ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/818/1092/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участю секретаря ОСОБА_5 ,

-підозрюваного ОСОБА_6 ,

-захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

-прокурора ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Цією ухвалою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , 1969 року народження, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , на строк до 06 жовтня 2025 року.

Цією ж ухвалою, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1)заборонити цілодобово залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ;

2)зобов`язати прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

3)не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4)повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

5)здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України;

6)носити електронний засіб контролю.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника відділення СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, а саме з 22:00 години до 05:00 години наступного дня та покласти на ОСОБА_6 ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що органами досудового розслідування не доведено наявності обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 , оскільки стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження існування в підозрюваного будь-яких мотивів, з яких він був зацікавлений в отриманні вигоди іншими особами. Крім того, під час досудового розслідування експертизою не досліджувався факт економічної доцільності відновлення зруйнованих будинків.

Наголосив про наявність істотного порушення вимог КПК України, оскільки відповідно до клопотання слідчим стверджувалась наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, та не стверджувалось про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а отже слідчий суддя фактично вийшов за межі розгляду клопотання слідчого, передбаченого ст. 194 КПК України.

Зазначив, що слідчий суддя не взяв до уваги відомості про особу підозрюваного, а саме того, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, проживає з матір`ю похилого віку (1947 року народження), яка через стан свого здоров`я веде лежачий спосіб життя та потребує догляду.

Вказав, що підозрюваний на даний час шукає нову роботу, оскільки саме через необґрунтовану підозру був змушений прийняти рішення про звільнення, а цілодобовий домашній арешт унеможливлює здійснення підозрюваним догляду за матір`ю, який є єдиним її годувальником

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання начальника відділення СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області та обрати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. У разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, визначити розмір в сумі не менше 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при внесенні застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки існування передбачених п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків:

- переховування від органів досудового розслідування та суду, який підтверджується тяжкістю інкримінованого підозрюваному правопорушення та неможливістю застосування вимог ст.ст.69, 75 КК України, оскільки кримінальне правопорушення відноситься до категорії корупційних;

- знищення, ховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний може використовуючи своє становище начальника відділу містобудування, архітектури може знищити документи щодо своєї злочинної діяльності, а також інші документи, котрі ще не віднайдені та не вилучені органом досудового розслідування;

- незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, оскільки не всі свідки до теперішнього часу допитані, а підозрюваний ОСОБА_6 особисто знайомий зі свідками в даному кримінальному провадженні та йому відоме їх місце проживання.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні захисники, підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, натомість підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників, підозрюваного та прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисника підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу слідчий суддя повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 367, ч.2 ст.364, ч.4 ст.190 КК України, за які останньому може бути призначено максимальне покарання 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років із штрафом до 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено їх наявність, та дійшов висновку про наявність ризику, передбаченому п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Разом з цим, слідчий суддя визнавши наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, фактично вийшов за межі клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, оскільки в порушення вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України визнав наявним ризик, який не вказував слідчий у клопотанні, що згідно положень ч.1 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, - підставою для скасування судового рішення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд дійшов передчасного висновку про відсутність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на який вказував слідчий у своєму клопотанні, наявність якого є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, оскільки законодавцем передбачено дві обов`язкові підстави для його обрання - наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 протягом тривалого часу займав посаду начальника Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Куп?янської міської ради та особисто знайомий з усіма членами комісії, а також знає місце проживання кожного з них, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зазначеного прокурором в клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, враховуючи установлену у ст.23 КПК України загальну засаду кримінального провадження - безпосередність дослідження доказів, вказаний ризик існує не тільки на початковому етапі, а й протягом всього часу кримінального провадження до моменту безпосереднього допиту свідків судом першої інстанції під час судового розгляду.

Вказані обставини залишилися поза увагою слідчого судді, а тому його висновки про відсутність зазначеного ризику, є необґрунтованими.

Однак, як вірно зазначено слідчим суддею, доводи прокурора про наявність ризику переховування ОСОБА_6 від правоохоронних органів та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) є необґрунтованими.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, чи суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Доводи прокурора про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: знищення або переховування документів чи речей, які мають істотне значення для кримінального провадження, також позбавлені підстав.

В обґрунтування наявності вказаного ризику, слідчим в клопотанні про застосування запобіжного заходу та прокурором в апеляційній скарзі, зазначається виключно той факт, що ОСОБА_6 займає посаду начальника Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Куп?янської міської ради, та маж безпосередній доступ до речей і документів, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Разом з цим, як вірно встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 на даний час звільнений з посади начальника Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Куп?янської міської ради розпорядженням №201/КП від 06.08.2025 року (т. 2, а.с. 68).

Розпорядженням начальника Куп?янської міської військової адміністрації №386 від 11.08.2025 року, затверджено новий склад комісії з питань невідкладних робіт щодо наслідків збройної агресії російської федерації, пов?язаних із пошкодженнями будівель та споруд на території Куп?янської територіальної громади, що свідчить про відсутність в ОСОБА_6 доступу до службових документів (т.2 а.с. 90-92).

Крім того, як встановлено слідчим суддею, на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшуки за місцем мешкання, зокрема ОСОБА_6 та і за місцем його роботи та вилучено всі документи, що мають значення для кримінального провадження, на які на теперішній час ухвалами слідчого судді накладено арешт, що додатково спростовує наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що ризики, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказані у клопотанні є недоведеними та необґрунтованими, враховуючі відсутність даних, що вказують на існування даних ризиків.

Разом з цим, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а рішення слідчого судді про його виключення вважає передчасним.

Що стосується доводів захисника про те, що слідчим суддею залишено поза увагою той факт, що органами досудового розслідування не доведено наявності обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 , то суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України у разі затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

При цьому в кримінальному процесуальному розумінні існує відмінність між обґрунтованістю та доведеністю висунутої підозри, в тому числі на підставі достатніх, допустимих та достовірних доказів.

Так, у справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст.5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень".

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків досудового розслідування.

На підставі викладеного, колегія судді вважає наявними підстави для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали відповідно до ч.3 ст.407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2025 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника відділення СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , на строк до 06 жовтня 2025 року.

Покласти на ОСОБА_6 у строк до 06 жовтня 2025 року наступні обов`язки:

-заборонити цілодобово залишати місце фактичного проживання АДРЕСА_1 ,

-зобов`язати прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду,

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання,

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

-носити електронний засіб контролю.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ - ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області, поклавши обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: