Справа №333/8321/25
Провадження №1-кс/333/3024/25
УХВАЛА

24 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з його заяви від 20.06.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань такого змісту: «Відповідно до ст.ст. 303-306 КПК України хочу оскаржити невиконання ст.214 КПК України ТУ ДБР. Прошу витребувати мою заяву та зобов`язати внести її до ЄРДР. Усі доводи вкажу у судовому засіданні. Якщо термін оскарження сплив прошу поновити».

До своєї скарги долучив лист на своє ім`я від імені заступника начальника ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , в якому останній повідомляє, що звернення ОСОБА_3 від 08.07.2025 року було зареєстровано до ІПНП «Єдиний облік» Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. За вказаними у зверненні фактами проведено перевірку та матеріали справи скеровано за належністю до ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі для подальшого розгляду та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

03.09.2025 року слідчий суддя здійснив запит до керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі щодо інформації про факт надходження заяви ОСОБА_3 і результатів її розгляду.

15.09.2025 року на запит слідчого судді надійшла відповідь на запит.

17.09.2025 року ухвалою слідчого судді було відкрито провадження по його скарзі та призначено її судовий розгляд на 19.09.2025 року.

Згідно з відповіддю т.в.о. начальника ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» на запит слідчого судді, ОСОБА_3 з 08.09.2025 року був етапований до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4» на підставі спільного наказу №261/43 від 06.08.2025 року «Про печатко евакуації засуджених та осіб, взятих під вартою з ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор».

19.09.2025 року, 23.09.2025 року, 29.09.2025 року, 02.10.2025 року судові засіданні не відбулися у зв`язку з неявкою ОСОБА_3 на відеоконференцію, яка проводилася з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».

20.10.2025 року у судовому засіданні ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя, який був розглянути1 та залишений без задоволення 21.10.2025 року.

04.11.2025 року, 07.11.2025 року та 19.11.2025 року судові засіданні не відбулися у зв`язку з неявкою ОСОБА_3 на відеоконференцію, яка проводилася з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4».

24.11.2025 року усудовому засідання ОСОБА_3 підтримав свою скаргу та просив її задовольнити.

Представник ТУ ДБР у м. Мелітополі у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги ОСОБА_3 .

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , вивчивши скаргу та долучені до неї, а також отримані від ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі матеріали, слідчий суддя дійшов до такого.

Слідчим суддею встановлено, що 20.06.2025 року ОСОБА_3 звернувся до Запорізької обласної прокуратури із заявою про вчинений злочин, в якій останній просив внести до ЄРДР відомості про злочинні (на його думку) дії керівника апарату Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 та секретаря вказаного суду Засько.

Вказана заява була отримана в прокуратурі Запорізької області і за належністю 26.06.2025 року скерована до ГУНП в Запорізькій області, звідки 08.07.2025 року надійшла до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

11.08.2025 року зазначена заява ОСОБА_3 т.в.о. начальника Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 направив директору ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі для проведення перевірки та прийняття рішення згідно чинного законодавства, оскільки викладені у заяві факти відносяться до компетенції розгляду Державного бюро розслідувань.

01.09.2025 року заступник керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_7 повернув заяву ОСОБА_3 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, зазначивши, що можливе кримінальне правопорушення, про яке вказано у заяві не вчинене суб`єктом, передбаченим ч.4 ст.216 КПК України і відповідно не підслідне слідчим органам Державного бюро розслідувань.

03.09.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з його заяви від 20.06.2025 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Водночас, в даному випадку вважаю, що скарга ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Частина 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

Вважаю, що наведені відомості ОСОБА_3 у своїй заяві не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення.

На думку слідчого судді, на підтвердження доводів про вчинення злочинів у заяві останнього не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Зазначення самих лише припущень про можливе вчинення злочинів, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

Таким чином, вважаю, що у заяві ОСОБА_3 від 20.06.2025 року відсутні наявні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки кримінальних правопорушень у діях будь-якої особи, зазначеної у заяві, та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини).

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ознак бездіяльності у діях уповноважених осіб ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі в частині невнесення відомостей, зазначених у заяві ОСОБА_3 від 20.06.2025 року до ЄРДР, а тому не вбачаю підстав для задоволення скарги останнього.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.4 ст.216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень:

1) вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Директором Бюро економічної безпеки України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті;

2) вчинених службовими особами Національного антикорупційного бюро України, заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або іншими прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності детективів підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті;

3) проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), крім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу України.

Таким чином, досудове розслідування в частині ймовірного вчинення керівником апарату та секретарем Дніпровського районного суду м. Запоріжжя не відноситься до підслідності слідчих Державного бюро розслідувань.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Водночас, положення вказаної частини статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р (ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018(1644/18). Тому, ОСОБА_8 або її представник мають право оскаржити це рішення слідчого судді у порядку ст.395 КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з його заяви від 20.06.2025 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 28.11.2025 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1