Провадження №1-кп/523/1800/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Пересипського районного суду м. Одеси угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за №0000624 від 28.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент р. Узбекистан, громадянина України, з вищою освітою, обіймаючого посаду директора ТОВ «Астерн», раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.366 ч.1 КК України,-

Встановив:

29.07.2025 року ухвалою Пересипського районного суду міста Одеси з матеріалів судового кримінального провадження за №0000624 від 28.07.2022 року - справа №523/7601/25, (Пр.№1-кп/523/1326/25) були виділені в окреме провадження матеріали за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України у зв`язку з наданою до суду угодою про визнання винуватості (Справа №523/19991/25, Пр.№1-кп/523/1800/25).

Встановлено, що відповідно рішення учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерн» за №10/03 від 10.03.2021 року ОСОБА_5 11.03.2021 року був призначений на посаду директора ТОВ «Астерн», розташованого за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, 21-й км Старокиївського шосе, 30-а, яке займалося реставраційними та ремонтно-будівельними роботами.

ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діяльність якого пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, відповідно Статуту ТОВ «Астерн» був наділений правом розпоряджатися майном Товариства, видавати інструкції, накази, розпоряджання та інші акти, пов`язані з діяльністю підприємства, відкривати у банках розрахункові та інші рахунки, підписувати банківські та інші фінансові документи, здійснювати управління поточною діяльністю Товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства.

24.12.2021 року Фонтанською сільською радою Одеського району Одеської області в особі, відносно якої на розгляді суду перебуває обвинувальний акт, за результатами тендерної закупівлі був укладений з ТОВ «Астерн» () в особі директора ОСОБА_5 договір про закупівлю №107, предметом якого є «Реконструкція з облаштуванням елементами благоустрою берегоукріплювальних робіт вздовж узбережжя Чорного моря в районі вул. Приморська с. Крижанівка Лиманського району Одеської області», з визначеною ціною договору на суму 1279998грв.

Надалі, упродовж 2022-2023 років ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами, отримав від невстановленої особи Акт приймання-передачі до Договору №107 від 24.12.2021 року, відповідно якого Фонтанська сільська рада в особі сільської голови, відносно якої на розгляді суду перебуває обвинувальний акт, передала, а ТОВ «Астерн» в особі директора ОСОБА_5 прийняв будівельні матеріали вартістю 3000000 гривень у тому числі 20%ПДВ, при цьому ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним, що вказаний офіційний документ містить завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, оскільки будівельні матеріали, зазначені в акті приймання -передачі від 24.12.2021 року ТОВ Астерн» не передавались, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись поряд зі своїм місцем мешкання за адресою: м. Одеса, вул. 51 Лінія, буд.13, підписав офіційний документ, тим самим своїми протиправними діями сприяючи особі, відносно якої на розгляді суду перебуває обвинувальний акт, у приховуванні слідів заволодіння коштами місцевого бюджету у сумі 3000000 гривень.

Орган досудового слідства кваліфікує дії ОСОБА_5 за кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України, як видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів..

Сторона обвинувачення та сторона захисту також вбачає, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисне кримінальне правопорушення передбачене вищезазначеною статтею.

У ході судового засідання до суду було надано угоду про визнання винуватості із зазначеним обвинуваченням, яка була укладена 17.07.2025 року між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .

Відповідно змісту вказаної угоди сторони домовились, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також було узгоджене питання про призначення ОСОБА_5 покарання за ст.366 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій у підприємствах будь-якої форми власності строком на три роки. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку відповідно положенням ст.473 ч.2 КПК України, для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам ст.469 ч.4 п.1 КПК України, укладена добровільно, скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжкого злочину відповідно до положень ст.12 ч.4 КК України, підтвердивши, що ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість за вищевикладених обставин в повному обсязі, сприяє у розкритті вчинених іншими особами кримінальних правопорушень, надав правдиві показання, викриваючи інших співучасників; повідомивши раніше не відомі стороні обвинувачення обставини злочинної діяльності, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

ОСОБА_5 , будучи ознайомленим зі своїми правами та наслідками затвердження угоди, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердив добровільність укладення цієї угоди без застосування до нього примусу або будь-яких обіцянок, при цьому не оспорюючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось відповідно до положень ст.ст.314 ч.3 п.1, 474 ч.2 КПК України. Також відповідно до ст.476 КПК України у судовому засіданні з`ясовано, що обвинуваченому зрозуміло про наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, а саме що у разі невиконання угоди прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком якого є призначення судового розгляду в загальному порядку.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у судовому засіданні - прокурора ОСОБА_3 , який не заперечував проти затвердження угоди та просив призначити узгоджене між сторонами покарання; захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили добровільність укладеної угоди про визнання винуватості, не оспорюючи кваліфікацію дій за ознаками ст.366 ч.1 КК України та просили задовольнити угоду; дослідивши обвинувальний акт та угоду, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст.291, 472 КПК України, та умови угоди відповідають суспільним інтересам, не суперечать правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 17.07.2025 року між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .

Так, за змістом ст.469 ст.2 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно ст.469 ч.4 п.1 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Згідно з вимогами ст.469 ч.4 п.3 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Положеннями ст.469 ст.5 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Статтею 474 ч.3 КПК України регламентовано, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про затвердження угоди в частині міри покарання щодо ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги умови угоди, характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, веде законослухняний спосіб життя, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується, отримує постійний легальний дохід, що надає йому можливість сплати штраф та виконати умови угоди, його негативне ставлення до скоєного діяння, що свідчить про усвідомлення своєї провини та каяття.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 ч.1 п.1 КК України є щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Крім того встановлено, що у ході досудового слідства здійснювалось залучення експертів для проведення трьох почеркознавчих, будівельно-технічної та економічної експертиз, однак наявні процесуальні витрати стосуються іншої особи відносно якої на розгляді суду перебуває обвинувальний акт з відповідним обвинуваченням, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне вирішити питання про стягнення судових витрат у кримінальному провадження щодо іншої особи, відносно якої продовжується судове провадження, у разі встановлення ступеню вини в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях.

Питання щодо долі речових доказів також підлягає остаточному вирішенню у кримінальному провадженні щодо особи відносно якої на розгляді суду перебуває обвинувальний акт, у разі встановлення ступеню вини в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 з урахуванням санкції ч.1 ст.366 КК України та вимог ст.ст.50, 53 цього ж Кодексу, суд, оцінюючи у сукупності обставини скоєного злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку вчиненого діяння, яке відповідно до положень ст.12 ч.4 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги умови угоди про визнання винуватості, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який вперше вчинив кримінальне правопорушення, у судовому засіданні підтвердив, що свою вину визнає в повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, те, що він має місце проживання, джерело доходів, позитивно характеризується, з поведінки обвинуваченого вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, зробив для себе висновки, враховуючи позицію прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу у дохід держави є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374, 394-395, 472-476 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.07.2025 року між прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України, призначивши йому узгоджене між сторонами покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій у підприємствах будь-якої форми власності строком на три роки.

Відповідно положень ст.ст.55, 72 ч.4 КК України покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій у підприємствах будь-якої форми власності строком на три роки - виконувати самостійно.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України за місцем фактичного проживання засудженого.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Пересипський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст.473 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_7