Справа № 279/6358/25
1-в/279/580/25
У Х В А Л А

29 жовтня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені клопотання начальника державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)" про приведення вироку суду до вимог кримінального законодавства відносно засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Начальник ДУ "Коростенська ВК (№71)" звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку суду до вимог кримінального законодавства відносно засудженого ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що вироком Деснянського районного суду м.Києва від 16.11.2020 року ОСОБА_3 засуджений за ст.ст.185 ч.1,75,76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. За даним вироком ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна 26.10.2020 р., завдавши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 319 гривень 92 копійки.

За вироком Вишгородського районного суду Київської області від 05.07.2022 року ОСОБА_3 засуджений за ст.ст.185 ч.3,71 ч.1,72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. За даним вироком ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна 04.08.2021 р., завдавши МКП «ЕКСПРЕС-СЕРВІС» матеріальної шкоди на суму 3599 гривень 45 копійок.

За вироком Вишгородського районного суду Київської області від 26.02.2024 року ОСОБА_3 засуджений за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.4, 358 ч.1, 358 ч.4, 70, 70 ч.4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. За даним вироком ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна 16.04.2020 р., завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 4157 гривень 23 копійки; 08.05.2020 р. вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 4279 гривень 34 копійки; 11.05.2020 р. вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 11025 гривень; 21.08.2020 р. вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 6500 гривень та в жовтні 2020 року підробив офіційний документ; 02.02.2021 р. використав завідомо підроблений офіційний документ; 31.01.2021 р. вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 400 гривень; 30.04.2021 р. вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 3974 гривни 50 копійок; 02.05.2021 р. вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 4366 гривень 67 копійок; 03.05.2021 р. намагався вчинити таємне викрадення чужого майна ОСОБА_12 на суму 11333 гривень 33 копійки; 13.02.2022 р. вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши «ТОВ «ЛК Транс» матеріальної шкоди на суму 633 гривни 30 копійок; 16.04.2022 р. вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 932 гривни 28 копійок; 16.04.2022 р. вчинив таємне викрадення чужого майна, завдавши ФОП ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 900 гривень.

За вироком Вишгородського районного суду Київської області від 26.05.2025 року ОСОБА_3 засуджений за ст.ст.186 ч.4,71 КК України до 9 років позбавлення волі. Строк покарання рахувати з дня фактичного затримання 12.04.2025 р..

Вирок набрав законної сили 25.06.2025 р..

Початок строку покарання 12.04.2025 року.

Кінець строку покарання 12.04.2034 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення майна за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 16.11.2020 року і підпадає під дію Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" просить привести вироки судів у відповідність до чинного законодавства та визначити остаточну міру покарання за вироками Деснянського районного суду м.Києва від 16.11.2020 р., Вишгородського районного суду Київської області від 05.07.2022 р., від 26.02.2024 р., від 26.05.2025 р..

Установа, засуджений та прокурор належним чином повідомлялись про час та місце розгляду клопотання. Прокурор просив привести вироки судів відносно ОСОБА_3 у відповідність до вимог кримінального законодавства, подавши до суду письмову заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Зокрема, вказаним законом викладено нову редакцію ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Тобто, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень і такі діяння не є кримінально караними, відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року. Вказаною нормою Закону передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня - 2102 грн., на 2021 рік» - 2270 грн., на 2022 рік - 2481 грн..

Зі змісту вироку Деснянського районного суду м.Києва від 16.11.2020 року слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_3 , вчинив 26.10.2020 р., вартість викраденого майна складає 319,92 грн., тобто не перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за 2020 рік, а тому засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Зі змісту вироку Вишгородського районного суду Київської області від 05.07.2022 р. слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_3 , вчинив 04.08.2021 р., вартість викраденого майна складає 3599,45 грн., тобто перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, який встановлений станом на 01.01.2021 р., згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», в розмірі 2270,00 грн., що унеможливлює застосування Закону №3886-IX.

Оскільки, засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання призначеного вироком Деснянського районного суду м.Києва від 16.11.2020 року, у зв`язку з усуненням караності діяння, то підстави застосування ст.ст.71,72 КК України відпали.

Крім цього, зі змісту вироку Вишгородського районного суду Київської області від 26.02.2024 року слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 15ч.2, 185 ч.3, 185 ч.4 КК України ОСОБА_3 вчинив у 2020-2022 р.р., з яких, вартість викраденого майна за епізодом - 31.01.2021 року складає 400 грн., за епізодом - 13.02.2022 року складає 633,30 грн., за епізодами - 16.04.2022 року складає 932,28 грн. та 900 грн., таким чином заподіяв матеріальну шкоду на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка (2021,2022), тому за вказаними епізодами засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Сума викраденого майна за епізодами крадіжок, а саме: 16.04.2020 року складає 4157,23 грн., за епізодом 08.05.2020 року складає 4279,34 грн., за епізодом 11.05.2020 року складає 11025,00 грн., за епізодом 21.08.2020 року складає 6500,00 грн., за епізодом 30.04.2021 року складає 3974,50 грн., за епізодом 02.05.2021 року складає 4366,67 грн., 03.05.2021 року складає 11333,33 грн., тобто заподіяв матеріальну шкоду, розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, а відтак, вчинене ним діяння за вказаними епізодами є кримінально караними.

Крім того, ОСОБА_3 підлягає відбуттю покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 26.05.2025 року за ст.186 ч.4 КК України до позбавлення волі на строк 9 років, оскільки остаточне покарання якому було призначено за правилами ст.71 КК України у виді позбавлення волі, яким частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком цього ж суду від 26.02.2024 року, тому на визначений судом остаточний строк покарання зміна покарання не впливає.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання призначеного за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 16.11.2020 року за ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Вишгородського районного суду Київської області від 05.07.2022 року за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання, призначеного вироком Вишгородського районного суду Київської області від 26.02.2024 року за ч.2,3,4 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння в частині епізодів крадіжки: від 31.01.2021 р. на суму 400 грн., від 13.02.2022 р. на суму 633,30 грн., від 16.04.2022 р. на суму 932,28 грн. та 16.04.2022 р. на суму 900,00 грн..

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 26.02.2024 року за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.3, 185ч.3, 358 ч.1, 358 ч.4, 70 ч.1,4 КК України, в частині епізодів крадіжки: від 16.04.2020 р. на суму 4157,23 грн., від 08.05.2020 р. на суму 4279,34 грн., від 11.05.2020 р. на суму 11025,00 грн., від 21.08.2020 р. на суму 6500,00 грн., від 30.04.2021 р. на суму 3974,50 грн., від 02.05.2021 року на суму 4366,67 грн., від 03.05.2021 р. на суму 11333,33 грн., до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 26.05.2025 року за ст.ст. 186 ч.4,71 КК України до 9 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 12.04.2025 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Коростенська ВК (№71)», прокурору, засудженому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в семиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1