Справа № 487/1972/25
Провадження № 1-кс/487/4532/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вулканешти Республіка Молдова, гагауза, громадянина Республіки Молдова, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України

ВСТАНОВИВ:

09.10.2025 старший слідчий відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із заступником керівника Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001851 від 25 липня 2017 року звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у міжнародний розшук, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурори підтримали клопотання, просили про його задоволення.

Захисник у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001851 від 25 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 6 частиною 2 статті 115, частиною 1 статті 185, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з травня 2017 року по 23.07.2017 проживав на території Заводського району міста Миколаєва, неофіційно працюючи будівельником, та за час свого перебування на території України, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 22 липня 2017 року приблизно о 4 годині 30 хвилин, точний час встановити у ході досудового слідства не надалось можливим, ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, після спільного вживання в сауні «МАН», яка розташована за адресою: місто Миколаїв, вулиця Гліба Бабіча (8 Березня), АДРЕСА_2 , з ОСОБА_9 спиртних напоїв, разом з ОСОБА_10 , яка за грошову винагороду в сумі 3000 гривень погодилась надати ОСОБА_7 послуги сексуального характеру, на автомобілі таксі прибули до місця тимчасового проживання ОСОБА_7 , у винайманій ним квартирі, розташованій по АДРЕСА_3 , де вони продовжили вживати алкогольні напої, та через нетривалий проміжок часу ОСОБА_9 залишив їх та покинув вищевказану квартиру.

Цього ж дня, приблизно о 14 годині, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , який в цей час прийшов до них, перебували на балконі квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де вживали алкогольні напої. В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , виникла словесна сварка з приводу ненадання нею раніше оплачених ним інтимних послуг та ОСОБА_7 зажадав повернення йому оплати. На відмову ОСОБА_10 повернути кошти, у ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння її смерті з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи фізичну перевагу над ОСОБА_10 , ОСОБА_7 наніс їй один удар кулаком правої руки в область життєво важливого органу голову ОСОБА_10 , від якого остання, втративши свідомість, впала на підлогу. Усвідомлюючи можливе продовження агресивних дій з боку ОСОБА_7 , присутній ОСОБА_9 , злякавшись за своє життя та здоров`я, покинув приміщення квартири, залишивши ОСОБА_7 та ОСОБА_10 удвох.

Проте ОСОБА_7 не припинив свої протиправних дій, а діючи з єдиним умислом, спрямованим на умисне заподіяння смерті ОСОБА_10 , знайденим у квартирі мережевим фільтром з електродротом, повернувшись до ОСОБА_10 , з силою почав здавлювати шию останньої доки потерпіла не перестала подавати ознак життя, умисно заподіявши її смерть.

Після цього, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 11 години 30 хвилин 23.07.2017, ОСОБА_7 , з метою приховування вчиненого ним умисного особливо тяжкого злочину, а саме умисного вбивства ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, використовуючи валізу фірми «Brics Dinamic», помістив у вказану валізу тіло ОСОБА_10 , та переніс його у парк «Ліски», розташований по вулиці Курортній (Бутоми) в місті Миколаєві, де кинув валізу з тілом ОСОБА_10 до озера, тим самим приховавши труп останньої, який через розпочаті гнильні процеси, перебуваючи тривалий період часу у воді зазнав гнильних змін до повного скелетування, до стану в якому труп був виявлений 10.01.2025 мешканцями міста Миколаєва.

Після вчиненого вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_7 23.07.2017 близько 15 години, уникаючи можливої кримінальної відповідальності за вчинене, з місця події зник та виїхав за межі України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2017 близько 14 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 , після вчинення вбивства ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заволодіння майном останньої.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу заволодів грошовими коштами в сумі 3000 гривень, які перебували у гаманці потерпілої ОСОБА_10 , та належним останній мобільним телефоном марки «Samsung J7», вартістю 1800 гривень, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 4800 гривень.

У подальшому ОСОБА_7 , отримавши у такий спосіб грошові кошти померлої ОСОБА_10 в сумі 3000 гривень, розпорядився ними на власний розсуд, а її мобільний телефон марки «Samsung J7», вартістю 1800 гривень, 23.07.2017 близько 11 години 40 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у дворі житлових багатоповерхових будинків АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , розпорядившись, викинув у сміттєвий бак. Близько 10 години 24.07.2017, викрадений ОСОБА_7 мобільний телефон ОСОБА_10 , виявлено на сміттєзвалищі, яке розташовано біля мікрорайону Велика Корениха в місті Миколаєві.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2017 близько 14 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 після вчинення вбивства ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом громадянки України ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи умисел на незаконне заволодіння паспортом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу незаконно привласнив паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданий 28.01.2009 Городенським РВ УМВС України в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому ОСОБА_7 , отримавши у такий спосіб паспорт ОСОБА_10 , розпорядився ним на власний розсуд, а саме 23.07.2017 близько 11 години 40 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у дворі житлових багатоповерхових будинків АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , викинув у сміттєвий бак вищевказаний паспорт. Близько 10 години 24.07.2017 зазначений паспорт виявлено на сміттєзвалищі, розташованому біля мікрорайону Велика Корениха в місті Миколаєві.

03.10.2025 старшим слідчим МРУП ГУНП в Миколаївській області було скдладено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом 6 частиною 2 статті 115, частиною 1 статті 185, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України.

Зазначене повідомлення про підозру разом з повістками про виклик до слідчого було вручено тітці останнього ОСОБА_11 , а також скеровано до Генеральної прокуратури Республіка Молдова в порядку передбаченому Договором між Україною та Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах 1993 року, Угоди між Генеральною прокуратурою України та Генеральною прокуратурою Республіки Молдова на виконання статті 3 Договору між Україною та Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах 2010 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001851 від 25.07.2017, яким підтверджується звернення із заявою ОСОБА_12 та містяться фактичні дані про зникнення безвісти 21.07.2017 ОСОБА_10 ; заявою ОСОБА_12 від 24.07.2017, про зникнення безвісти її доньки ОСОБА_10 , яку в останнє бачила 21.07.2017; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту в якості свідка водія таксі ОСОБА_14 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_17 ; заявою свідка ОСОБА_17 , яка 28.07.2025 добровільно видала знайдені нею вищезазначені речі, належні ОСОБА_10 ; протоколом проведення зі свідком ОСОБА_9 впізнання речей від 11.08.2017 виданих свідком ОСОБА_17 , відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав зазначений мережевий фільтр з дротами, як такий, що раніше бачив у ОСОБА_7 за місцем його мешкання, а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ; висновком молекулярно-генетичної експертизи № 411 від 16.08.2017, відповідно до якого встановлено, що генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами на мережевому фільтрі та п`яти фрагментах кабелю та клітин з ядрами без домішок крові, виявлених на ремені сумки та на сумці, збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками клітин з ядрами, та належать зниклій ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , під час якого останній розповів про відомі йому обставини та показав механізм спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_7 по обличчю ОСОБА_10 в результаті якого остання впала на підлогу у балконі квартири АДРЕСА_7 та втратила свідомість, чим підтвердив свої раніше надані покази; рапортом ЄО 612 від 10.01.2025 чергової частини Миколаївського РУП відповідно до якого 10.01.2025 о 11:16 год до чергової частини Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, надійшло повідомлення від працівника КП «Миколаївські парки» ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що за адресою: м. Миколаїв, вул. Курортна на території парку «Ліски», під час очищення берегу озера від очерету, працівниками парку «Ліски» у озері знайдена валіза, в середині якої виявлено кістки людини, у стані пізніх трупних змін, а саме скелетування; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 10.01.2025, в якому зазначено про обставини виявлення в озері на території парку «Ліски» за адресою: м. Миколаїв, вул. Курортна, валізи в якій знаходились рештки кісток людини. Проведеним оглядом місця події, яке розташовано на території парку «Ліски» біля озера за географічними координатами 46,950186 31,9479100, виявлено валізу темного кольору. В ході огляду вмісту валізи із залученням судово-медичного експерту встановлено, що виявлено кісткові залишки людини без м`яких тканин, пошкоджень цілісності кісток не виявлено, смерть людини настала не менше 6 місяців тому. Крім цього, поміж кісток знайдено предмети схожі на накладні або нарощені жіночі нігті у кількості 4-х шт., а також предмети схожі на фотографії (зображення розмиті у зв`язку з дією води) у кількості 9 шт.; протоколом проведення огляду виявлених рештків кісток у приміщенні ДСУ «Миколаївське обласне бюро СМЕ», відповідно до якого встановлено, що вони ймовірно належать особі жіночої статті віком 20-27 років, при досліджені вмісту ґрунту на кістках виявлено та вилучено сержу- пірсинг та 3 нігтьові пластини та нижню щелепу для проведення молекулярно-генетичної експертизи; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/115-25/1745-БД від 11.02.2025 відповідно до якої встановлено, що генетичні ознаки зразки букального епітелію ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлені та наведені в таблиці результатів. Окрім того, встановлено, що ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває у прямій біологічній спорідненості з невстановленою особою жіночої генетичної статі, генетичні ознаки якої встановлено з двох зубів з верхньої щелепи черепа невпізнаного трупа (обєкт №1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ від 28.01.2025 №СЕ-19/115-25/642-БД) та може бути її біологічною матір`ю. Ймовірність походження цих ДНК-профілів від матері та дитини становить не менше ніж 99,46%; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_20 , яка повідомила, що працює озеленювачем КП «Миколаївські парки», та 10.01.2025 вона близько 10.30 години разом із іншими співробітниками здійснювала прибирання очерету на березі водойми, що знаходиться на території парку «Ліски». Під час здійснення прибирання вона побачила у воді валізу, однак спочатку її не діставала. Потім підійшла її колега ОСОБА_18 , яка дістала вказану валізу. Коли її відкрили, то виявили скелетовані рештки людини. Після цього її колега зателефонувала на лінію «102» та повідомила про вказану знахідку. Коли саме дана валіза з`явилась у воді та кому можуть належати скелетовані решки їй невідомо; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_18 , яка повідомила, що працює у КП «Миколаївські парки», та 10.01.2025 вона знаходилась неподалік від водойми, що знаходиться на території парку «Ліски». Потім інші співробітники КП, які здійснювали прибирання очерету повідомили про валізу, яка знаходилась у воді. Через деякий час вона дістала дану валізу та коли її відкрила, то виявила кісткові решки із черепом людини. Вказану знахідку вона показала іншим працівникам КП, які були поруч та потім повідомила про дану знахідку на лінію «102». Коли саме дана валіза з`явилась у воді та кому можуть належати скелетовані решки їй невідомо; протоколом огляду виявленої валізи, під час огляду якої встановлено, що вона належить до бренду з назвою «BRICS», виготовлена з джинсового матеріалу темно синього кольору, з розмірами: висота 21,5 см., довжина 72 см., ширина 55 см.; протоколом проведення за участю потерпілої ОСОБА_12 впізнання речей виявлених у валізі біля озера у парку «Ліски», в ході якого потерпіла ОСОБА_12 , впізнала накладні жіночі нігті у кількості 7-х шт., та сережку - пірсинг, які належали її донці ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту з водієм сміттєвоза свідком ОСОБА_21 , в ході якого встановлено, що у липні 2017 року робочий тиждень ОСОБА_21 розпочинався з понеділка по суботу та кожного понеділка з 6 години ранку збирав побутове сміття з контейнерів, які розташовані у дворах будинків по проспекту Героїв України в мкрн. Соляні, окрім нього, ніхто інший на сміттєвозі сміття із зазначеного мікрорайону не збирав. Так, 24.07.2017 (понеділок) з 06:00 по 09:00, ОСОБА_21 збирав сміття з будинків, починаючи з розташованих за адресою ПГУ 47, та завершуючи збір сміття з контейнерів, які розташовані за адресою ПГУ, 97-Б, де на місці було встановлено та на відеозапис зафіксовано, що зазначені контейнери знаходяться біля житлових будинків АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_4 ); протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_22 , яка повідомила, що в неї є рідний брат ОСОБА_7 , та в період з 16.07.2017 по 27.07.2017, коли вона перебувала поза межами м. Миколаєва, він мав ключі від її квартири, за адресою: АДРЕСА_8 , та коли 27.07.2017 вона повернулась до квартири, то помітила, що квіти у її квартирі були политі; висновком судово-медичного експерта №89 від 10.01.2025, відповідно до якого встановлено, що на теперішній час встановити причину настання смерті ОСОБА_10 не представляється можливим через виражені гнильні зміни у вигляді повного скелетування. Будь-яких ознак захворювань на представлених кісткових залишках не знайдено. Окрім того, у дослідницькій частині висновку експерта встановлено відсутність під`язикової кістки; висновком додаткової судово-медичної експертизи №89 від 25.08.2025, відповідно до якого встановлено, що відсутність під`язикової кістки не виключає можливість настання насильницької смерті ОСОБА_10 ; протоколом допиту в якості свідка завідувача відділення судово-медичної криміналістики ДСУ МОБ СМЕ ОСОБА_23 , який повідомив, що з урахуванням встановлених розмірів валізи та фізіологічних даних ОСОБА_10 , які наявні в матеріалах кримінального провадження та висновку судово-медичного експерта №89, не виключається розміщення тіла ОСОБА_10 у зазначеній валізі, при умові складення її навпіл, до настання трупного заклякання тіла, яке настає через декілька годин після настання смерті; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

Фактичні дані, які містяться у наданих стороною обвинувачення доказах, на думку слідчого судді, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 , міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Так прокурором у судовому засіданні доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється серед інших і у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, переховується від органів досудового розслідування за межами України. 09.10.2025 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, про що слідчим винесена відповідна постанова. Разом з тим підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки вони йому відомі, а тому, не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з ними може спонукати до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі. Крім того ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, а тому є обґрунтованим ризик можливості, вчинення ним нових кримінальних правопорушень або продовження злочинної діяльності.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування та суду, перебуває у міжнародному розшуку, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, яким не можливо запобігти, застосувавши більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя доходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, оскільки прокурорами у судовому засіданні в повному обсязі доведені суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Крім того слідчий суддя наголошує, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не тотожне із застосуванням такого, оскільки після затримання підозрюваного питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися слідчим суддею, судом у встановленому законом порядку.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 КПК України, строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського

районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1