Справа №303/977/20
Провадження №1-кс/303/1530/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2025 року ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, в якій зазначає, що у межах досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження № 0000068, внесеного до ЄРДР 17.01.2000 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.356 ч.1, 358 ч.1, 364, 366 ч.1 КК України через свого представника адвоката ОСОБА_5 звернулася 19.11.2025 року до слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП із клопотанням про визнання її потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні, змінивши її процесуальний статус із свідка на потерпілу, надати пам1ятку про ознайомлення з правами в якості потерпілої та надати копію постанови про визнання потерпілою стороною.

Проте, 25.11.2025 року слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання, яку ОСОБА_3 вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. В своїй постанові слідчий ОСОБА_6 перекручуючи обставини, посилається на зміну її статусу з потерпілої на свідка від 24.01.2024 року. Однак це посилання є хибним та процесуально нікчемним, оскільки після звернення ОСОБА_3 до прокуратури Закарпатської області, листом від 27.03.2024 року прямо підтверджено її статус як заявника. Відповідно вважає, що орган процесуального керівництва (прокуратура) не погодився з рішенням слідчого про зміну статусу.

Слідчий умисно ігнорує зібрані докази, які свідчать про ознаки кримінальних правопорушень та не виконує ухвалу слідчого судді. Допитаний 15.05.2021 року ОСОБА_7 прямо вказав, що він не підписував жодних документів щодо земельної ділянки з кадастровим номером :10:000:0173 та був за межами України.

Свідок ОСОБА_8 у іншому кримінальному провадженні підтвердила, що реєструвала заяву 15.04.2019 року від імені ОСОБА_7 коли той знаходився за кордоном. Крім того, ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2023 року було зобов1язано слідчого допитати низку свідків, яка вказаним слідчим не виконана. У матеріалах провадження наявні протоколи допиту свідків, які містять ознаки самостійного написання та оформленні у приміщенні с.Залужжя без участі слідчого, а почерк у протоколі допиту ОСОБА_9 від 26.12.2023 року схожий на рукописний текст у заявах від ОСОБА_7 . Слідчий у постанові не надав оцінки цим доказам, обмежившись формальними посиланнями на допит 2022 року, що є грубим порушенням ст..94 КПК України. Крім того слідчий не здійснив жодної процесуальної дії щодо доступу до оригіналів документів, на підставі яких оформлено земельну ділянку та не призначив почеркознавчої експертизи.

На думку скаржниці, постанова слідчого не містить аналізу доводів клопотання, ні доказів на яких ґрунтується рішення, ні мотивованого пояснення чому відсутня шкода ні відповіді щодо невиконання ст.55-56 КПК України. При цьому у кримінальному провадженні вона не допитана як потерпіла чи свідок, та не була належним чином долучена до кримінального провадження, що свідчить про фіктивність рішення про зміну її статусу та спробу слідчого уникнути активних дій у справ.

Відмова слідчого ОСОБА_6 у задоволенні клопотання захисника є спробою уникнути активного та об`єктивного досудового розслідування, ігноруванням офіційного документа прокуратури.

ОСОБА_3 прохає скасувати постанову слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 25.11.2025 року як незаконну та необґрунтовану, зобов`язати останнього визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000068, змінивши її статус зі свідка на потерпілу, вручити пам`ятку про ознайомлення з правами та обов`язками у якості потерпілої і копію постанови про визнання її потерпілою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримала скаргу, прохала її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши представника скаржниці ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , вивчивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження, наданого органом досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як було встановлено в судовому засіданні, постановою слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 25.11.2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах ОСОБА_3 з підстав відсутності правових підстав для визнання останньої потерпілою, відсутності можливості вручення пам`ятки про процесуальні права потерпілого та неможливості надання доступу до матеріалів досудового розслідування у зв`язку з чинним процесуальним статусом свідка по матеріалах об`єднаного досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000068 від 17.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.356, ч.1 ст.358, 364, ч.1 ст.366 КК України з підстав винесення ним 24.01.2024 року постанови про зміну процесуального статусу потерпілої ОСОБА_3 зі статусу потерпілої на статус свідка, оскільки за результатами проведених слідчих дій не встановлено фактичних даних, які б підтверджували завдання останній моральної, фізичної чи майнової шкоди. Зазначена постанова є чинною та не оскаржувала ся, її дія не припинена і не скасована.

Крім того в постанові слідчого зазначено, що пам`ятка про процесуальні права вручається у разі набуття особою статусу потерпілої, а оскільки постановою від 24.01.2024 року встановлено інший статус, підстав для вручення пам`ятки не має, як і на доступ до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У п. 33 рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» та п. 44 рішення «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК постанова слідчого має містити, зокрема, відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, обґрунтування та посилання на положення КПК.

Таким чином, враховуючи викладене, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

У той же час, постанова слідчого від 25.11.2025 про відмову у задоволенні клопотання у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні зазначеним вимогам не відповідає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Статтею 92 КПК обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора та слідчого.

У своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зазначила про заподіяння їй шкоди внаслідок протиправних дій органом місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 54 КПК права і обов`язки потерпілого виникають з моменту подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

У силу ч. 2 ст. 55 КПК особою, яка прийняла заяву про визнання певного суб`єкта потерпілим у кримінальному провадженні, має бути вручена останньому пам`ятка про права та обов`язки потерпілого.

Отже, враховуючи зазначене вище, слідчий у своїй постанові про відмову у визнанні потерпілим мав послатися на докази, зібрані у ході досудового розслідування, які доводять, що зазначеними у заяві ОСОБА_3 діями, останній шкоди не заподіяно.

Однак, постанова слідчого не містить посилань на обставини, встановлені у ході досудового розслідування, які б слугували підставою для прийняття рішення про відмову у визнанні останньої потерпілою у цьому кримінальному провадженні.

Лише цитування норм кримінального процесуального закону не доводять наявність даних, які б свідчили про відсутність матеріальної чи моральної шкоди.

Зважаючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та триває, таким чином, слідчим не було проведено всіх необхідних слідчих дій на предмет перевірки заподіяння заявнику ОСОБА_3 будь-якої шкоди, й не виключається до закінчення досудового розслідування зібрання доказів на підтвердження її спричинення, тому висновок слідчого є передчасним, в зв`язку з чим скарга в частині скасування постанови про відмову у визнанні потерпілою підлягає задоволенню, а постанова про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою скасуванню.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на положення кримінального процесуального закону, які не передбачають прийняття окремого процесуального рішення про визнання потерпілим, та процесуальну самостійність слідчого, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задовольнити частково та скасувати оскаржувану постанову слідчої про відмову у визнанні потерпілим, а в задоволенні решті вимог скаржника відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у відмові визнання її потерпілою по об`єднаному кримінальному провадженню № 0000068, внесеного до ЄРДР 17.01.2000 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.356 ч.1, 358 ч.1, 364, 366 ч.1 КК України, не вручення пам`ятки про права потерпілою та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 25.11.2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 0000068, внесеного до ЄРДР 17.01.2000 року.

В задоволенні решті вимог скарги - відмовити

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1