Справа № 148/2206/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000255 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кремінне, Могилів-подільський район, Вінницька область, зареєстрований та проживаючий, за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Восени 2023 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 перебуваючи біля дерев`яної бесідки, яка розташована в лісосмузі поблизу с. Тарасівка Тульчинського району Вінницької області, виявив на землі бойовий припас, а саме наступальну осколкову ручну гранату М67 виробництва США, яку останній підняв та забрав з собою, тим самим вчинив придбання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, в порушення вимог п.п. 9, 10, 11 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 (зі змінами та доповненнями), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 (зі змінами та доповненнями), умисно, без передбаченого законом дозволу, з метою використання у власних цілях, в той же день переніс наступальну осколкову ручну гранату М67 виробництва США до домоволодіння за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив його зберігати у будинку до 14.08.2025, тим самим вчинив носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

В домогосподарстві по АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 та де проживає ОСОБА_3 , 14.08.2025 працівниками Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області проведено огляд, під час якого в кухні будинку виявлено та вилучено наступальну осколкову ручну гранату М67 іноземного виробництва (США) промислового виготовлення військового призначення, яка відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи є бойовим припасом.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, зазначив, що фактичні обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорював, та надав покази, що восени 2023 року був на риболовлі повертаючись додому, біля бесідки побачив гранату, оскільки проходив в свій час військову службу, знав як поводитись з боєприпасами, тому забрав ручну гранату та приніс до місця свого проживання, де зберігав її на шафі у будинку. В скоєному щиро розкаявся, та заначив, що потрібно було одразу здати працівникам поліції, а не зберігати вдома.

Відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено вст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, допитавши обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, відповідно до характеристики виконавчого комітету Тульчинської міської ради № 94 від 14.08.2025, ОСОБА_3 характеризується задовільно (а.с. 83), раніше в силу ст. 89 КК України не судимий (а.с. 86, 87), останній у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває та за медичною допомогою не звертався (а.с. 84), а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння, щире каяття.

Обставиною, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.

Також, з огляду на викладене, суд приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також те, що його виправлення можливе без реального відбуття покарання та приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити останнього від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 КК України.

На переконання суду дане покарання, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.

Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 11610,03 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67, ч. 1 ст. 263 КК України, ст. 349, 369 - 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 11610,03 грн (одинадцять тисяч шістсот десять гривень три копійки).

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на тимчасово вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 21.08.2025 скасувати.

Речові докази: запаховий слід з предмету, схожого на корпус гранати іноземного виробництва М67 із маркуванням «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67, COMP В DAZ2C 022-006»; запаховий слід з предмету, схожого на запал іноземного виробництва М213 маркуванням FUZE М213 С0Р20С 036-005; змив з предмету, схожого на корпус гранати іноземного виробництва М67 маркуванням «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67, COMP В DAZ20P 022-006»; змив з предмету схожого на запал іноземного виробництва М213 маркуванням FUZE М213 С0Р20С 036-005 знищити.

Предмет, схожий на корпус гранати іноземного виробництва М67 маркуванням «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67, COMP В DAZ20P 022-006» та предмет схожий на запал іноземного виробництва М213 із маркуванням FUZ М213 С0Р20С 036-005 - конфіскувати в дохід держави на підтримку Збройних Сил України.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: