ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , представника СВК ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2025 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11 червня 2019 року за ст.ст. 206.3.2, 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки на 16 років позбавлення волі, а ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2021 року вирок приведений у відповідність до чинного законодавства України -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11 червня 2019 року за ст.ст. 206.3.2, 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На таке рішення надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 із проханням скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Вказує, що на момент подання до районного суду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений фактично відбув 6 років 11 місяців 17 днів покарання, що перевищує вимогу 2/3 строку, встановлену п.2 ч.3 ст. 81 КК України.

Провадження:№11-кп/822/53/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 537 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Районний суд визнав, що засуджений за весь час відбування покарання не мав жодного дисциплінарного стягнення, неодноразово заохочувався, працює в колонії, позитивно характеризується, бере участь в програмах ресоціалізації, має тактовну, неконфліктну поведінку, раніше не судимий, має інвалідність 3 групи, похилий вік (64 роки) та хронічні захворювання.

Твердить, що закон не вимагає певної кількості років роботи, повного визнання вини та бездоганної характеристики.

Зазначає, що районний суд неповно та не правильно оцінив стан здоров`я засудженого ОСОБА_7 , оскільки в нього встановлений діагноз ішемічна хвороба серця та він потребує стабільного медичного лікування, яке в установі виконання покарань забезпечити неможливо.

ДУ «Сокирянська ВК №67» формально зазначила, що засуджений не в повній мірі довів виправлення, не наведено жодного факту порушення режиму, факту несумлінної поведінки чи ризику рецидиву.

Твердить, що суд першої інстанції не врахував соціальні та гуманітарні обставини, як того вимагає пункт 17 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року.

Суд не зважив, що ОСОБА_7 має сімейну підтримку, постійне місце проживання, серйозні хронічні захворювання, повністю адаптований, безконфліктний, працездатний в межах стану здоров`я, не становить загрози суспільству.

Вважає,що всі умови застосування ст. 81 КК України виконані та подальше відбування покарання не відповідає меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України.Посилається на ряд рішень ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора та представника СВК №67 про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Така процесуальна пільга може бути застосована після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

За вимогами закону, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

При цьому підлягають врахуванню такі дані протягом усього періоду відбування покарання, а не тільки за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, дбайливе ставлення до довіреного майна, тощо.

Сумлінною поведінкою є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення із його психіки негативних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки у побуті, у колективі, суспільстві, які виключають вчинення нових злочинів.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в задоволенні клопотання, районний суд взяв до уваги, що ОСОБА_7 засуджений вироком Ленкоранського суду Азербайджанської Республіки від 11 червня 2019 року за ст.ст. 206.3.2, 234.4.1, 234.4.3 КК Азербайджанської Республіки до 16 років позбавлення волі за тяжкі злочини у сфері незаконного обігу особливо небезпечного наркотичного засобу-героїну(а.о.с.76-88 т.1).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.02.2024 року вирок приведено у відповідність до чинного законодавства України,ухвалено вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.2 ст.305,ч.2 ст. 307 КК України на 10 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 20 лютого 2019 року, а закінчення 20 лютого 2029 року.

Станом на час звернення захисника із клопотанням до суду ОСОБА_7 фактично відбув той строк, що дозволяє ініціювати питання про умовно дострокове звільнення.

З 23.02.2019 року засуджений перебував в установах виконання покарань Азербайджанської Республіки 4 роки 10 місяців 3 дні.

Як вбачається з матеріалів особої справи та характеристик, затверджених начальником ДУ «Сокирянська ВК №67», ОСОБА_7 під час відбування покарання в ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1», ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, не заохочувався.

З 18.04.2024 року відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія №67» (т.1 а.о.с.230).

Із висновку комісії Сокирянської ВК №8 від 25.04.2024 вбачається, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення та йому відмовлено в клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення(т.2 а.о.с.1,7-10,12).

Постановою про заохочення від 14.10.2024 року засудженому оголошено подяку (т.2 а.о.с. 14).

Лише 08.04.2025 року засуджений звернувся із заявами про участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення» (т.2 а.о.с.23-24).

Також 07.10.2025 року засудженому оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку по підсумках роботи за 3-й квартал 2025 року (т.2 а.о.с.26).

Згідно характеристик від 30.10.2025 року та від 28.11.2025 року засуджений до дисциплінарної відповідальності не притягувався, у двох випадках заохочувався, з травня 2025 року працевлаштований в якості водія транспортної дільниці підприємства установи, по відношенню до персоналу тактовний, намагається виконувати законні вимоги персоналу установи, за оцінюваний період відбування покарання не вчиняв спроб втечі. Перебуває на профілактичному обліку в установі, як особа засуджена за ст. 305 КК України, стягнень немає, приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу. Має позитивні плани на майбутнє, але для їх реалізації нічого не робить (а.с.23-24, т.2 а.о.с.34-35).

Із висновку комісії та витягу з протоколу засідання комісії Сокирянської ВК № 37 від 30.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення та йому відмовлено в клопотанні перед судом про умовно дострокове звільнення як особі, яка не довела своє виправлення (т.2 а.о.с. 36-42, 46).

Проаналізувавши викладені вище докази,районний суд правильно виснував,що процес позитивних змін у особистості засудженого розпочався лише з травня 2025 року, однак не досяг ступеню,необхідного для висновку ,що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Такий висновок узгоджується із позицією представника СВК№67 ,який під час судового розгляду у районному та апеляційному суді заперечував щодо задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 .

За таких обставин суд обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання захисника.

Довідки медичної частини СВК№67 №293 від 25.09.2025 року,№380 від 27.11.2025 року свідчать,що засуджений дійсно перебуває на обліку у лікаря терапевта,однак є працездатним та стан здоров`я задовільний (т.2 а.о.с. 45, а.с.27).

Доказів,які би свідчили,що оцінка стану здоров`я засудженого не відповідає цим медичним висновкам, захисник не надав.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування судова колегія не вбачає, а тому апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя доповідач: Судді:

_______________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3