Номер провадження №1-кс/932/5549/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу представника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в:

29 червня 2025 року заявник через систему Електронний суд звернувся до слідчого судді зі скаргою у якій просить скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_4 від 24.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0000424 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, як незаконну.

Скаргу мотивує тим, що вказана постанова слідчого від 24.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0000424, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є незаконною та необґрунтованою, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства та такою, що постановлена без встановлення всіх обставин скоєння кримінального правопорушення.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, просив розглянути дану скаргу у його відсутність.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду скарги повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Розглянувши скаргу, дослідивши надані до скарги додатки, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 29 червня 2022 року в ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України за №0000424.

24 листопада 2023 року слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 кримінальне провадження було закрите підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Водночас такий висновок вважаю передчасним, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Під час розгляду скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, з`ясовується питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Однією із форм закінчення досудового розслідування, виходячи з вимог ч. 1 ст. 283 КПК України, є його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Аналіз зазначених норм КПК України в їх сукупності, дає підстави зробити висновок, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження повинне ґрунтуватися на всебічному та повному з`ясуванні всіх обставин справи, бути вмотивованим і в ньому повинно бути відображено, чому визнано, що подія, про яку повідомлялось заявником не мала місце чи що в ній відсутні ознаки складу злочину, а також наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі.

Постанова про закриття кримінального провадження згідно зі ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

З тексту постанови вбачається, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишав місце служби і не має на меті ухилятись від проходження військової служби то кримінальне провадження №0000424 від 29 червня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України в частині самовільного залишення військової служби військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає закриттю.

Однак в постанові зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи в військовій частині НОМЕР_1 , на момент подачі повідомлення про його самовільне залишення військової частини та проведення службового розслідування мав змогу не проходити військову службу та мав захворювання.

Про те, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення охоплює період часу 27.06.2022 щодо відмови виконувати бойове розпорядження та самовільне залишення місця несення служби, отже ОСОБА_5 на час внесення відомостей до ЄРДР був військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходив військову службу.

Таким чином, висновок слідчого про відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу представника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовільнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_4 від 24.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000424.

Копію ухвали направити для продовження досудового розслідування до Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1