АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №491/467/25
Провадження № 1-кп/491/52/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000140, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2025 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Росіянівка Роздільнянського району Одеської області; паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 14 березня 2019 року органом видачі 5147; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; одружений; має середню освіту; військовослужбовець військової служби за мобілізацію на посаді водія 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу автомобільного перевезення особливого призначення 3 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат»; раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації та проходячи її на посаді водія 2 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу автомобільної роти перевезення особливого призначення 3 загону спеціального призначення в порушення вимог статті 65 Конституції України, статті 17 Закону України « Про оборону України», статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтей 9,11,16,127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статтей 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах, достовірно знаючи про наявність постанови суду від 25 вересня 2024 року у справі № 491/376/24, яка набрала законної сили, з метою невиконання постанови суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконання, будучи повідомленим про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, систематично підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення частини першої статті 129-1 Конституції України та частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч постанови Ананьївського районного суду Одеської області, починаючи з 07 жовтня 2024 року вчинив шість адміністративних правопорушень у забезпеченні правил дорожнього руху та був зупинений працівниками поліції за керування автомобілем без права керування, за що був притягнутий працівниками реагування патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області до адміністративної відповідальності, зокрема 09 березня 2025 року за ч.4 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП, ч.1 ст.121-3 КУпАП ,та 19 квітня 2025 року за ч.5 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП,ч.1 ст.121 КУпАП.

Так, 09 березня 2025 року близько 02 години 37 хвилин ОСОБА_4 керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ моделі 2101 реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухався по вул. Центральна в м. Ананьїв, де за порушення Правил дорожнього руху України був зупинений працівниками реагування патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, та відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення від 09 березня 2025 року серії ЕПР1 № 266480 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, крім того, винесено постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі від 09 березня 2025 року серії ЕНА № 4227767 та серії ЕНА № 4227773 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Далі, 19 квітня 2025 року близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ моделі 2101 реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухався по вул. Героїв України в м. Ананьїв, де за порушення Правил дорожнього руху України був зупинений працівниками реагування патрульної поліції Сектору поліцейської діяльності № 1 ВП № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, та відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2025 року серії ЕПР1 № 305222 за ч.5 ст.126 КУпАП, крім того, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 19 квітня 2025 року серії ЕНА № 4537916 та постанову серії БАА № 4537329 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.121 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Ухвалою суду від 02 червня 2025 року було призначено проведення підготовчого судового засідання у вказаній справі.

В подальшому ухвалою суду від 25 вересня 2025 року справу було призначено до розгляду по суті та доручено органу пробації скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_4 .

В судовому засіданні 06 жовтня 2025 року оголошено прокурором короткий виклад обвинувального акта, судом було встановлено особу обвинуваченого та роз`яснено йому суть обвинувачення, поставлено питання обвинуваченому про те, чи зрозуміле йому обвинувачення, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

На зазначене питання обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину він визнає в повному обсязі, бажає давати суду показання.

У відповідності до положень частини першої статті 349 КПК України судом було запропоновано стороні обвинувачення та стороні захисту проголосити вступні промови.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, він вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів по справі, а також оголошенням досудової доповіді, складеної органом пробації.

Обвинувачений ОСОБА_4 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодився.

Судом у відповідності до положень частини третьої статті 349 КПК України було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор та обвинувачений зазначили, що їм зрозуміло зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, їхня позиція є добровільною, та їм зрозуміло, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин другої та третьої статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів по справі, а також вивчення досудової доповіді, наданої органом пробації. Ухвала занесена секретарем судового засідання в журнал судового засідання.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю, суду розповів про обставини скоєного злочину так, як про них зазначено в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Після допиту обвинуваченого прокурором було оголошено та надано для долучення до матеріалів справи докази, які характеризують обвинуваченогота щодо речових доказів по справі.

Заперечень або доповнень до зазначених доказів від учасників процесу не надходило, за їх згодою зазначені докази було долучено до матеріалів справи.

Крім того, від представника Подільського районного сектору № 1 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області надійшли матеріали досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 із викладенням матеріалів та висновком органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб), рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - середній.

Після дослідження доказів, судом було поставлено питання учасникам процесу про те, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, чи можливо закінчити дослідження доказів та перейти до судових дебатів.

На вказане питання учасники процесу повідомили, що будь-яких доповнень досудового розгляду, заяв або клопотань вони не мають, та вважають за можливе перейти до судових дебатів.

Враховуючи викладене судом без видалення до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перехід до судових дебатів.

У судових дебатах:

Прокурор пояснив, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, при цьому враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що він визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, надав свідчення суду щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, розкаявся, призначити йому покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також просив вирішити долю речових доказів у відповідності до статті 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого злочину він визнає, згоден зі всім.

В останньому слові обвинувачений просив суд призначити йому мінімальний штраф.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду підтверджено факт скоєння ОСОБА_4 злочину, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, тобто, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Відповідно до частини першої статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Частиною першою статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною першою статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень статті 12 КК України злочином, вчиненим ОСОБА_4 , є ч.1 ст. 382 КК України, який відповідно до частини четвертої статті 12 КК України є нетяжким злочином

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі статтею 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі статтею 67 КК України, відсутні.

Санкцією ч. 1 ст. 382 КК України передбачено накладення на особу покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

При цьому, відповідно до частини першої статті 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, суд з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, вважає, що з метою досягнення мети кримінального покарання, визначеної статтею 50 КК України, достатнім для виправлення ОСОБА_4 буде призначення йому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Зазначеного висновку суд дійшов виходячи з того, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, у лікаря психіатра та у лікаря нарколога на диспансерному обліку не перебуває, не є депутатом Ананьївської міської ради, не перебуває на обліку у Подільському районному секторі № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, винним себе визнав та розкаявся.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

З реєстру матеріалів досудового розслідування та інших матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Цивільний позов прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 349, 366-371, 373, 374, 376, 395, 532, 615 ч. 15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

У відповідності до положень частини першої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Роз`яснити засудженому, що відповідно до положень частин п`ятої, шостої статті 26 КВК України у разі несплати штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або якщо судом було відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати штрафу, або у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

У разі повернення органом державної виконавчої служби виконавчого листа у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ2101», державний номерний знак НОМЕР_3 , жовтого кольору власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_5 , який перебуває у фактичній власності (користуванні) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ - оптичний диск DVD+R, «Axent», 4,7 Gb,120 min, 16х з відеозаписами, які були зафіксовані нагрудною камерою з інвентарним номером NC211935 про те, що 19 квітня 2025 року об 11 годині 36 хвилин по вулиці Героїв України міста Ананьїв Подільського району Одеської області за порушення ПДР було зупинено автомобіль, марки «ВАЗ2101», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який позбавлений права керування транспортним засобом судом, який визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000140 від 20 квітня 2025 року, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Цивільний позов прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

У відповідності до частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України суд обмежився оголошенням резолютивної частини вироку.

Копію повного тексту вироку негайно після оголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1