Справа № 202/6072/25
№ 1-кп/202/749/2026
УХВАЛА

Іменем України

05 січня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000672 від 26.04.2025року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чаплине Васильківського р-н Дніпропетровської обл., громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 307 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурор ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування та судового розгляду до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено судом, за час перебування обвинуваченого під вартою ризики не зменшились, тому, на думку прокурора, застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заперечувала щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на те, що прокурором не було обґрунтовано ризиків на які він посилається як на підставу застосування найсуворішого запобіжного заходу, а перелічені ризики мають характер припущень, тому просила відмовити прокурору у задоволенні клопотання і застосувати щодо обвинуваченого домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухав думку сторін судового провадження та робить висновок про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття рішення про продовження дії запобіжного заходу.

На час розгляду цього клопотання, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що продовжують існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки санкція статті злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачає покарання від 9 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна та ризик продовження кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні декількох епізодів злочину, тому підстави для продовження дії запобіжного у вигляді тримання під вартою наявні та актуальні, а обрання саме такого запобіжного є доцільним, незастосування саме такого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки останній довів обставини, які виправдовують обмеження права обвинувачених перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд, відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України не визначає заставу.

Керуючись ст.ст. 350 КПК України, суд, -

Постановив :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_3 , обвинуваченому за ч. 3 ст. 307 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.03.2026 року, включно, без визначення застави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя: ОСОБА_6