Справа № 206/5415/25
Провадження № 1-кс/206/1137/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року в залі суду в м. Дніпро слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 03.03.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра звернувся старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковник поліції ОСОБА_3 з вищезазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що на початку травня 2014 року ОСОБА_5 , добровільно вступив до не передбаченого законом збройного формування, діючого на частині території Луганської області, в тому числі м. Лисичанська Луганської області, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Вступивши в зазначене збройне формування ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності не передбаченого законом збройного формування, був зарахований до його складу, став приймати активну участь в його діяльності, виконуючи вказівки осіб, які були рангом вище нього на території міста Лисичанська.

Так, в період часу з початку травня до середини липня 2014 року, більш точні дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи в складі не передбаченого законом збройного формування, керуючись прямим умислом, виконував функції по охороні автомобільного моста через річку Сіверський Донець, по вулиці Першотравнева, міста Лисичанська та охорони громадського порядку спільно з іншими його представниками від імені непередбаченого законом збройного формування.

03 березня 2015 року за вказаним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000468 від 03.03.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

21 грудня 2017 року органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру, у зв`язку з неможливістю встановлення місця його знаходження, відповідно до ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України поштою направлено останньому.

04.01.2018 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, викладеними в наступних матеріалах:

- рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 03.03.2015, згідно якого встановлена причетність ОСОБА_5 до участі у складі непередбаченого законом збройного формування;

- актом огляду від 28.02.2015 щодо участі ОСОБА_5 у складі незаконного збройного формування;

- протколом допиту ОСОБА_6 , який зазначив про участь ОСОБА_5 у складі непередбаченого законом збройного формування, що діяло на території міста Лисичанська, Луганської області;

- протоколом допиту ОСОБА_7 , який зазначив про участь ОСОБА_5 у складі непередбаченого законом збройного формування, що діяло на території міста Лисичанська, Луганської області.

Під час досудового розслідування слідчим суддею Лисичанського міського суду Луганської області неодноразово надавалися дозволи на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу до Лисичанського міського суду, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час ухвали втратили законну силу.

Вжитими заходами спрямованими на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що останній як внутрішньо переміщена особа не зареєстрований.

Згідно повідомлення УКР ГУНП в Луганській області встановлено, що працівниками вказаного підрозділу проведено заходи по встановленню місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , встановити місцезнаходження останнього не надалось можливим. Проведено перевірку підозрюваного ОСОБА_5 в ІКС ІПНП, встановлено, що останній до адміністративної відповідальності не притягувався, також проведено перевірку підозрюваного за наявними обліками НП України, за результатами перевірки встановлено, що відомості стосовно зміни прізвища, перетину державного кордону України, реєстрації як ВПО, актового запису про смерть ОСОБА_5 , відсутні. Одночасно із вказаними заходами проведено моніторинг соціальних мереж, месенджерів та загальнодоступної мережі Інтернет, з метою встановлення соціальних сторінок ОСОБА_5 , за результатами проведення моніторингу інформація відсутня.

Згідно відповіді із головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби, відомостей щодо перетину державного кордону або лінії розмежування в період з 08.11.2017 по 23.07.2025 ОСОБА_5 не виявлено.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати в майбутньому на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , оскільки не передбачене законом збройне формування у діяльності якого підозрюваний брав участь продовжує діяти на території Луганської області.

Враховуючи викладене, слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання погоджено прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши та дослідивши матеріали в їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задовольнити клопотання з наступних підстав.

Слідчий суддя встановив, що 03.03.2015 року Лисичанського МВ ГУМВС надійшов рапорт від оперативної групи СБ Укаїни при ОШУ АТО, про факт участі у діяльності не передбачених законом збройному формуванні «ЛНР». Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2015 року за №0000468 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 260 КК України.

21 грудня 2017 року слідчим Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру за ч. 2 ст. 260 КК України. У зв`язку з неможливістю встановлення місця знаходження підозрюваного, відповідно до ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру направлено останньому поштою.

04 січня 2018 постановою слідчого Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Ухвалами слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 20.03.2018 року, 22 листопада 2018, 18 лютого 2020 року, 21 серпня 2020 року надавався дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також судом оглянуто рапорт про виявлене кримінальне правопорушення від 03 березня 2015 року; копії протоколів допиту свідків та інші матеріали, якими підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, викладеними в наступних матеріалах:

- рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 03.03.2015, згідно якого встановлена причетність ОСОБА_5 до участі у складі непередбаченого законом збройного формування;

- актом огляду від 28.02.2015 щодо участі ОСОБА_5 у складі незаконного збройного формування;

- протколом допиту ОСОБА_6 , який зазначив про участь ОСОБА_5 у складі непередбаченого законом збройного формування, що діяло на території міста Лисичанська, Луганської області;

- протоколом допиту ОСОБА_7 , який зазначив про участь ОСОБА_5 у складі непередбаченого законом збройного формування, що діяло на території міста Лисичанська, Луганської області.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років із конфіскацією майна та який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вжитими заходами спрямованими на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що останній як внутрішньо переміщена особа не зареєстрований.

Згідно повідомлення УКР ГУНП в Луганській області встановлено, що працівниками вказаного підрозділу проведено заходи по встановленню місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , встановити місцезнаходження останнього не надалось можливим. Проведено перевірку підозрюваного ОСОБА_5 в ІКС ІПНП, встановлено, що останній до адміністративної відповідальності не притягувався, також проведено перевірку підозрюваного за наявними обліками НП України, за результатами перевірки встановлено, що відомості стосовно зміни прізвища, перетину державного кордону України, реєстрації як ВПО, актового запису про смерть ОСОБА_5 , відсутні. Одночасно із вказаними заходами проведено моніторинг соціальних мереж, месенджерів та загальнодоступної мережі Інтернет, з метою встановлення соціальних сторінок ОСОБА_5 , за результатами проведення моніторингу інформація відсутня.

Згідно відповіді із головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби, відомостей щодо перетину державного кордону або лінії розмежування в період з 08.11.2017 по 23.07.2025 ОСОБА_5 не виявлено.

Таким чином, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та/або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилитись від органів досудового розслідування та/або суду.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду: про це свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що органом досудового розслідування не встановлено постійного місця проживання та реєстрації ОСОБА_5 на території, яка підконтрольна органам влади України, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також те, що до теперішнього часу місцезнаходження підозрюваного не встановлене та не відоме, його оголошено в розшук. Також, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 вже умисно переховується та в подальшому може умисно переховуватися від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області з метою унеможливлення проведення з ним необхідних процесуальних та слідчих дій;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України встановлено ризик незаконно впливати в майбутньому на свідків у кримінальному провадженні;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України встановлено ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , оскільки не передбачене законом збройне формування у діяльності якого підозрюваний брав участь продовжує діяти на території Луганської області.

Зазначені обставини у своїй сукупності підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечить його належної поведінки, яку неможливо досягти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,отже до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Частиною 4 ст. 183 КПК України визначено: при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно вимогам ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчим суддею встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинення ним іншого кримінального правопорушення становить суспільний інтерес. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною шостою цієї статті передбачено, що cлідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При цьому після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України можливе після затримання особи, яка перебувала у міжнародному розшуку, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу, доставки такої особи до органу досудового розслідування, юрисдикція якого поширюється на місце вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в даному випадку прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, підлягає задоволенню.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Також суд зазначає контактні дані старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , контактний телефон НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 193-194, 196, 197, 205, 206, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 03.03.2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000468 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1