Справа № 386/19/26
Провадження № 1-кс/386/22/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

15 січня 2026 року селище Голованівськ

Слідчий суддя

Голованівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Голованівськ клопотання прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіну ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000012 від 04.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах.

В С Т А Н О В И В:

Прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000012 від 04.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 03.01.2026 року о 21:20 водій Volkswagen Passat, синього кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 у званні капітан, який наразі перебуває у відпустці, рухаючись по автодорозі М-30 «Стрий-Тернопіль-Ізварне» поблизу с-ща Новоархангельськ Голованівського р-ну, в напрямку м. Умань, не вибрав безпечної швидкості, здійснив виїзд на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з рухомим автомобілем Citroen C4, сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пасажирами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителями АДРЕСА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в напрямку м. Кропивницький.

В результаті ДТП обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень, водій автомобіля Volkswagen Passat, ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: струс головного мозку, вивих лівого стегна, госпіталізований до травматологічного відділення районної лікарні м. Умань Уманського р-ну Черкаської області; водій автомобіля Citroen C4, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелом 2-ої плюсневої кістки справа, забій грудної клітки справа, тупа травма живота, забій-струс головного мозку; пасажири Citroen C4 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді забій грудної клітки, забій ліктьового суглобу та ОСОБА_7 отримала перелом куприка під питанням - не госпіталізовані.

03.01.2026 року під час огляду місця було виявлено та вилучено автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , синього кольору, власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , являється ОСОБА_4 , даний автомобіль має механічні пошкодження, що виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мають значення для кримінального провадження.

Крім того, під час вказаного огляду місця події, було виявлено та вилучено автомобіль марки CITROEN C4 з реєстраційним номером НОМЕР_5 , сірого кольору, власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , являється ОСОБА_5 , даний автомобіль має механічні пошкодження, що виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мають значення для кримінального провадження.

Вилучені в ході огляду вказані автомобілі було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000012, з якими в подальшому буде передано ряд відповідних експертиз.

05 січня 2026 року слідчим за погодженням процесуальним прокурором було скеровано до Голованівського районного суду клопотання про накладення арешту вказаних транспортних засобів, що були безпосередньо учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

06 січня 2026 року Ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду, зазначене клопотання по арешт залишено без руху з наданням строку 72 години для усунення недоліків, який був прострочений із поважних причин.

Разом з тим на теперішній час зберігається необхідність накладення арешту на транспортні засоби, оскільки вони є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000012.

Статтею 100 КПК України: речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно частини 7 статті 237 КПК України: при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до частини 1 статті 167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактично позбавлення особи (підозрюваного) можливості користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з пунктами 3,4 частини 2 статті 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Вимогами чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема частиною 4 статті 38 КПК України встановлено обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Частина 1 статті 131 КПК України визначає: заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Вимогами приписів статі 170 КПК України закріплено: арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Пунктом 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Сукупність наведених норм, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Враховуючи вищевикладене, предмети вилучені стороною обвинувачення під час огляду місця події, мають суттєве значення для виконання фундаментальних завдань кримінального провадження: забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування судового розгляду, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у своїй сукупності має доказове значення для доведеності вини причетних осіб, та є речовими доказами, тому, з метою їх збереження, внаслідок існування реальних обставин, які підтверджують, що незастосування заборони відчуження, розпорядження та користування тимчасово вилученим майном обґрунтовується можливістю знищення, спотворення, приховування предметів, а також настанням інших наслідків, які могли б перешкодити кримінальному провадженню, що не забезпечить дієвості та ефективність досудового розслідування, виникла необхідність у накладені на них арешту із забороною права на відчуження, розпорядження та користування.

Метою та підставою накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме:автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , синього кольору, який має механічні пошкодження та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 ., та автомобіль марки CITROEN C4 з реєстраційним номером НОМЕР_5 , сірого кольору, який має механічні пошкодження та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , є збереження речових доказів, так як дані предмети та об`єкти були вилучені на місці вчинення кримінального правопорушення, та які належать особі (особам) яка вчинила дане правопорушення.

З метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, зібрання належних та допустимих доказів, проведення відповідних слідчих дій та призначення експертиз, які вказуватимуть на винуватість/ невинуватість особи необхідно накласти арешт на вищевказане майно.

Слід зазначити, що збереження можливості відчуження, розпорядження та користування вищевказаними предметами позбавить сенсу застосування арешту майна, адже може призвести до втрати, приховання чи знищення майна, а також унеможливити проведення необхідних судових експертиз.

Просив поновити пропущений із поважних причин процесуальний строк подання клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000012 від 04.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Накласти арешт на автомобілі, які були вилучено під час проведення огляду місця полії 03.01.2026 року, а саме на автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , синього кольору, який має механічні пошкодження та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , на якому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаними предметомз метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, визначити місце зберігання на території СПД № 2 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, за адресою: селище Новоархангельськ Голованівського району, Кіровоградської області, вул. Слави, 19 - шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем та автомобіль марки CITROEN C4 з реєстраційним номером НОМЕР_5 , сірого кольору, який має механічні пошкодження та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , на якому збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаними предметомз метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, визначити місце зберігання на території СПД № 2 Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, за адресою: селище Новоархангельськ Голованівського району, Кіровоградської області, вул. Слави, 19, - шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

В судове засідання прокурор, а також власники майна ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не зявився, подали до суду письмові заяв про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши внесене клопотання, ознайомившись з письмовими заявами учасників по справі та дослідивши додані до клопотання документи та матеріали на 34 аркушах, приходжу до наступних висновків.

Клопотання складено належною на те особою, на підставі внесеного до ЄРДР даних про кримінальне правопорушення, тобто на законних підставах.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактично позбавлення підозрюваного можливості, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.ч 1,2 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасово позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливість відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено в клопотанні, арешт на майно необхідно накласти оскільки вилучений транспортний засіб має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та з метою забезпечення його зберігання, як речового доказу у справі, тадля проведення необхідних криміналістичних експертиз.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним із завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

05 січня 2026 року слідчим за погодженням процесуальним прокурором було скеровано до Голованівського районного суду клопотання про накладення арешту вказаних транспортних засобів, що були безпосередньо учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

06 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду, зазначене клопотання по арешт залишено без руху з наданням строку 72 години для усунення недоліків, що є підставою для поновлення строку, та як пропущений з поважних причин.

За даних обставин слідчий суддя вважає, що є обгрунтована необхідність у накладенні арешту на майно, яке було вилучено під час огляду місця події проведеного в період часу з 23 год. 10 хв. 03.01.2026 по 02 год. 30 хв. 04.01.2026 на автодорозі М-30 «Стрий-Тернопіль-Ізварне» поблизу селища Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , синього кольору, власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , являється ОСОБА_4 , та автомобіль марки CITROEN C4 з реєстраційним номером НОМЕР_5 , сірого кольору, власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , являється ОСОБА_5 , на яких збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення до прийняття рішення по кримінальному провадженню, з метою проведення необхідних криміналістичних експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Поновити прокурору пропущений із поважних причин процесуальний строк подання клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000012 від 04.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Накласти арешт на предмети, які було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події проведеного в період часу з 23 год. 10 хв. 03.01.2026 по 02 год. 30 хв. 04.01.2026 на автодорозі М-30 «Стрий-Тернопіль-Ізварне» поблизу селища Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , синього кольору, який має механічні пошкодження та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , та Автомобіль марки CITROEN C4 з реєстраційним номером НОМЕР_5 , сірого кольору, який має механічні пошкодження та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , шляхом заборони будь-кому права на їх розпорядження та користування - до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала діє до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді згідно з п. 9 ч. 1 ст.309 КПК України, може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи, обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1