УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчих Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000543 від 17 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.358 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчий звертався до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира про арешт майна вилученого у ході проведення обшуку у приватному володінні ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: накопичувач марки «Transcend» та мобільний телефон Iphone 13 Pro в чохлі рожевого кольору. У відповідності до ухвали слідчого судді від 19 вересня 2024 року у вищевказане клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на майно належне ОСОБА_4 вилучене у ході проведення обшуку у її домоволодінні.

Також зазначено, що представником власника майна 12.11.2024 до Корольовського районного суду м. Житомира подано клопотання про скасування арешту на майно з підстав відсутності потреб у подальшому перебуванні вищевказаного майна під арештом. Однак, у відповідності до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 28.11.2024 у справі №296/10476/24 відмовлено у задоволенні клопотання представника власника майна про скасування арешту у зв`язку із призначенням слідчим у кримінальному провадженні 27.11.2024 судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Представник власника майна зазначає, що з часу вилучення майна по даний час пройшло більше одинадцять місяців, тобто достатній час для встановлення причетності чи непричетності ОСОБА_4 до вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень та підтвердження, проведення всіх необхідних експертиз у кримінальному провадженні, у тому числі щодо арештованого майна. Однак, ОСОБА_4 не має жодного статусу у даному кримінальному провадженні, їй не повідомилось про підозру у вчиненні жодного кримінального правопорушення, а всі доводи викладені у клопотанні слідчого на даний час не знайшли свого підтвердження. Також, у зв`язку із тим що ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження відомості про перебування на даний час майна, належного їй на праві власності, у тому числі результатів проведених експертиз, їй не відомі.

Враховуючи викладене, виникла необхідність у зверненні з даним клопотанням.

Представник власника майна клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Слідча в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій зазначила, що при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Положеннями ч.3 ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження триває більше двох років, органом досудового розслідування не надано доказів, що арештоване майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, крім цього, не доведено, що експертиза арештованого майна не проведена та є необхідність у подальшому арешті, тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме: накопичувач марки «Transcend» c/n:E84907-2331 та мобільний телефон Iphone 13 Pro c/n: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 рожевого кольору, які належать ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 19.09.2024 у справі № 296/8677/24.

Копію цієї ухвали про скасування арешту майна після оголошення ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, власнику майна присутнім у судовому засіданні під час оголошення цієї ухвали, а у разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення цієї ухвали надіслати її копію таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор у кримінальному провадженні після отримання копії ухвали про скасування арешту повинні негайно вжити заходів щодо виконання цієї ухвали та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1