору, вартістю 11170 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 11170 гривень.

Також, 10.03.2025 близько 20:00 години, точний час не встановлено, у ОСОБА_5 , який знаходився в літній кухні на території домоволодіння ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_4 , побачивши електрокосу марки «Клевер YT6915C» зеленого кольору та принтер марки «Вгоther HL -2240R» чорного кольору, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 10.03.2025 близько 20:00 години, точний час не встановлено, знаходячись в літній кухні на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , скориставшись відсутністю контролю зі сторони власника, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи при цьому, що своїми діями він вчиняє таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_9 , викрав електрокосу марки «Клевер YT6915C» зеленого кольору вартістю 1783 гривень та принтер марки «Вгоther HL-2240R» чорного кольору вартістю 1650 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_5 покинув місці вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись ним на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3433 гривень.

Крім того, солдат ОСОБА_5 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її в посаді кулеметника 2 кулеметного взводу штурмової спеціалізованої роти («ШКВАЛ») військової частини НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, під час застосованого стосовно нього умовно-дострокового звільнення, не відбутий строк покарання за яким становить 3 роки 10 місяців 12 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та достовірно знаючи, що на всій території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та діє по теперішній час, свідомо порушуючи умови дострокового звільнення, маючи прямий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, 07 січня 2025 року, близько 17:00 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_5 , що належить на праві приватної власності раніше незнайомої йому потерпілій ОСОБА_10 , впевнившись, що в будинку ніхто не проживає та за його діями ніхто не спостерігає, цілком усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, заздалегідь знаючи, що огорожа території домоволодіння не перешкоджає проникненню туди сторонніх осіб через пошкодження та відсутність замикаючих пристроїв, шляхом вільного доступу, зайшов на територію вищевказаного домоволодіння де, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю будь-яких осіб в будинку та на території домоволодіння, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, цілком розуміючи незаконність свого входження (потрапляння) в житло та перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в нього права на перебування там, де знаходиться майно, яким він бажає незаконно заволодіти, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, використовуючи наявний у нього заздалегідь підшуканий металевий прут для безперешкодного проникнення до будинку, витягнув прибоєць, на який кріпився навісний замок вхідних дверей, відчинивши які потрапив всередину житла, що належить потерпілій ОСОБА_10 , звідки викрав належні їй електричну пилу марки «Макita» UC4020A вартістю 2053,10 гривень, електричний тример марки «Startex» TRM-250 вартістю 899,25 гривень та бензопилу марки «GOODLUCK» GL4500M вартістю 2111,85 гривень, які визначив предметами свого злочинного посягання, після чого, тримаючи викрадене майно безпосередньо при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 5064,20 гривень

Також ОСОБА_5 , 23 березня 2025 року, близько 20:00 годин, знаходячись біля однієї з господарчих будівель (сараю) домоволодіння АДРЕСА_6 , що належить на праві приватної власності раніше незнайомому йому потерпілому ОСОБА_11 , впевнившись, що в будинку ніхто не проживає та за його діями ніхто не спостерігає, цілком усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, був обізнаним про відсутність огорожі навколо території домоволодіння, що не перешкоджає проникненню на територію сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зайшов на територію вищевказаного домоволодіння де, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю будь-яких осіб в будинку та на території домоволодіння, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, цілком розуміючи незаконність свого входження (потрапляння) в інше приміщення (сарай) та перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в нього права на перебування там, де знаходиться майно, яким він бажає незаконно заволодіти, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, використовуючи заздалегідь підготовлені для вчинення злочину та наявні у нього викрутку та плоскогубці, пошкодив навісний замок на вхідних дверях сараю, відчинивши які потрапив всередину вказаного господарчого приміщення, що належить потерпілому ОСОБА_11 , звідки викрав належний йому спортивний велосипед марки «Formula Motion 29», темно сірого кольору, визначив його предметом свого злочинного посягання, після чого, тримаючи викрадене майно безпосередньо при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 8981,34 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно обставини оголошені прокурором в обвинувальному акті відповідають дійсності. Додав, що зайшов до ОСОБА_12 , коли він відволікся, забрав телефон та шліфувальну машинку. Згодом телефон продав, кошти витратив. Також у ОСОБА_13 відкрив гараж, взяв гвинтівку і продав її невідомій особі, а у ОСОБА_14 викрав бензопилу, у Прищепи відкрив гараж, побачив велосипед, вкрав його та продав. Кошти від продажу викрадених речей витрачав на власні потреби, їжу, випивку та цигарки. На той час перебував на лікуванні, а не у військовій частині. Додав, що вибачився перед потерпілими, вони сказали, що їм від нього нічого не потрібно.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке буде призначене цим вироком, не відбутої частини покарання призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2025 призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

При цьому прокурор просив урахувати таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття та обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Направили на адресу суду заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі.

Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочинів, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло та в інше приміщення.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом визнається рецидив злочинів.

Згідно з роз`ясненнями п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

За таких обставин, судом враховано, що обвинувачений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем проходження служби у ВЧ НОМЕР_1 характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий, останній раз 21.01.2025 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, знову вчинив умисний тяжкий злочин за ч. 4 ст. 185 КК України, а отже, на думку суду, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише із застосуванням покарання, пов`язаного лише з ізоляцією від суспільства - у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

За приписами ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, враховуючи, що обвинувачений раніше судимий 21.01.2025 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, проте вчинив новий злочин після постановлення зазначеного вироку, але до повного відбуття покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, а тому суд остаточне покарання призначає за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вищевказаним вироком.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», не лише покарати за вчинення кримінального правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, а також запобігти вчиненню нею так і іншими особами злочинів.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України. При цьому, покарання у виді позбавлення волі хоча і є винятковим, але застосовується щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню судовим експертом ОСОБА_15 проведено судові товарознавчі експертизи № 481/25 від 14.02.2025, № 672/25 від 07.03.2025, 718/25 від 12.03.2025, 707/25 від 12.03.2025, 773/25 від 15.03.2025, 961/25 від 27.03.2025.

Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Аналізуючи вказану норму права, доходжу висновку, що з обвинуваченого суд має право стягнути процесуальні витрати, в тому числі ті, що пов`язані із залученням експерта, лише у випадку ухвалення стосовно особи обвинувального вироку. При цьому слід зауважити, що такі витрати, відповідно ст. 124 КПК України, стягуються на корись потерпілої особи та/або на користь держави.

Як вбачається з матеріалів справи, експерт ОСОБА_15 є атестованим судовим експертом, який включений до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Разом з цим з інформації яка міститься в картці атестованого судового експерта вбачається, що ОСОБА_16 не є фахівцем державної спеціалізованої установи.

За таких обставин стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_15 вартості експертиз які проведені не працівником державної спеціалізованої установи, не передбачено чинним законодавством.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 349, 363-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, не відбутої частини покарання призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2025 призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяць.

Початок відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту оголошення цього вироку, а саме з 22.01.2026 р.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:

-бензопилу марки «Stihl MS» 180/С помаранчевого кольору передану під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

-телефон марки SAMSUNG J6+ 3/32 GB зеленого кольору, з сім карткою абонента ТОВ «ЛайфСелл» із прозорим чохлом та кутову-шліфувальну машинку марки «Зенит ЗУІІІ - 125/1000» зеленого кольору передані під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому за належністю;

-пневматичну гвинтівку калібру 4.5 mm марки «Ноtsan 125 sniper» з прицілом до неї «ВSA» чорного кольору передану під розписку потерпілому ОСОБА_8 залишити останньому за належністю;

-електрокосу марки «Клевер YT6915C» зеленого кольору та принтер марки «Вгоther HL -2240R» чорного кольору передані під розписку потерпілому ОСОБА_9 залишити останньому за належністю;

-електричну пилу марки «Макita» UC4020A передану під розписку потерпілій ОСОБА_10 залишити останній за належністю;

-спортивний велосипед марки «Formula Motion 29», темно сірого кольору переданий під розписку потерпілому ОСОБА_11 залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1