СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1163/25
ун. № 759/7226/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

провіши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м.Києві у об`єднаних кримінальних провадженнях, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 25 березня 2025, за № 0000436 від 29 квітня 2025 року, за № 000851 від 04 серпня 2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

08.04.2025 із Святошинської окружної прокуратури м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 25 березня 2025 стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 України.

29.05.2025 із Святошинської окружної прокуратури м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000436 від 29 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

27.08.2025 із Святошинської окружної прокуратури м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000851 від 04 серпня 2025 року, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою суду від 13.10.2025 вказані кримінальні провадження об`єднанні для спільного розгляду.

Прокурор ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувальних актів.

Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , не заперечував проти призначення судового розгляду.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальні акти та додані до них матеріали, суд вважає, що у кримінальному провадженні слід призначити судовий розгляд з таких підстав.

Судом встановлено, що обвинувальні акти стосовно ОСОБА_3 складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. При затвердженні прокурором обвинувальних актів дотримані вимоги закону.

Дані кримінальні провадження за підсудністю підлягають розгляду Святошинським районним судом м. Києва.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні, оскільки обмежень, передбачених положеннями ч.2 ст.27 КПК України, судом не встановлено.

Згідно вимог ст. 31 КПК України кримінальне провадження підлягає розгляду суддею одноособово.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 318 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

Разом з тим, прокурором ОСОБА_4 було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане ним клопотання, з викладених у ньому підстав, та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала заявлене клопотання.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати до обвинуваченого інший, більш м`який запобіжний захід, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт з огляду на те, що він здійснює догляд за своєю бабусею, у якої незадовільний стан здоров`я.

Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши клопотання прокурора ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

На стадії досудового розслідування до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 10 (десять) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп., строк дії якого спливає 18.10.2025р.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення як загальної складової підстави застосування запобіжного заходу слід розуміти як наявність "розумної підозри", тобто добросовісного, основаного на сукупності наявних на даний момент доказів припущення про вчинення цією особою кримінального правопорушення. Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на застосування запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Так, суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, враховує обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при доведенні провині за яке обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Надаючи оцінку доводам прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, суд зазначає наступне.

Так, ризик переховування від суду, обґрунтовується тим, що обвинувачений, у якого відсутні міцні соціальні зв`язки та стримуючі фактори, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.

Ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що останній раніше судимий, непрацевлаштований, стабільного джерела доходу не має.

Водночас, ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на свідків у кримінальному провадженні не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання прокурора.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово підкреслював, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на зазначене вище, на думку суду, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є триваючими, суд доходить до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

В засіданні не здобуто відомостей, які б свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а відтак клопотання прокурора ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Водночас, враховуючи обставини кримінального правопорушення та відомості про особу обвинуваченого, його вік, майновий стан, суд вважає за доцільне визначити розмір застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп., в якості альтернативного запобіжного заходу, яку вважає співмірною з наявними в кримінальному провадженні ризиками та покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314-316, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309 КК України, на 15 год. 00 хв. 23 жовтня 2025 року в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у відкритому судовому засіданні.

Справу розглядати суддею одноособово.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати за участі прокурорів, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 11 грудня 2025 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі 10 (десять) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу визначити до 11 грудня 2025 року.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 14 жовтня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1