Справа № 309/196/26
Провадження № 1-кс/309/47/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання заступника начальника СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000037 від 17.01.2026 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000037 від 17.01.2026 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна .

Клопотання вмотивовано тим, що 16 січня 2026 року близько 15:30 години, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Land Rover» д.н.з НОМЕР_1 , рухався в с. Нижній Бистрий по вулиці Центральній (а/д Хуст-Долина) у напрямку м. Хуст. У цей час у зустрічному напрямку, по лівій смузі руху рухався автомобіль марки «Сhevrolet aveo» д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , разом з пасажиром ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 . На заокругленні дороги вправо по ходу руху автомобіля «Land Rover» водій ОСОБА_5 , не врахувавши дорожню обстановку та погодні умови, не обравши безпечну швидкість, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення лівої частини свого автомобіля з лівою частиною автомобіля «Сhevrolet aveo». Внаслідок ДТП водій ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки голови, закритого уламкового перелому лівого надколінника зі зміщенням. ОСОБА_7 отримав незначні садна обличчя. ОСОБА_5 та пасажир його автомобіля ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_4 , тілесних ушкоджень не отримали. Водії освідчені тверезі.

В ході проведення огляду дорожньо - транспортної пригоди вилучено автомобіль марки «Land Rover» д.н.з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 ( номер телефону НОМЕР_4 ) та автомобіль марки ««Сhevrolet aveo» д.н.з НОМЕР_2 , що належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 (номер телефону НОМЕР_6 ), які поміщено на майданчик тимчасового тримання я транспортних засобів в м. Хуст вул.. І.Франка б/н.

17 січня 2026 року у даному кримінальному провадженні призначено судово авто технічну експертизу з метою дослідження транспортних засобів.

19 січня 2026 року отримано висновок №6/01 судово авто технічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля марки «Land Rover» д.н.з НОМЕР_1 та висновок №7/01 судово авто технічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля марки «Сhevrolet aveo» д.н.з НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, тобто критеріям тимчасово вилученого майна.

У зв`язку з тим, що автомобіль марки «Land Rover» д.н.з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 ( номер телефону НОМЕР_4 ) та автомобіль марки ««Сhevrolet aveo» д.н.з НОМЕР_2 , що належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 (номер телефону НОМЕР_6 ), які поміщено на арешт майданчик Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та згідно п.4 ст. 2 ст. 167 КПК України відповідають критеріям тимчасово вилученого майна, однак в разі не накладення арешту на автомобілі необхідно негайно повернути, згідно ч.5 ст.171 КПК України, особі у якої воно вилучено, що може привести до втрати чи знищення речових доказів,

У своєму клопотанні слідчий покликаючись на норми ст. ст. 168, 170 КПК України просить суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 16.01.2026 року, а саме автомобіль марки Land Rover» д.н.з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 ( номер телефону НОМЕР_4 ) та автомобіль марки ««Сhevrolet aveo» д.н.з НОМЕР_2 , що належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 (номер телефону НОМЕР_6 .

В судове засідання заступник начальника СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській ОСОБА_3 не з`явився, у своєму клопотанні просить розглянути у його відсутність.

В судове засідання власники вилученого майна, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з`явилися надіславши суду заяви про розгляд клопотання у їх відсутність.

Враховуючи на ведені обставини, а також враховуючи строки , які передбачені КПК України щодо розгляду клопотань про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд клопотання у відсутність власників тимчасово вилученого майна, а також слідчого.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Враховуючи, що, автомобіль марки «Land Rover» д.н.з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіль «Сhevrolet aveo» д.н.з НОМЕР_2 , що належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідають критеріям , які визначені в ст. 98 КПК України тобто є речовим доказом у справі, а також враховуючи , що необхідні експертні дослідження по них вже виконані, вважаю за необхідне накласти на них арешт та передати їх власникам на відповідальне зберігання з забороною відчуження, пошкодження, та втрату цього майна до його скасування у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 388 КК України розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт караються штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

У зв`язку з цим, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність попередження ОСОБА_5 та ОСОБА_9 про таку відповідальність.

Керуючись ст. ст. 171, 172 КПК України, суддя слідчий

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000037 від 17.01.2026 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме на автомобіль марки «Land Rover» д.н.з НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , який повернути на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 .

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність , яка передбачена ст. 388 КК України.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, а саме на автомобіль марки ««Сhevrolet aveo» д.н.з НОМЕР_2 , що належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 який повернути на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 .

Попередити ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність , яка передбачена ст. 388 КК України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1