Провадження № 1-кс/175/1936/25
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні скарги

05 грудня 2025 року с-ще Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2025 до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга, в якій заявник ОСОБА_3 просила визнати бездіяльність ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області (далі ВП №2) незаконною, зобов`язати негайно внести інформацію про її заяви від 27.11.2025 про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.296 КК України до ЄРДР та видати витяг.

Свою скаргу ОСОБА_3 обґрунтувала тим, що 27.11.2025 вона подала дві заяви до ВП №2 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129 та ч.1 ст.296 КК України.

01.12.2025 заявниці зателефонував дільничний офіцер поліції і повідомив, що її заяви, без номера кримінального провадження, були передані йому для розгляду. 02.12.2025 вона звернулася до ВП №2, де їй підтвердили, що відомості до ЄРДР за її заявами не внесені і їх передали на розгляд дільничному.

Заявниця вважає, що своїми діями уповноважені особи ВП №2 свідомо ухилилися від внесення відомостей про тяжкі кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.129 та ч.1 ст.296 КК України до ЄРДР для незаконного переведення кримінально караних дій до адміністративної площини та не виконали вимоги ст.214 КПК України, чим порушують її конституційні права та перешкоджають початку досудового розслідування.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду скарги до суду не надала.

ВП №2 та Слобожанська окружна прокуратура про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, однак своїх представників до суду не направили.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів, з урахуванням визначених строків для розгляду вказаної категорії скарг, що узгоджується з приписами ст. 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

27.11.2025, згідно долучених до скарги копій, ОСОБА_3 звернулася до ВП №2 із двома заявами про вчинення кримінальних правопорушень, в яких вона просила внести відомості до ЄРДР за ст.129 КК України за фактом погрози вбивством та за ст.296 КК України за хуліганство/спроби нападу відносно ОСОБА_4 , яка підриває авторитет і перешкоджає законній діяльності Правління СТ «Родничек-3» в с-щі Слобожанське та своїм злим наміром несе суспільну небезпеку, спрямованим на створення хаосу в Товаристві і порушенні громадського порядку. Приводом для подання першої заяви про внесення до ЄРДР відомостей за ч.1 ст.129 та ч.1 ст.296 КК України ОСОБА_3 зазначила подію, що відбулася 25.01.2025 на території СТ «Родничек-3», коли вона як голова Правління намагалася вручити ОСОБА_4 офіційну відповідь на заяву від 10.01.2025, але остання спровокувала конфлікт своєю агресивною поведінкою, в ході якого висловлювалась нецензурно в присутності малолітньої доньки заявниці. Приводом для другої заяви про внесення до ЄРДР відомостей за ст.296 КК України ОСОБА_3 зазначила події, що відбулися 25.06.2025, коли ОСОБА_4 за кермом автомобіля заїжджала на територію Товариства і їй здалося, що діти, які гралися на вулиці, намагалися очеретяною паличкою вдарити по її машині, на що остання із застосуванням нецензурної лайки погрожувала їм вийти з машини та вдарити їх по голові цією очеретяною паличкою.

Як зазначає ОСОБА_3 в своїй скарзі, станом на 02.12.2025 відомості до ЄРДР за її заявами від 27.11.2025 не внесені, в порушення вимог ст.214 КПК України, та передані для розгляду дільничному офіцеру поліції.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч.1 та 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 року прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як зазначила ОСОБА_3 в своїх заявах від 27.11.2025 ОСОБА_4 своїми діями підриває авторитет і перешкоджає законній діяльності Правління СТ «Родничек-3» в с-щі Слобожанське та своїм злим наміром несе суспільну небезпеку, спрямованим на створення хаосу в Товаристві і порушенні громадського порядку, чим вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.129 та ст.296 КК України.

Дослідженням повідомлених ОСОБА_3 у своїх заявах до органу поліції обставин, слідчий суддя доходить висновку, що вони безпідставні та містять абстрактний характер, не мають достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_4 ознак об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Тому, враховуючи, що заяви та скарга ОСОБА_3 містять виключно припущення щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст.129 та ст.296 КК України та вони не містять будь-яких об`єктивних даних про вчинення таких кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 ..

Керуючись ст.ст.303, 306-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1