Справа № 305/3075/25
Номер провадження 1-кс/305/364/25
УХВАЛА

15.09.2025. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів клопотання Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України в особі філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України" про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ :

На розгляд слідчого судді Рахівського районного суду ОСОБА_1 надійшло клопотання Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України в особі філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України" про скасування арешту майна, подане у межах кримінального провадження № 0000367 від 26.08.2025, в якому представник ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 29.08.2025, на тимчасово вилучене майно, а саме на вантажний автомобіль марки КРАЗ 6510 з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить на праві власності ДП «Ліси України».

У клопотанні зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вантажний автомобіль марки КРАЗ 6510 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України». Відповідно до наказу «Про внесення змін до доповнень до наказу № 381/39.3.2 від 04.03.2025 «Про закріплення вантажних автомобілів та спецтехніки» вантажний автомобіль марки КРАЗ 6510 реєстраційний номер НОМЕР_1 закріплений за водієм автотранспортних засобів із вивезення деревини з лісу (понад 12 т) Рахівської транспортної дільниці Рахівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» ОСОБА_4 . Ухвала слідчого судді не містить жодних даних щодо процесуального статусу підприємства як власника транспортного засобу та документів на такий, що своєю чергою порушує вимоги розумності та співрозмірності обмеження конституційних прав завданням кримінального провадження. Всупереч вимогам ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею не враховано, зокрема, наслідки такого арешту майна. Відповідно до п. 4. ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Накладення арешту на вантажний автомобіль марки КРАЗ 6510 з номерним знаком НОМЕР_1 надмірно обтяжує здійснення господарської діяльності підприємством, зумовлює несвоєчасне виконання укладених господарських договорів з покупцями лісопродукції, обмежує безоплатну передачу лісопродукції в умовах воєнного стану для забезпечення потреб військ. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Повідомляє, що вони розуміють важливість завдань кримінального провадження, тому готові сприяти здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000367 від 26.08.2025 та надавати вищевказаний транспортний засіб для огляду і проведення відповідних слідчих дій на першу вимогу слідчого СВ Рахівського РВП ОСОБА_5 . Відповідно до вимог статей 391 та 396 ЦК України власник майна має право на захист своїх прав володіння й користування. Частиною 2 статті 328 ЦК України встановлено презумпцію правомірності набуття права власності, а ч. 3 ст. 397 цього Кодексу презумпцію правомірності володіння майном його фактичного володільця. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи володіти, користуватись і розпоряджатись своєю річчю на власний розсуд незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України, з якою кореспондується ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтями 7, 16 КПК України регламентовано, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Наказом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 16.01.2025 №179 затверджено положення про філію «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» (далі Положення). Відповідно до п.2.1, 7.6 Положення, філія «Карпатський лісовий офіс» створена, серед іншого, з метою одержання прибутку від комерційної діяльності, а серед джерел формування майна філії є грошові кошти, отримані Філією в результаті здійснення її діяльності. З огляду на викладене, представник просить повністю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 29.08.2025 у справі № 305/3075/25, а саме на вантажний автомобіль марки КРАЗ 6510 з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить на праві власності ДП «Ліси України».

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які відповідно до закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 1 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Слідчий суддя встановив, що у провадженні слідчого відділення Рахівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 26.08.2025 за № 0000367, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, зокрема 26.08.2025 близько 16:20 години, в ході проведення поточного ремонту лісової дороги державним підприємством Рахівське над лісництво філія Карпатського лісового офісу, на підставі виготовленого кошторису, в урочищі Малий Медвежий за координатами (48.3166450, 24.2348987), квартал 7 виділ 62, Чорнотисянського лісництва, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешк. АДРЕСА_1 , який офіційно працює на даній посаді, керуючи автомобілем марки КРАЗ з д.н.з. НОМЕР_1 (який перебуває на балансі підприємства та за яким закріплений водій ОСОБА_4 ) висипав ґрунтову суміш на автодорогу, та почав на першій передачі з піднятим кузовом від?їжджати вперед, коли в цей момент до вантажного автомобіля підбіг начальник автотранспортного цеху Рахівського над лісництва філії Карпатського лісового офісу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв з боку з правої сторони від автомобіля з метою забрати з рами автомобіля каністру з гідравлічною рідиною, підбігши до автомобіля який рухався вперед впав під автомобіль між передньою та середньою віссю автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_7 автомобіль переїхав середньою віссю. Внаслідок даної події громадянин ОСОБА_7 отримав травми несумісні з життям та помер при транспортуванні до Рахівської РЛ".

В межах розслідування зазначеного кримінального провадження 29.08.2025 слідчим суддею Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 було задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.08.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000367 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки КРАЗ 6510 з номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ДП «Ліси України», та на момент події перебував у користуванні Рахівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження ним будь-яким чином до прийняття остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення процесуальних дій, забезпечить збереження речових доказів та зможе запобігти ризикам його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, провести судові експертизи.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, ухвала про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які були присутні при розгляді питання про арешт майна, або із клопотанням про скасування арешту майна мають право звернутися ці ж учасники кримінального провадження, якщо вони не були присутні при розгляді питання про арешт майна.

Власник майна ДП «Ліси України» під час розгляду клопотання про арешт майна не був присутній.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно представник посилається на ту обставину, що накладення арешту на вантажний автомобіль марки КРАЗ 6510 з номерним знаком НОМЕР_1 надмірно обтяжує здійснення господарської діяльності підприємством, зумовлює несвоєчасне виконання укладених господарських договорів з покупцями лісопродукції, обмежує безоплатну передачу лісопродукції в умовах воєнного стану для забезпечення потреби війська. Водночас, розуміючи важливість завдань кримінального провадження, вони готові сприяти здійсненню досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000367 від 26.08.2025 та надавати вищевказаний транспортний засіб для огляду і проведення відповідних слідчих дій на першу вимогу слідчого СВ Рахівського РВП ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з Додатком №1 до наказу філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України" від 30.06.2025 року №668/39.3.2 по Рахівському надлісництву закріплено всього 22 транспортних засоби та спецтехніка, й серед них КРАЗ 6510, з д.н.з НОМЕР_1 , рік випуску 2007, був закріплений за водієм із вивезення деревини з лісу (понад 12 т) ОСОБА_4 , який наразі є підозрюваний у кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на цей автомобіль.

ДП "Ліси України" є юридичною особою, а отже не може мати статус підозрюваної особи у кримінальному провадженні, водночас воно є власником майна, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що стало підставою для накладення арешту на автомобіль.

При цьому слідчий при розгляді клопотання прокурора наклав арешт на цей транспортний засіб, оскільки вважав, що арешт забезпечить проведення експертиз у кримінальному провадженні, для встановлення істини у справі та притягнення винуватих осіб до кримінальної відповідальності.

Стаття 2 КПК України визначає завданнями кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі статтею 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З часу накладення арешту пройшов досить значний проміжок часу. На вимогу суду надати для розгляду клопотання матеріали кримінального провадження, з яких можна б було зробити висновок, що орган досудового розслідування дійсно призначив проведення експертиз з автомобілем, на який накладено арешт, чи то проводить інші слідчі дії з цим транспортним засобом, суду таких надано не було.

При цьому накладення арешту на автомобіль перешкоджає здійсненню господарської діяльності ДСГП "Ліси України", адже саме транспортні засоби забезпечують виконання господарських договорів, також накладений арешт обмежує безплатну передачу лісопродукції в умовах воєнного стану для забезпечення військових потреб, що впливає на обороноздатність держави в умовах військової агресії російської федерації проти України.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.06.2005 р. у справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 р. у справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Ба більше, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово звернув увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, водночас сторона обвинувачення у випадку незгоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні було проведено огляд на місці події, у тому числі оглянуто транспортний засіб, на який накладено арешт, слідчий не надав жодних даних про те, що наразі призначено експертизи стосовно автомобіля марки КРАЗ 6510 з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить на праві власності ДП "Ліси України", перебування цього транспортного засобу на штрафмайданчику може призвести до негативних наслідків для ДП "Ліси України", яке є суб`єктом господарської діяльності, й через арешт не може використовувати транспортний засіб для виконання господарських договорів та забезпечення лісопродукцією військових потреб, при цьому власник для забезпечення завдань кримінального провадження зобов`язується надавати цей транспорт у разі необхідності проведення додаткового огляду тощо, у зв`язку з чим слід скасувати арешт майна в частині заборони користування автомобілем марки КРАЗ 6510 з номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ДП «Ліси України», та на момент події перебував у користуванні Рахівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України».

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 26, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ДСГП "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" ДП "Ліси України" задовольнити частково.

Скасувати у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.08.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000367, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 29.08.2025 арешт в частині заборони користування автомобілем марки КРАЗ 6510 з номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ДП «Ліси України», та на момент події перебував у користуванні Рахівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Виконання ухвали з повернення вказаного вище транспортного засобу покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1