Справа № 305/4740/25
Номер провадження 1-кп/305/506/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

законного представника потерпілого ОСОБА_7

представника служби у справах дітей Рахівської міської ради ОСОБА_8

представника ювінальної превенції Рахівського РВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Рахів, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000331 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.12.2025 у провадження Рахівського районного суду Закарпатської області надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, підстави для повернення обвинувального акту прокурору чи закриття кримінального провадження, відсутні.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти призначення кримінального прровадження до судового розгляду. Водночас, звернув увагу суду на необхідність доручити органу пробації скласти на направити суду досудову доповідь на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 підтримали позицію свого захисника.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Представники служби у справах дітей Рахіської міської ради та органу превенції Рахівського РВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області також не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно положень ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Відповідно до ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Згідно обвинувального акту обвинувачення висунуте ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 України, а саме «Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації трансорту осрбами, які керують трансортними засобами, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до обвинувального акту, 25 липня 2025 року, близько 00 годин 35 хвилин, неповнолітній водій ОСОБА_4 , немаючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи технічно-справним мотициклом марки "Kayo 125", без державної реєстрації без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, рухаючись разом із неповнолітнім пасажиром ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , діючи всупереч вимогам п.п.2.3 б), 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, з посиланням на термін "Безпечна швидкість", який є в п.1.10 ПДР України, будучи самовпевненим та самонадіяним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою своїх пасажирів, керуючи транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не урахував дорожні обставини та дорожні умови, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху, що привело до втрати керування мотоциклом та з`їзду його за межі проїзної частини автодороги вправо по ходу їх руху, на грунтове узбіччя з подальшим падінням мотоцикла на тротуар біля будинку №89, по вул. Миру, що в м. Рахів, Рахівського району. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи неповнолітній пасажир вказаного мотоцикла ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, забою головного мозку 3-го ст., паренхімазно-геморагічного вогнища забою у лобних долях головного мозку, субдуральної гематоми справа, множинних переломів лобної кістки, великого крила основної кістки, кісток носа, орбіт, правої гайморової пазухи, які згідно Наказу №6 МОЗ України, п.п.2.1.3 від 17.01.1995 року відносииться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які являлися небезпечними для життя потерпілого в момент його спричинення. Таким чином, водій ОСОБА_4 , порушив вимоги п.п.2.3 б), 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм ОСОБА_4 , вимог п.п.2.3 б), 10.1, 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, з посиланням на термін "безпечна швидкість", який є в п.1.10 ПДР України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, зокрема отриманням потерпілим ОСОБА_10 , тяжких тілесних ушкоджень.

В порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт містить правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме, ч.2 ст.286 КК України, однак виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення містить посилання на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з наведеного, обвинувальний акт повинен містити правову кваліфікацію кримінального правопорушення ч.2 ст.286-1 КК України.

Права обвинуваченого на захист гарантується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі неточності у формулювання обвинувачення суттєво впливають на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього.

Вказані порушення в подальшому є перешкодою для ухвалення будь-якого судового рішення та можуть слугувати підставою для скасування вироку суду.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Суд зауважує, що відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст.91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження, про що також констатується і в рішеннях Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року, рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82 (п. 79).

Отже, в обвинувальному акті відсутнє чітке формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, у ньому допущено ряд помилок, в тому числі, і щодо кваліфікації дій обвинуваченого (абзац 4 аркушу 5 обвинувального акту, у якому зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 Кримінального Кодексу України). За правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, тому суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту, доводи прокурора про відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, не відповідають міжнародним правовим актам, а також національному кримінальному процесуальному Закону України.

За наслідками підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про те, що на підставі вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.314 ч.3 п.3, 369, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000331 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1