печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника власників майна - адвоката: не з`явився,

слідчого: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням представника власника майна, адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000593 від 01.07.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - представник власників майна, адвокат ОСОБА_3 ), який діє в інтересах ОСОБА_4 (далі - власник майна, ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ) звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000593 від 01.07.2022 року, зокрема щодо земельних ділянок з кадастровими номерами:

- :04:007:5020, площею 0,2448 га, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- :04:007:5123, площею 0,1113 га, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- :04:007:5125, площею 0, 0137 га, зареєстрована на праві спільної власності за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), розмір частки та за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), розмір частки .

В обґрунтування клопотання, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до змісту ухвали про накладення арешту, у ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 25.09.2008 року службові особи Національного аграрного університету під час засідання вченої ради проголосували про надання згоди на вилучення 12 гектарів лісовкритих земель Боярської лісодослідної станції, після чого вказані земної перейшли до комунальної форми власності Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

У подальшому, Головою Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області ОСОБА_7 видано розпорядження № 660 «Про припинення права постійного користування частиною земельної ділянки ДП «Боярська ЛДС» Національного університету біоресурсів та природокористування України та передачі її до земель запасу Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Так, сторона захисту вважає, що арешт на вказане майно, який накладений з метою збереження речових доказів є необґрунтованим та на даний час у кримінальному провадженні № 0000593 не наявно відомостей щодо повідомлення вказаним особам про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, крім того власники майна не є службовими особами чи працівниками Національного університету біоресурсів та природокористування України.

Таким чином, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що власники є добросовісними набувачами вказаних земельних ділянок і вважає, що на сьогодні у застосуванні арешту відпала потреба, оскільки у діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутній склад злочину, останні не є підозрюваними в кримінальному провадженні, а тому існує неспіврозмірне із завданням кримінального провадження втручання держави в право останнього на вільне володіння, користування та розпорядження майном, у зв`язку з чим арешт підлягає скасуванню.

17.10.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від представника власника майна, адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі, вимоги викладені у клопотанні підтримав та просив задовольнити, надав також додаткові пояснення.

Також, 17.10.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від адвоката ОСОБА_8 надійшла заява у якій зазначено, що допущено технічну описку у даті придбання земельної ділянки і помилково вказано «03.11.2025 року», тому просить вважати правильним дійсну дату «03.11.2015 року».

В судове засідання учасники судового процесу не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні учасників провадження, на підставі наявних матеріалів.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 000593 від 01.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 року клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 000593 від 01.07.2022 року та накладено арешт на майно, зокрема на земельні ділянки, а саме на:

- :04:007:5020, площею 0,2448 га, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- :04:007:5123, площею 0,1113 га, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- :04:007:5125, площею 0, 0137 га, зареєстрована на праві спільної власності за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), розмір частки та за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), розмір частки .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, як вбачається із ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 року, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 000593 від 01.07.2022 року.

Разом з тим, постановою слідчого від 30.10.2023 року, вказані земельні ділянки визнані речовим доказом.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Разом з тим, відповідно до договору купівлі-продажу від 03.11.2015 року, ОСОБА_5 придбала у громадянина ОСОБА_10 земельну ділянку з кадастровим номером :04:007:5020, площею 0,2448 га, що знаходиться на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 4. Крім того, вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11 та згідно з відомостей земельного кадастру вказана земельна ділянка не належала до лісового фонду та цільове призначення визначалось для індивідуального садівництва.

Також, 29.03.2016 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, яку придбали ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у ОСОБА_10 з кадастровим номером :04:007:5119 площею 0, 2401 га, що знаходиться на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської обл. та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 4. Разом з тим, вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_12 .

В свою чергу, договором про поділ земельної ділянки від 25.01.2017 року земельна ділянка № :04:007:5119 за рішенням власників ОСОБА_6 та ОСОБА_4 була поділена на три земельні ділянки. У результаті чого, у приватну власність ОСОБА_4 перейшла земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:5123, площею 0, 1133 га, у приватну спільну часткову власність ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перейшла земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:5125, площею 0, 0137 га, розмір частки за кожним із власників становить .

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити , що першим заступником прокурора Київської області подано цивільний позов в інтересах держави щодо визнання недійсними розпоряджень, рішень про державну реєстрацію речових прав та витребування земельних ділянок із незаконного володіння, тобто саме тих ділянок на які накладено арешт.

Однак, відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.06.2018 року у справі № 369/13463/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2018 року, у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області про витребування земельних ділянок із незаконного володіння, тобто саме тих ділянок на які накладено арешт відмовлено. Верховним Судом у своїй постанові від 27.05.2020 року вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції змінив в мотивувальній частині, встановивши відсутність підстав для задоволення позову.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки на даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000593 від 01.07.2022 року не мають жодного процесуального статусу, досудове розслідування в даному кримінальному провадженні триває з 2022 року, тобто понад 3 роки, також органом досудового розслідування не надано доказів причетності вказаних осіб, а також зазначених земельних ділянок, до вказаного кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що накладений арешт, підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, клопотання представника власника майна, адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000593 від 01.07.2022 року, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника власника майна, адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000593 від 01.07.2022 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51676/23-к від 13.02.2024 року в рамках кримінального провадження № 0000593 від 01.07.2022 року, в частині майна, а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами:

- :04:007:5020, площею 0,2448 га, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- :04:007:5123, площею 0,1113 га, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- :04:007:5125, площею 0, 0137 га, зареєстрована на праві спільної власності за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ), розмір частки та за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), розмір частки .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1