Справа № 206/6800/25
Провадження № 1-кс/206/1339/25
УХВАЛА

01 грудня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС спеціальної поліції СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні в.о. керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001757 від 29 липня 2014 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2014 року (точний час та дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим), на території Луганської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було створене не передбачене законами України воєнізоване та збройне формування, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

В квітні 2014 року в структурний підрозділ збройного формування не передбаченого законами України, діючого на території міста Лисичанська Луганської області, створеного ОСОБА_6 , на добровільній основі увійшов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав умисел приймати активну участь в діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що діяльність зазначеного збройного формування спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, депортацію населення з регіону знаходження даного збройного формування, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став приймати активну участь в збройному формуванні, а саме виконував вказівки осіб, які були рангом вище нього.

3 квітня 2014 року до липня 2014 року ОСОБА_5 , діючи в складі збройного формування, керуючись прямим умислом, приймав участь у бойових діях проти сил антитерористичної операції на території міста Лисичанська Луганської області, маючи при собі автоматичну зброю.

За вказаним фактом 29.07.2014 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001757 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

На підставі зібраних доказів, 26.08.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке, вручене у порядку, визначеному ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Постановою слідчого від 28.08.2014 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показами свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що у нього є знайомий ОСОБА_5 який з квітня 2014 року вступив у склад незаконного збройного формування, був одягнений в камуфльований одяг, при собі мав вогнепальну зброю, приймав участь у бойових діях проти сил АТО;

- показами свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що по сусідству з нею за адресою АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_5 та їй відомо, що він був членом так званого народного ополчення м. Лисичанська, вона бачила його у камуфляжній форі зі зброєю. Під час звільнення м. Лисичанська ОСОБА_5 втік. Де він зараз їй невідомо;

- показами свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що по сусідству з ним за адресою АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_5 йому відомо, що ОСОБА_5 був членом так званого народного ополчення м. Лисичанська. Він бачив його у камуфляжній формі зі зброєю. Під час звільнення м. Лисичанська ОСОБА_5 втік. Де зараз знаходиться йому невідомо.

Крім того, 29.08.2014 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заведена оперативно-розшукова справа № 2330/14 з метою встановлення місцезнаходження останнього.

У подальшому, 09.07.2020 слідчим суддею Лисичанського міського суду надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу до Лисичанського міського суду, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчився 09.01.2021 року.

Органом досудового розслідування та оперативним підрозділом ГУНП в Луганській області систематично здійснюються заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 з метою завершення досудового розслідування та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, на теперішній час місцезнаходження останнього не встановлено.

Додатково проведена перевірка наявності інформації стосовно підозрюваного, яка знаходиться у розпорядженні органів державної влади, державних реєстрах та базах інформації.

Так, відомості про ОСОБА_5 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Крім того, відповідно до листа УКР ГУНП в Луганській області від 18.01.2025 за № 1194/111/14-2025, здійснена перевірка ОСОБА_5 за обліками військовополонених і звільнених з полону, за обліками ДРАЦС, за обліками інформаційно-пошуковими системами Національної поліції України «Розшук», «Впізнання», «Внутрішньо-переміщена особа», внаслідок чого відомостей про місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено.

Крім того, станом на 18.01.2025 не виявлено інформації стосовно ОСОБА_5 у мережі Інтернет.

Додатково проведена перевірка факту перетину підозрюваним державного кордону України, за результатами чого встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з відомостями інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон у період з 08.11.2017 року по 15.07.2025, державний кордон України не перетинав.

З урахуванням викладеного, виникла необхідність у вирішенні питання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.

При цьому враховується вагомість наявних доказів причетності ОСОБА_5 до діяльності незаконного збройного формування, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, до вчинення якого він може бути причетний, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні такого кримінального правопорушення, його вік та стан здоров`я, наявність та міцність його соціальних зв`язків за місцем останнього місця проживання та інші докази.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки, який відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Крім того, підозрюваний з 28.08.2014 перебуває у розшуку, а вжитими заходами спрямованими на встановлення місцезнаходження останнього, зазначені відомості не отримані, інформація про його виїзд з тимчасово окупованої території на підконтрольну органам державної влади територію України не виявлена.

Також підозрюваний не може не усвідомлювати протиправний характер своїх дій, незаконність утворення та функціонування незаконного збройного формування, наслідки, що можуть для нього настати внаслідок його участі у незаконному збройному формуванні у разі його затримання та притягнення до кримінальної відповідальності.

На підтвердження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить наявність у нього необмеженого доступу до документів, речей та інших доказів, що доводять його участь у діяльності незаконного збройного формування, підпорядкуванні іншим особам, виконанні вказівок, тощо, а також до предметів, що мають ознаки знарядь вчинення кримінального правопорушення (зброя, засоби зв`язку, знаки відмінностей, форма, військове та інше спорядження, тощо).

Перебування підозрюваного поряд з вказаними документами та об`єктами з одночасною відсутністю доступу до них органу досудового розслідування, свідчить про наявність у підозрюваного можливості знищити чи сховати вказані докази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають його злочинну діяльність необхідно зазначити, що підозрюваний перебуває на окупованій території, спілкується з певним колом осіб, що протиправно займають різні посади в незаконних органах влади на окупованій території, іншими членами та учасниками незаконного збройного формування, які підпорядковуються підозрюваному, або яким підпорядковується він, серед місцевих мешканців, які можуть перебувати від нього в психологічній чи іншій залежності, на яких він може мати вплив внаслідок наявності певних важелів та статусу.

Вказані особи можуть підтвердити вчинення підозрюваним протиправних дій, надати відповідні показання у суді та докази.

За відсутності доступу до вказаних території органу досудового розслідування, неможливістю допиту таких осіб у якості свідків, з одночасним перебуванням підозрюваного поряд з ними, останній має всі можливості незаконного впливу на них.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється свідчить те, що підозрюваний тривалий час перебуває у складі незаконного збройного формування, тобто бере участь у протиправних діях, що мають ознаки кримінальних правопорушень, а також не вчиняє жодних дій, що можуть свідчити про його бажання припинити протиправну діяльність (виїзд на підконтрольну територію України, добровільна явка до органу досудового розслідування, сприяння розкриттю злочинів, тощо). При цьому, характер та суспільна небезпечність незаконного збройного формування, у діяльності якого приймає участь підозрюваний, сама по собі свідчить про причетність його учасників до вчинення суспільно небезпечних діянь, відповідальність за вчинення яких підпадає під дію окремих норм КК України.

Враховуючи викладене, обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним, оскільки він не сприятиме виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виконанню завдання кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши подане клопотання та надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження № 0001757, відомості про яке внесено до ЄРДР від 29 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260, України.

29 липня 2014 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001757 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

26 серпня 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке, вручене у порядку, визначеному ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

28 серпня 2014 року за постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

29 серпня 2014 року відносно ОСОБА_5 заведена оперативно-розшукова справа № 2330/14 з метою встановлення місцезнаходження останнього.

У подальшому, 09 липня 2020 року слідчим суддею Лисичанського міського суду надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу до Лисичанського міського суду, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчився 09 січня 2021 року.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Отже, оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слід прийти до висновку, що в своїй сукупності вони доводять наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Слідчий суддя, при вирішенні даного клопотання, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст.ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризику, зазначеного у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, до нього може бути обрано виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню та за відсутності підозрюваного слід обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 205-206, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС спеціальної поліції СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1