Номер провадження: 11-сс/813/1625/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2025 року про повернення скарги, поданої у порядку ст. 303 КПК України, в рамках кримінального провадження №0002052, внесеного до ЄРДР 07 жовтня 2021 року,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було повернуто скаргу ОСОБА_7 на постанову детектива Підрозділу ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_8 від 29 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження №0002052, внесеного до ЄРДР 07 жовтня 2021 року, за ч. 3 ст. 212 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що із вищевказаною скаргою ОСОБА_7 звернувся до суду з пропуском встановленого законом строку, а питання про поновлення пропущеного строку не порушено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, скаржник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказують на те, що слідчий суддя безпідставно застосовував положення п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки постанову детектива від 29 листопада 2024 року про закриття кримінального провадження він отримав 28 липня 2025 року.

Посилаючись на викладене, просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду.

Апелянт належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду (а.с. 33-34 т.1), про поважні причини свого неприбуття не повідомив, з клопотанням про відкладання не звертався, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України його неприбуття не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги та надав докази щодо скерування скаржнику копії постанови про закриття кримінального провадження 29 листопада 2025 року.

Дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230).

Відповідно до положень ст. 303 КПК України законом визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, при вирішенні питання щодо відкриття провадження за скаргою, слідчий суддя повинен встановити чи подана скарга в строк передбачений, частиною 1 ст. 304 КПК України.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Із системного аналізу положень ст. 284 КПК України убачається, що обов`язок направлення копії постанови про закриття кримінального провадження зацікавленим особам покладений на дізнавача, слідчого або прокурора, залежно від того, ким вона постановлена.

З матеріалів провадження вбачається, що 29 листопада 2024 року детективом Підрозділу ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002052, внесеного до ЄРДР 07 жовтня 2021 року, за ч. 3 ст. 212 КК України. ОСОБА_7 06 серпня 2025 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на вищевказану постанову (а.с.1-8 т.1), до якої було долучено документи, зокрема: копія оскаржуваної постанови (а.с. 5-9 т. 1), копія конверту, яким постанова була направлена ОСОБА_7 з трек-номером 06 011 7317 5780 та датою отримання 28 липня 2025 року (зворот а.с. 9 т. 1), роздруківка щодо статусу відстеження трек-номера 06 011 7317 5780 з сайту Укрпошти ( а.с.10 т.1).

Як вірно зазначено слідчим суддею з посиланням на лист детектива ОСОБА_8 , який був наданий ОСОБА_7 до поданої скарги, останньому неодноразово було скеровано копія постанови про закриття провадження листами № 23.13-03.2/9298-24 від 29.11.2024 (а.с. 35 т.1), та № 23.13-03-11/48/3803-25 від 23.05.2025 (а.с.5 т.1), зокрема на його звернення у порядку ст. 60 КПК України, яке датоване 23 квітня 2025 року та зареєстроване у ТУ БЕБ в Одеській області 25 травня 2025 року (а.с.36-37 т.1), що також підтверджується копією конверту з відмітко про повернення поштового відправлення (а.с. 39-40 т.1).

Аналізуючи вищенаведене апеляційний суд констатує, що органом досудового розслідування тричі було виконано обов`язок щодо надсилання копії постанови про закриття кримінального провадження, який передбачений ч. 6 ст. 284 КПК України, та погоджується із твердженням слідчого судді про те, що ОСОБА_7 , який був ініціатором кримінального провадження, більше півроку не цікавився провадженням у справі.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, висновки слідчого судді про необхідність повернення скарги ґрунтуються на досліджених слідчим суддею обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статями 303, 304, 309, 370, 372, 376, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2025 року про повернення скарги, поданої у порядку ст. 303 КПК України, в рамках кримінального провадження №0002052, внесеного до ЄРДР 07 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_9 ОСОБА_3 ОСОБА_4