печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Печерської окружної прокуратури м. Києва та зобов`язати вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Печерської окружної прокуратури м. Києва та зобов`язати вчинити дії.

У своїй скарзі ОСОБА_2 просить, далі по тексту: «встановити та притягнути винних до відповідальності за невиконання ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/41744/25-к від 10 вересня 2025 року у справі № 757/41744/25-к пр. 1-кс-35360/25, яка набрала законної сили 10 вересня 2025 року та ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/42329/25-к від 12 вересня 2025 року у справі № 757/42329/25-к пр. 1-кс-35833/25, яка набрала законної сили 12 вересня 2025 року, відповідно до ст. 382 «Невиконання судового рішення» ККУ та ст. 185-6 «Невжиття заходів щодо окремої ухвали суду» КУпАП, застосувати більш суворе покарання, якщо виявиться, що посадові особи Печерського УП ГУНП у м. Києві навмисно не виконали ухвалу Печерського районного суду міста Києва № 757/41744/25-к від 10 вересня 2025 року у справі № 757/41744/25-к пр. 1-кс-35360/25, яка набрала законної сили 10 вересня 2025 року та ухвалу Печерського районного суду міста Києва № 757/42329/25-к від 12 вересня 2025 року у справі № 757/42329/25-к пр. 1-кс-35833/25, яка набрала законної сили 12 вересня 2025 року».

Крім того зазначає, що бездіяльністю уповноважених осіб Печерської окружної прокуратури полягає у нерозгляді скарги від 16.09.2025 № 13341-25, у якій порушувалось питання щодо притягнення винних до відповідальності згідно зі ст. 382 Кримінального кодексу України - невиконання судового рішення.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. Вказаний перелік є вичерпним.

Відповідно до статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною третьою статті 93 КПК України передбачено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Частиною першою статті 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Поняття слідчих (розшукових) дій міститься у статті 223 КПК України. Перелік слідчих (розшукових) дій, які можуть бути проведені у конкретному кримінальному провадженні, міститься у главі 20 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

У той же час, відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною другою статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною першою статті 36, частиною п`ятою статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

При дослідженні матеріалів скарги, зокрема, скарги заявника, нерозгляд якої оскаржується, встановлено, що викладені в скарзі вимоги не відносяться до скарги в розумінні статті 308 КПК України та не відносяться до слідчих дій в розумінні статті 220 КПК України. Крім того встановлено, що ОСОБА_2 звертається до слідчого судді не в рамках кримінального провадження.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги заявника про зобов`язання розглянути подану нею скаргу від 16.09.2025 № 13341-25, в якій вона просить керівника Печерської окружної прокуратури м. Києва, далі по тексту: «посприяти виконанню ухвал Печерського районного суду м. Києва та притягнути винних до відповідальності…» та вимоги скарги, яких ОСОБА_2 просить слідчого суддю, далі по тексту: «встановити та притягнути винних до відповідальності за невиконання ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/41744/25-к від 10 вересня 2025 року у справі № 757/41744/25-к пр. 1-кс-35360/25, яка набрала законної сили 10 вересня 2025 року та ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/42329/25-к від 12 вересня 2025 року у справі № 757/42329/25-к пр. 1-кс-35833/25, яка набрала законної сили 12 вересня 2025 року, відповідно до ст. 382 «Невиконання судового рішення» ККУ та ст. 185-6 «Невжиття заходів щодо окремої ухвали суду» КУпАП, застосувати більш суворе покарання, якщо виявиться, що посадові особи Печерського УП ГУНП у м. Києві навмисно не виконали ухвалу Печерського районного суду міста Києва № 757/41744/25-к від 10 вересня 2025 року у справі № 757/41744/25-к пр. 1-кс-35360/25, яка набрала законної сили 10 вересня 2025 року та ухвалу Печерського районного суду міста Києва № 757/42329/25-к від 12 вересня 2025 року у справі № 757/42329/25-к пр. 1-кс-35833/25, яка набрала законної сили 12 вересня 2025 року» не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями глави 26 цього Кодексу.

Водночас слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику підстави та наслідки невиконання судового рішення передбачено статтею 382 КК України.

Відповідно до частини четвертої статті 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо вона подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 1-35, 36, 40, 93, 220, 223, 303, 304, 307, 308, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Печерської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невиконанні судових рішень та зобов`язати вчинити дії.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1