Справа № 554/2161/18
Провадження № 1-кп/243/73/2025
УХВАЛА

Іменем України

01 жовтня 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слов`янським міськрайонним судом Донецької області розглядається кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001798 від 03.11.2014, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

До суду звернувся прокурор з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 . В обґрунтування заявленого прокурор посилається на те, що з матеріалів досудового розслідування встановлено, що наприкінці липня 2014 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поділяючи погляди та мету створення ДНР, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, добровільно вступив до лав незаконного збройного формування терористичної організації ДНР під керівництвом невстановленої слідством особи з позивним « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_7 та іншим членам НЗФ «Ворона» керівництвом НЗФ ставилися завдання щодо чергування на блокпості, розташованому на автомобільному мості в районі с. Байрак м. Горлівки та патрулювання у складі мобільних патрулів прилеглої місцевості.

Після вчинення зазначених злочинів, отримавши досвід ведення терористичної діяльності, ОСОБА_7 отримав від керівника НЗФ з позивним « ОСОБА_8 » завдання створити організовану злочинну групу, тобто стійке об`єднання групи осіб для спільного заняття злочинною діяльністю на тривалий період, а саме вчинення особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки створення терористичної групи та вчинення терористичних актів, а саме збройних нападів на блокпости ЗС України, розташованих на території Донецької області з метою їх знищення та захоплення у полон військовослужбовців та військової техніки ЗС України.

З метою виконання поставних завдань ОСОБА_7 отримав від представників терористичної організації ДНР на озброєння гранатомети «Шмель» та РПГ-7, автоматичну зброю (автомати Калашникова, кулемет ПК, 12,7 мм великокаліберний кулемет «Утес») та набої до них.

До складу організованої злочинної групи ОСОБА_7 залучив членів терористичної організації ДНР ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими підтримував дружні стосунки з часів спільної роботи на шахті ім. Калініна у м. Горлівка Донецької області, при цьому з метою конспірації надав їм позивні « ОСОБА_11 » та «Дюха» відповідно.

Узгодивши між членами організованої групи план нападу, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та невстановлені особи з позивними « ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 », « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 », « ОСОБА_16 », 03.11.2014 з метою вчинення терористичного акту по відношенню до військовослужбовців ЗС України, на двох автомобілях марки «Шевроле Лачетти», та «Додж Рам 1500», у кузові якого було встановлено 12,7 мм великокаліберний кулемет «Утес», виїхали з м. Горлівка у напрямку місцезнаходження блокпосту ЗС України №3407 біля с. Озерянівка Горлівського району Донецької області.

Надалі, діючі згідно заздалегідь відомого всім учасникам плану, здійснюючи постріли з автоматичної зброї та гранатометів у бік військовослужбовців ЗС України, які перебували на блокпості, члени організованої злочинної групи вчинили збройний напад на блокпост ЗС України №3407, розташований в с. Озерянівка Горлівського району Донецької області.

Під час нападу учасниками терористичної групи завдано військовослужбовцю в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_17 поранення у вигляді рани м`яких тканин в середній третині лівого передпліччя.

Крім цього, під час збройного нападу учасниками терористичної групи, пошкоджено прицільний пристрій на БРДМ-2, військовий №340, зав. №С06ЛТ0707, чим спричинено збитків на загальну суму 2 882 грн.

Військовослужбовцями в/ч ПП НОМЕР_2 , які перебували на блокпості, збройний напад відбито, ОСОБА_9 з позивним «Слон» та 5 невстановлених слідством учасників терористичної групи з позивними «Охотнік», « ОСОБА_13 », « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 », « ОСОБА_16 » вбито, а ОСОБА_10 з позивним « ОСОБА_18 » поранено. При цьому, ОСОБА_9 з позивним « ОСОБА_18 » та ОСОБА_7 з позивним « ОСОБА_19 » військовослужбовцями ЗС України захоплено у полон.

У подальшому від отриманих поранень член організованої терористичної групи ОСОБА_10 з позивним « ОСОБА_18 » ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у центральній міській лікарні м. Дзержинська.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №217 від 03.11.2014 причиною смерті ОСОБА_9 є сліпі та наскрізні вогнепально-осколкові поранення грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, що супроводжувалися осколковим переломом правої плечової кістки та розривом лівої легені, ускладненим розвитком гострої крововтрати, лівого гемотораксу та малокрів`ям внутрішніх органів.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів, 07.11.2014 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а також 07.11.2014 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. 08.11.2014 щодо останнього обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 25.12.2014 підозрюваному ОСОБА_7 скасовано обраний запобіжний захід, у зв`язку з виконанням домовленостей в межах Мінського Протоколу за підсумками консультацій Тристоронньої контактної групи щодо спільних кроків, спрямованих на імплементацію Мирного плану президента України ОСОБА_20 від 5 вересня 2014 року про здійснення обміну полонених військових формувань України та цивільних заручників, а також затриманих членів незаконних збройних формувань терористичних організацій ДНР та ЛНР.

За результатами спеціального досудового розслідування обвинувальний акт з додатками у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України скеровано до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвалою Верховного Суду від 02.05.2018 кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 направлено до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області для розгляду по суті.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.07.2018 клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження по кримінальному провадженню з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Цією ж ухвалою ОСОБА_7 оголошено у розшук та зупинено судовий розгляд на час розшуку останнього.

Таким чином, після оголошення ОСОБА_7 в розшук виникли обставини, що свідчать про порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, що виразились у неявці до слідчого без поважної причини.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, підтверджується зібраними у провадженні доказами.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 жодного разу на судові засідання не з`являвся та не повідомляв про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ухвали суду від 18.07.2018, його оголошено у розшук.

Виходячи з цього, є підстави вважати, що останній переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його точне місцезнаходження невідомо.

Згідно повідомлення Управління СБ України в Полтавській області №66/5/3/14-2484 від 04.09.2025 встановлено, що на даний час обвинувачений ОСОБА_7 постійно перебуває на території т.зв. «ДНР», а саме у тимчасово окупованому м. Горлівка Донецької області.

Відповідно до п. 7 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207?VII, тимчасово окупована РФ територія України (тимчасово окупована територія, далі - ТОТ) це частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України від 15.04.2014 року №1207?VII датою початку окупації території України, що входить до складу Донецької області, є 07.04.2014 року.

Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Зокрема, Указом Президента України від 07.02.2019 року №32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» визначено, що до переліку тимчасово окупованих територій Донецької області відноситься м. Горлівка Донецької області.

Станом на вересень 2025 року вказаний населений пункт Донецької області залишається тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України, що відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Так, ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Підставою застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 переховується від суду.

Відповідно до п. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прошу суд врахувати практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки він прямо ухиляється від явки до суду, з огляду на викладене виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та перебуває на тимчасово окупованій території України, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 36, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193 КПК України, прокурор просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на викладені в клопотанні обставини.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Судова колегія, вислухавши думку учасників судового провадження, встановила наступне.

Частиною третьою статті 315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Обґрунтованість обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які прокурором були визнані достатніми, та був складений обвинувальний акт, який в подальшому направлено до суду.

З огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочинів, за найтяжчий з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, судова колегія вважає реальним та доведеним заявлений прокурором ризик, визначений у ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити дії з переховування від органів досудового розслідування та суду.

Вивчивши додані прокурором до клопотання матеріали судовою колегією встановлено, згідно листа Управління СБ України в Полтавській області від 04.09.2025 № 66/5/3/14-2484, що на даний час гр. ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території у м. Горлівка Донецької області, що свідчить про умисне ухилення обвинуваченого від явки до суду та його переховування.

У відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

В цьому випадку, враховуючи надане підтвердження того факту, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України, судова колегія вважає, що розгляд клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого за відсутності самого ОСОБА_7 не порушує права останнього. Тим паче, для здійснення захисту обвинуваченого йому державою призначено захисника та, крім цього, у разі затримання ОСОБА_7 , суд розглядатиме вже за участю обвинуваченого питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Підсумовуючи наведене вище, враховуючи особу обвинуваченого, відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування обвинуваченого під вартою та могли свідчити, що стан здоров`я останнього виключає можливість його перебування в установі виконання покарань, та з огляду на те, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України, судова колегія дійшла висновку про недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеному ризику, а отже, вважає, що є законні підстави для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Частиною 4 статті 197 КПК України передбачено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

У відповідності до абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається..

Тож, враховуючи наведені вище норми кримінального процесуального Закону, обираючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, судова колегія не вбачає підстав для визначення розміру застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 31, 177-178, 181, 183, 194, 197, 201, 202, 314, 315, 336, 371-372, 376, 395 КПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У разі затримання обвинуваченого ОСОБА_7 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошений ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.07.2018, вважати продовженим.

У разі розшуку ОСОБА_7 - доставити його до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, для можливості призначення і розгляду справи по суті.

Організацію та контроль за виконанням ухвали доручити прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Судове провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України (справа № 554/2161/18), - зупинити на час розшуку останнього.

Копію цієї ухвали направити прокурору, захиснику, - до відома.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 01.10.2025 о 12-40 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3