УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід

11 листопада 2025 рокуСправа № 495/7143/20
Номер провадження 1-кс/495/2312/2025

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі суду в м. Білгороді-Дністровському заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР 26.09.2020 за №0001487 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області в особі головуючого судді ОСОБА_6 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР 26.09.2020 за №0001487 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

11.11.2025 до суду надійшла заява захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР 26.09.2020 за №0001487 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Заява мотивована тим, що сторона захисту виражає обгрунтовану стурбованість ставленням головуючого по справі до обвинуваченого ОСОБА_4 та надання переваги стороні обвинувачення в питанні дослідження доказів та необгрунтованого повторного допиту потерпілого, без зміни порядку та обсягу дослідження доказів, та без ухвали про повернення слухання справи спочатку.

Дана справа була прийнята суддею ОСОБА_6 до провалження внаслідок відсторонення попереднього складу суду в особі судді ОСОБА_7 від здійснення правосуддя.

В даному провадженні було проведено підготовче засідання, оголошено обвинувальний акт, встановлено порядок та обсяг дослідження доказів, за якими було вирішено: 1) дослідження письмових матеріалів, 2) допитати потерпілого, 3) допитати свідків, 4) допитати обвинуваченого

Попереднім складом суду було проведено ряд дій, та досягнуто третього пункту, а саме: «допит свідків».

Після передачі справи на розгляд судді ОСОБА_6 учасники кримінального провадження не наполягали на розгляді справи спочатку та судом було постановлено ухвалу про продовження слухання справи спочатку. Відтак, мало б відбутися наступна дія: продовження допиту свідків в даному кримінальному провадженні.

Однак, замість цього, не змінюючи порядок дослідження доказів, головуючий по справі, задовольнив клопотання прокурора та повторно допитав потерпілого ОСОБА_8 , хоча, як було вказано вище, учасники не наполягали на розгляді справи спочатку, не було внесено змін до раніше визначеного порядку дослідження доказів та судом не було вмотивовано таке рішення.

Незважаючи на заперечення сторони захисту з даного приводу та процесуальною неможливістю проведення такої дії як позачерговий допит потерпілого без внесення змін до порядку дослідження доказів, та попри того, що суддя не повертався до розгляду справи спочатку, - дана дія відбулась, що сторона захисту вважає наданням переваги стороні обвинувачення: позачерговий допит потерпілого.

Сторона захисту вказує, що така дія є поза процесуальним способом передати прерогативу стороні обвинувачення, в тому числі допитування потерпілого доки він не надасть покази, які влаштують державного обвинувача. І хоча, потерпілий фактично надавав аналогічні пояснення, дана обставина викликаєе занепокоєння у сторони захисту щодо неупередженостіч судді, демонстрації лояльностів дом сторони обвинувачення та нехтування правами сторони захисту.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2025 головуючою суддею із розгляду заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_5 підтримав заяву про відвід судді та наполягав на її задоволенні, акцентуючи увагу на тому, що головуючий в ході розгляду справи демонстрував перевагу сторони захисту, що є підставою для його відводу.

Обвинувачений ОСОБА_4 послався на розсуд суду.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_9 просив у задоволенні заяви про відвід судді відмовити.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши заяву про відвід судді, мотиви та обґрунтування, на які посилається захисник як на підставу для відводу, заслухавши технічний запис судового засідання, у якому, на думку захисника, суддею ОСОБА_6 було проявлено неупередженість, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 129 Конституції Українивстановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 75 КПК України визначаються підстави, які виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Зокрема суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленогочастиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

У пунктах 66, 67 рішення ЄСПЛ «Мироненко та Мартиненко проти України» вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У цьому відношенні ЄСПЛ зазначає, що навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться продовіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість («De Cubber проти Бельгії», рішення від 26 жовтня 1984 року, Series A, № 86).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Заявлений захисником відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені вказаними нормами КПК України. Натомість, доводи заявника ґрунтуються винятково на незгоді останнього із процесуальними рішеннями судді ОСОБА_6 .

Разом з тим, відповідно до ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Відтак, вчинення процесуальних дій, прийняття того чи іншого рішення з приводу заявлених клопотань не може свідчити про упередженість чи безсторонність судді, оскільки вирішення зазначених питань процесуально віднесено до компетенції суду.

Більше того, одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Дійсно інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Однак, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392КПК.

Суд звертає увагу, що незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, відповідно дочастинип`ятоїстатті124Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території Україниі, тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадженнясправи,в якій вони ухвалені.

Утім, будь-яких об`єктивних даних, які б вказували на необ`єктивність та упередженість судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 протягом розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 не встановлено, мотиви заявника для відводує припущеннями, а отже не можуть слугувати підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 від розгляду справи № 495/7143/20 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження відомості про яке внесенодо ЄРДР 26.09.2020 за №0001487 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата і час оголошення повного тексту ухвали: 11.11.2025 о 13.05.

Суддя ОСОБА_11