Справа № 761/91/23
Провадження № 1-кп/761/3906/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0003476 від 29 листопада 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Прокурор мотивує своє клопотання відносно ОСОБА_4 тим, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01.05.2023 у справі №761/91/23 щодо останнього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 155340, 00 грн, для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України. Так, на теперішній час не зникли ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу на стадії підготовчого судового засідання та тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, у зв`язку із чим обвинувачений може переховуватись від суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строків запобіжного заходу та просили суд не продовжувати запобіжний захід, що пов`язаний з триманням під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Вислухавши думку учасників провадження, оцінивши надані докази у сукупності, суд зазначає, що ОСОБА_4 серед іншого обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Стороною обвинувачення доведенні ризики, передбаченні ч.1 ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі і документи, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, а саме відсутності міцних соціальних зв`язків та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винними у скоєнні тяжкого злочину, суд приходить до висновку, що існує реальний ризик, що обвинувачений, може здійснити спробу переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі і документи, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні.

Всі обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку із чим суд вважає за доцільне продовжити до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Київський слідчий ізолятор» із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Вищевикладене свідчить про те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Одночасно, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбаченої цим Кодексом, розмір якої суд вважає таким, що слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 314, 369-372, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити частково.

Продовжити застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 21 березня 2026 року, включно, із визначенням розміру застави та покладанням обов`язків, передбачених ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 травня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1