Справа № 592/1411/26
Провадження № 1-кс/592/870/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого

у кримінальному провадженні №0020890 від 03.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

у с т а н о в и в:

До суду із клопотанням звернувся слідчий, яке погоджено із прокурором, яке обґрунтовує тим, що слідчим відділом здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 196 (по стройовій частині) від 06.07.2025, солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 197 (по стройовій частині) від 07.07.2025, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду механіка-водія 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 216 (по стройовій частині) від 26.07.2025, солдата ОСОБА_4 направлено у відрядження до військової частини НОМЕР_3 з 26.07.2025.

Солдат ОСОБА_4 перебував у відрядженні у військовій частині НОМЕР_3 до 09.09.2025 та після навчання вибув до військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Однак, солдат ОСОБА_4 грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 10.09.2025, діючи в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, за відсутності поважних причин, не з`явився вчасно на службу до тимчасового місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи видних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

27.01.2026 о 15 год 00 хв солдата ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за адрсою: АДРЕСА_2 , чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Так, солдат ОСОБА_4 у період з 10.09.2025 по 27.01.2026 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Беручи до уваги те, що існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав подане слідчим клопотання, додавши, що це вже другий випадок самовільного залишення військової служби, пояснення підозрюваного, який зазначає, що має бажання продовжувати проходити військову службу в іншій військовій частині за своєю спеціальністю, захисник просить обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, щоб він мав знайти військову частину, де буде продовжувати проходити військову службу, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч.2 цієї статті).

27.01.2026 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.(а.с.44-49) В цей же день складено протокол про його затримання у м. Суми порядку ст.208 КПК України. (а.с. 37-40)

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Джон Мюррей проти Сполученого королівства, «Фокс, Кемпбел Харлей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, скоїла злочин.

В матеріалах кримінального провадження містяться факти та інформація щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину за ч.5 ст.407 КК України, враховуючи письмові документи службового розслідування з військової частини, показання свідків, тощо. (а.с. 9-36)

Згідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить тривалий період його самовільної відсутності у військовій частині з 10.09.2025року, хоча він мав реальну можливість повідомити компетентні органи про своє місце перебування та повернутися до цієї або іншої військової частини.

Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 є продовжуваним, у разі перебування на волі він матиме можливість повторно ухилятися від слідства та суду, крім цього може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також будучи військовослужбовцем військової служби може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Крім цього, як було з`ясовано судом, 22.01.2026 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва було повернуто прокурору Миколаївської спеціалізованої прокуратурі у сфері оборони Південного регіону клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КПК

Також, слідчим суддею враховано обставини, встановлені ст.178 КПК України та проаналізовано особу та репутацію підозрюваного, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), негативно характеризується за місцем служби, міцних соціальних зв`язків немає, як і грошей на заставу, двічі самовільно залишав місце служби.

Тому суд приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою сприятиме запобіганню зазначеним вище ризикам, які вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів та буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та відповідатиме вимогам діючого Кримінального процесуального закону.

До того ж, застосування будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не є можливим у відповідності до вимог ч.8 ст.176 КПК України, згідно з якою під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи положення цієї частини статті, слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки за встановлених під час судового розгляду обставин звільнення підозрюваного під заставу не забезпечить його належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також не зможе запобігти встановленим ризикам.

Керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 183-184, 193, 194,197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27.03.2026 включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 27.01.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та слідчому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_7