Номер провадження:1-кс/521/4050/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001008 від 05.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідчого вбачається, що 04 листопада 2025 року о 19 годині 12 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на вулиці, біля супермаркету ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1в/1, де зустрів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого в ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в наслідок чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, розуміючи противоправний характер своїх дій і передбачаючи наслідки їх настання, озброївшись інвалідною милицею, тримаючи її в правій руці наніс ОСОБА_6 один удар в область голови.

Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 із отриманими тілесними ушкодженнями доставлено до КНП « Міська клінічна лікарня № 11» ОМР із діагнозом: відкрита проникаюча ЧМТ, забій головного мозку, пневмоцефалія, стан після резекційної трепанації черепа у тім`яно-скроневій ділянці справа, забійна рана над трепанаційним отвором.

10.11.2025 підозрюваним ОСОБА_5 добровільно видано милицю, якою він безпосередньо наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 та кепку, в якій знаходився на час вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого вищезазначене майно визнано речовим доказом.

На підставі вищевикладеного у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вищезазначеного майна з метою збереження предметів злочину.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі у зв`язку із зайнятістю, клопотання підтримав в повному обсязі.

Частиною 2 статті 163 КПК України, передбачено, що якщо сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

За змістом ст.170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати, розпоряджатися та/або використовувати певне його майно.

Виходячи з положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів , спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи , відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, для збереження майна, а саме кепка та милиця, має доказове значення для встановлення всіх обставин злочину, у зв`язку із необхідністю проведення необхідних слідчих дій, що дає підстави слідчому судді для накладення арешту.

Враховуючи вищевикладене, для збереження вищезазначеного майна, яке має доказове значення для встановлення всіх обставин злочину, у зв`язку із необхідністю проведення необхідних слідчих дій, що дає підстави слідчому судді для накладення арешту.

Майно вилучене повністю відповідає вимогам ст. 98 КПК України та обґрунтовано визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.

Слідчий суддя вбачається необхідність в задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175, 371, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001008 від 05.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на милицю та кепку, вилучені при огляді за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити право користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1