Справа № 346/5592/25
Провадження № 1-кп/346/749/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 вересня 2025 року за № 0000202, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше судимого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2023 року за ст. 164 ч. 1 КК України до 80 годин громадських робіт, депутатом не обирався, проходить військову службу на посаді навідника оператора першого відділення другого взводу оперативного призначення другої роти оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 17 квітня 2023 року призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 127 від 20.04.2023 року ОСОБА_2 вважається таким, що приступив до виконання обов`язків з посадою, та з 26.01.2024 року знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_2 відповідно до вимов ст.ст. 11, 49, 126, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших молей, не допускати негідних вчинків.

Проте в порушення вимог вказаних нормативних актів обвинувачений вчинив кримінальний проступок.

Будучи засуджений вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2023 року за ст. 164 ч. 1 КК України до 80 годин громадських робіт,

З метою встановлення місця перебування засудженого, органом пробації вжито відповідні заходи щодо встановлення місця ознайомлення знаходження останнього для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч.1 ст. 37 засуджені Кримінально-виконавчого кодексу України, до покарання у виді громадських робіт, зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених об1єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є систематичне невиконання встановлених обов`язків порушення порядку та умов відбування покарання; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця

05 вересня 2025 року Коломийським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області було ознайомлено засудженого ОСОБА_2 з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. В той же день йому було роз`яснено наслідки ухилення від відбування покарання, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, про що ним було заповнено підписку, а також було вручено направлення на громадські роботи до в КП «Зеленосвіт», для подальшого відбування покарання у виді громадських робіт з 12.09.2025.

Відповідно до Наказу № №1 від 12.09.2025 ОСОБА_2 прийнято на громадські роботи та складено графік виходу на вересень 2025 року.

Однак, засуджений ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від відбування покарання виді громадських робіт, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки та визначені йому судом години громадських робіт не відбув, чим порушив порядок та умови відбування покарання та не прибув до КП «Зеленосвіт» для відбування покарання у виді громадських робіт., та не відбув жодної години громадських робіт , які призначені йому вироком суду.

30 жовтня 2025 року прокурор Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Дане клопотання міститься в обвинувальному акті.

До вказаного обвинувального акту долучена заява обвинуваченого ОСОБА_2 складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 від 29 жовтня 2025 року, про визнання винуватості, згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. Його позиція висловлена в присутності захисника є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їхній сукупності, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 389 ч. 2 КК України, є кримінальним проступком.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліках в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, у виді пробаційного нагляду.

Таке покарання, на переконання суду, буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його ухвалення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1