Провадження № 1-кс/638/3057/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001505 від 16 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

встановив:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001505 від 16 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що СВ Ізюмського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 16.12.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001505 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 15.12.2025 року близько о 13 години 20 хвилин поблизу буд. № 39 по вул. Степана Бандера в м. Ізюм Харківської області сталося зіткнення автомобіля "MITSUBISHI L200" - VIN: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 ) з автомобілем "ВАЗ-21103", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок чого автомобіль "ВАЗ-21103", реєстраційний номер НОМЕР_3 відкинуло на узбіччя та стався контакт автомобіля з пішоходом ОСОБА_6 . Внаслідок пригоди пішохід отримала тілесні ушкодження.

Згідно акту приймання-передачі, автомобіль "MITSUBISHI L200" - VIN: НОМЕР_1 , був отриманий в якості благодійної допомоги громадською організацією «ВОЛИНСЬКЕ БРАТСТВО СВЯТОГО ВОЛОДИМИРА ВЕЛИКОГО», та переданий для використання у заходах необхідних для оборони України, військовій частині НОМЕР_4 (, адреса АДРЕСА_1 ) в особі тимчасово виконуючого обов?язки командира військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_7 .

15.12.2025 слідчим СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 проведений огляд вищевказаного автомобіля, у ході якого встановлено, що автомобіль "MITSUBISHI L200" -VIN: НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вказує, що автомобіль "MITSUBISHI L200" - VIN: НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того зазначає, що зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної, трасологічної експертизи та інших судово-автотехнічних експертиз з метою з?ясування технічного стану транспортного засобу, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.

22 грудня 2025 року до суду від представника військової частини НОМЕР_5 надійшли заперечення на клопотання прокурора, в якому він зазначає, що згідно з Наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 06.12.2025 №1002 автомобіль "MITSUBISHI L200" - VIN: НОМЕР_1 введено в експлуатацію та зараховано до штату інженерно-саперної роти батальйону підтримки.

Зазначений автомобіль є державним майном (військовим майном). Військова частина НОМЕР_5 заперечує проти накладення арешту та просить повернути майно на відповідальне зберігання, виходячи з наступного: недоцільність арешту та порушення принципу пропорційності (ст. 173 КПК України). Даний автомобіль є критично необхідним для забезпечення боєздатності підрозділу, виконання бойових завдань та заходів з оборони України. Позбавлення військової частини транспортного засобу в умовах воєнного стану є неспівмірним із потребами слідства у справі про нетяжкий злочин. Відсутність ризиків приховування майна. Автомобіль є власністю держави. Військова частина, як орган військового управління, гарантує збереження автомобіля у тому стані, в якому він перебуває після ДТП.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутністю, вимоги клопотання підтримав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Ізюмським РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001505 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2025 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 15 грудня 2025 року близько 13 години 20 хвилин поблизу буд. № 39 по вул. Степана Бандера в м. Ізюм Харківської області сталося зіткнення автомобіля "Mitsubishi L200" - VIN: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 ) з автомобілем "ВАЗ-21103", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок чого автомобіль "ВАЗ-21103", реєстраційний номер НОМЕР_6 відкинуло на узбіччя та стався контакт автомобіля з пішоходом ОСОБА_6 . Внаслідок пригоди пішохід отримала тілесні ушкодження.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатні підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання арешту майна в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя має врахувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даному етапі досудового розслідування, збереження речових доказів є необхідним для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Крім того, оскільки транспортний засіб Mitsubishi L200 - VIN: НОМЕР_1 є військовим майном, існує велика вірогідність, що він може бути знищений ворогом або зазнати ще більших пошкоджень під час виконання завдань або як у даному випадку пересуваючись по місту Ізюм.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, оскільки автомобіль Mitsubishi L200 - VIN: НОМЕР_1 відповідає вимогам ст. 98 КПК України та має значення для забезпечення кримінального провадження.

Що стосується вимоги клопотання про зберігання автомобіля Mitsubishi L200 - VIN: НОМЕР_1 на території штрафмайданчику Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області слідчий суддя зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. При цьому, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Тобто, вимогами процесуального закону не передбачено обов`язку слідчого судді при вирішенні питання про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту, визначати місце зберігання цього доказу.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001505 від 16 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, яке належить військовій частині НОМЕР_5 , а саме: автомобіль Mitsubishi L200 - VIN: НОМЕР_1 .

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1