Номер провадження: 11-сс/813/1600/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2025, якою було повернуто скаргу заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 29.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про повернення скарги, слідчий суддя зазначив, що орган досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується заявником ОСОБА_7 , а саме ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. розташований за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, буд. 101-В, в Приморському районі м. Одеси, тобто знаходиться поза межами території, на яку поширюється юрисдикція слідчого судді Київського районного суду м. Одеси.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою з огляду на те, що оскаржуване судове рішення суперечить вимогам п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України, зокрема, слідчий суддя, встановивши, що скарга не підсудна Київському райсуду м. Одеси, мав би винести ухвалу про направлення її за підсудністю до належного суду Приморського районного суду м. Одеси, чого зроблено в даному випадку не було.

Посилаючись на зазначені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою направити скаргу за підсудністю до Приморського райсуду м. Одеси.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Апеляційним судом вчинялися спроби здійснити апеляційний розгляд в режимі відеоконференції із представником заявника ОСОБА_6 за його клопотанням, проте зробити це не вдалось, оскільки представник не вийшов на відео-зв`язок, при цьому прокурор про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання апеляційного суду без поважних на те причин, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Приписами ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Так, положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною ч. 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

На підставі аналізу змісту мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що вона відповідає вимогам зазначених норм закону та слідчий суддя належним чином мотивував своє рішення, при цьому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу апелянта на наступне.

Відповідно до змісту поданої до слідчого судді скарги вбачається, що заявник ОСОБА_7 звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 29.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 2-5).

В поданій скарзі заявник ОСОБА_7 просив визнати незаконною бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також зобов`язати зазначених посадових осіб внести відповідні відомості за його заявою від 29.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Окрім того, до поданої скарги заявником ОСОБА_7 було долучено копію протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.06.2025, із аналізу якого вбачається, що заява ОСОБА_7 від 29.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення була прийнята уповноваженою посадовою особою ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої ККС у складі ВС у постанові від 22.04.2020 у справі №51-1901 впс 20, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. п. 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Нормами діючого КПК України, зокрема п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК, передбачено повернення скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді, при цьому не передбачено, які саме випадки вказують на неможливість розгляду саме в цьому суді.

Тому, колегія суддів вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме законності, що регламентована ст. 9 КПК України, а саме ч. 6 якої визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» від 22.03.2018 №2367-VIII внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 КПК України передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічні зміни внесені і до абз. 1 ч. 1 ст. 184 та ч. 2 ст. 234 КПК України.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна дійти висновку, що клопотання в порядку ст.ст. 132, 184, 234 КПК України необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, що позбавить можливості учасників кримінального провадження зловживати своїм правом на звернення до суду.

Зважаючи на аналогію закону та численну судову практику, слушним є висновок стосовно того, що скарги на рішення, дії та бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора також повинні бути подані до слідчого судді місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування.

Відповідно до відкритих інтернет-джерел, фактичною адресою місця знаходження ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. є: м. Одеса, вул. Канатна, буд. 101 В, що територіально відноситься до Приморського району в м. Одесі, у зв`язку із чим скарги в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого вказаного органу досудового розслідування за правилами територіальної юрисдикції не підлягають розгляду в Київському районному суді м. Одеси.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про необхідність повернення заявнику ОСОБА_7 його скарги на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл., яке не перебуває під територіальною юрисдикцією Київського районного суду м. Одеси, тобто у зв`язку із порушенням скаржником при поданні скарги правил територіальної підсудності.

Що стосується посилань представника заявника на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді суперечить вимогам ст. 34 КПК України стосовно необхідності направлення скарги до відповідного суду у разі її находження із порушенням правил підсудності, колегія суддів зауважує на наступному.

Так, дійсно, приписами п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України встановлено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Разом із тим, системний аналіз положень ст. 32, 34 КПК України дає підстави стверджувати про те, що зазначені правила територіальної підсудності та направлення кримінального провадження з одного суду до іншого застосовуються до кримінальних проваджень, які передаються на розгляд суду після завершення досудового розслідування, натомість, положеннями вищевказаних вимог кримінального процесуального закону не застосовуються до скарг, поданих на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції кореспондується із правовим висновком, викладеним у постанові ККС у складі ВС від 27.09.2022 у справі №761/15010/22 (провадження №512897впс22), відповідно до якого питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в порядку, передбаченому ст.ст. 32, 34 КПК України, може вирішуватися з урахуванням положень, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК (коли закінчено досудове розслідування та складено обвинувальний акт), проте до початку судового розгляду.

Натомість, дії слідчого судді у разі встановлення, що скарга подана із порушенням правил територіальної підсудності, прямо передбачені вищевказаними приписами п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України повернення скарги.

За встановлених обставин, у слідчого судді не було відповідних передбачених законом повноважень для передачі скарги заявника ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до відповідного суду за підсудністю.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає жодних підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 та скасування законної, обґрунтованої й вмотивованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 32, 214, 303, 304, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2025, якою повернуто скаргу заявника ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 29.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4