УХВАЛА

20 серпня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 з участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчий в ОВС слідчого управління ГУНП в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 , відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області за процесуального керівництва Рівненської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000309 від 24.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з початком 24.02.2022 військової агресії російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України ОСОБА_7 (далі Указ) № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та ст.ст. 2, 5, 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.

Одночасно із введенням в Україні військового стану з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України ОСОБА_7 (далі Указ) № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ, оголошено проведення загальної мобілізації на території України строком 90 діб.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Частиною другою вказаної статті, визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

Водночас, згідно абз. 4 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи.

Окрім того, перелік осіб, які мають право виїзду з України, визначено п. 2-1, 2-18, п.3,4,5,6 зазначених вище Правил перетинання державного кордону громадянами України, до переліку яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не відносяться.

У разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль".

Так, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими на даний час невстановленими досудовим розслідуванням особами, у період з 09.04.2025 по 11.04.2025, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливі мотив і мету, направлені на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян України призовного віку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Зокрема, в період з 09.04.2025 по 11.04.2025, ОСОБА_6 , в ході телефонних розмов роз`яснив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що вони можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку республіки білорусь, заплативши за одну особу 8000 доларів США. При цьому, ОСОБА_6 повідомив, що вони забезпечать їх переїзд з м. Сарни Сарненського району Рівненської області до державного кордону України з республікою білорусь та усунуть перешкоди шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, а також роз`яснив порядок дій після незаконного переправлення через державний кордон. При цьому, ОСОБА_6 , повідомив, що кошти за незаконне переправлення через державний кордон України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повинні залишити своєму знайомому для подальшої передачі іншим співучасникам.

Так, 11 квітня 2025 року, приблизно о 5 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_6 , прибули на автомобілі марки Nissan, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , до околиці м. Сарни Сарненського району Рівненської області. При цьому, грошові кошти в сумі 16000 доларів США, відповідно до попередньої домовленості, знаходились у ОСОБА_12 для подальшої передачі іншим співучасникам.

В подальшому, 11 квітня 2025 року, в період часу з 6 години 25 хвилин по 10 годину 02 хвилини, на даний час невстановлена досудовим розслідуванням особа, реалізовуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керуючи автомобілем марки BMW X5 VN05BIH, шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, здійснив перевезення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з м. Сарни Сарненського району Рівненської області до с. Старе Село Сарненського району Рівненської області.

Далі, ОСОБА_13 спільно з іншою, на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, використовуючи мотоцикл та квадроцикл, а в подальшому рухаючись у пішохідному порядку, приблизно о 18 годині 08 хвилин 11 квітня 2025 року доставили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із с. Старе Село Сарненського району Рівненської області до кордону України з республікою білорусь, що знаходиться поблизу с. Дроздинь Сарненського району Рівненської області за географічними координатами 51.7511683, 27.1788994.

В подальшому, відповідно до попередніх домовленостей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили ОСОБА_12 , який на той час перебував на стоянці території готелю Royal Wood Hotel, що знаходиться на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин 259 км, поблизу с-ща Рокитне Сарненського району Рівненської області, про необхідність передачі коштів в сумі 16000 доларів США за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України. Відразу ж після цього, 11 квітня 2025 року о 18 годині 08 хвилин, до ОСОБА_12 підійшла ОСОБА_10 , та, переслідуючи корисливий мотив, з відома ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та інших на даний час невстановлених досудовим розслідуванням осіб, перебуваючи в автомобілі марки Nissan, н.з. НОМЕР_1 , отримала від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 16000 доларів США за організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 та ОСОБА_9

25 липня 2025 року, у зв`язку із неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_6 , письмове повідомлення про підозру останньому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку із невстановленням місцезнаходження підозрюваного, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручено батьку ОСОБА_6 ОСОБА_14 .

28 липня 2025 року постановою слідчого, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук. На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не встановлено.

31 липня 2025 року слідчим суддею Рівненського міського суду ОСОБА_15 , надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Згідно отриманої інформації, отриманої з Державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_6 не виїжджав за межі території України через пункти пропуску державного кордону України, однак допитаний як свідок батько ОСОБА_6 ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_6 перебуває за межами території України.

У сукупності вищевказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_6 таким чином намагається уникнути кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

18 серпня 2025 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у міжнародний розшук..

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено наявність ризиків передбачених у п. п. 1,2,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальні правопорушення, в яких підозрюється, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Зокрема переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Цей ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. З матеріалів провадження також вбачається, що підозрюваний володіє паспортом для виїзду за кордон та проживає поблизу державного кордону України, тому обізнаний з правилами перетину державного кордону, має змогу його перетинати як законно так і в незаконний спосіб. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозра у вчинені резонансного злочину, вчиненого під час такого стану, з явним цинізмом по відношенню до інтересів держави, який завдав негативного результату обороноздатності держави під час прямої воєнної агресії, мобілізації, існує ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Цей ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , підозрюється у організації незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів, під час воєнного стану, а в ході досудового розслідування, на даний час не встановлено весь механізм переправлення осіб через державний кордон України, не встановлено також і всіх інших учасників вказаної групи осіб, а тому, існує ризик того, що підозрюваний знищить, сховає або спотворить інші речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення. Такими речами і документами є чорнові записи, географічні карти маршруту, тощо;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Цей ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 відомі анкетні дані осіб, яких він незаконно переправляв через державний кордон, відомі їх мобільні телефони, а тому останній, у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може незаконно впливати на свідків шляхом залякування, чинити на них тиск з метою їх залякування щодо відмови від дачі показань, під час досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження у суді. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлені всі особи, які входять до групи осіб, причетних до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків через інших осіб. Тому, існує ризик того, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Цей ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 постійних доходів немає, а тому є ризик, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, викладене дає обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваної вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжних захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2,4,5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, а також в ході розгляду клопотання прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаного кримінального правопорушенняь. Окрім того, обґрунтованими є доводи сторони обвинувачення про необхідність запобігання спробам останньої ухилитися від органів досудового слідства, оскільки її оголошено у розшук.

Таким чином, із врахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Більськ Рокитнівського району Рівненської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставити до органу досудового розслідування, який здійснює кримінальне провадження.

Не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Рівненського міського суду Рівненської області для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали не зазначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_16