Справа № 344/2121/26
Провадження № 1-кс/344/1155/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000230 від 02.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулась з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 02.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення з КНП «ОКЛ ІФОР» про те, що до вказаного лікувального закладу доставлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із тілесними ушкодженнями: відкритим переломом кісток правого передпліччя зі зміщенням та дефект м`язових волокон, критична ішемія кінцівки, пошкодження променевої та ліктьової артерії правого передпліччя, які отримав на виробництві в ТзОВ «Станіславська паперова компанія» на цеху, що по вул. Шота Руставеллі,1 у м. Івано-Франківську.

02 лютого 2026 року виробниче устаткування - папероробна машина ПРМ 1450х1500/3,3т визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, опечатано та передано на відповідальне зберігання представнику ТзОВ «Станіславська паперова компанія» ОСОБА_9 . Виробниче устаткування - папероробна машина 1450х1500/3,3т згідно договору купівлі-продажу №180323-1 від 18.03.2023 на праві власності належить ТзОВ «Станіславська паперова компанія».

У кримінальному провадженні необхідно провести інженерно-технічну експертизу дослідження технічного стану папероробної машини ПРМ 1450х1500/3,3т, що потребує безпосереднього дослідження устаткування.

Метою накладення арешту на виробниче устаткування - папероробна машина ПРМ 1450х1500/3,3т є збереження речового доказу.

Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав вважати, що воно є знаряддям вчинення злочину.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на вказане майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Представники власника майна ТзОВ «Станіславська паперова компанія», директор та адвокат, в судовому засіданні 06.02.2026 щодо вимог клопотання в частині заборони користування паперовою машиною, заперечили, оскільки заборона користування машиною фактично призведе до зупинки господарської діяльності підприємства та її можливої поломки. Машина сконструйована таким чином, що зупинка її роботи зупинить і роботу всієї лінії, а також призведе до заморозки рідин та масел, які знаходяться в середині. Якщо рідина всередині замерзне, то її неможливо буде запустити без дороговартісного ремонту, а також експерт не зможе провести експертизу.

Слідча в судове засідання 06.02.2026 року не з`явилась, просила розгляд клопотання проводити без її участі та клопотання задовольнити.

Для з`ясування всіх обставин кримінального провадження, виклику слідчої, судове засідання було відкладено на 09.02.20626 року.

09.02.2026 року в Івано-Франківському міському суді з 08.50 год. відсутнє електропостачання, тому учасники просили розгляд справи проводити без їх участі.

Слідча подала заяву в якій зазначила, що підставою накладення арешту є сукупність підстав вважати, що воно є знаряддям вчинення злочинну. У зв`язку з із необхідністю провести інженерно-технічну експертизу дослідження технічного стану папероробної машини, що потребує безпосереднього дослідження устаткування.

Адвокат ОСОБА_6 подав заяву в якій зазначив, що не заперечує щодо накладення арешту, окрім заборони користування.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Постановою слідчої 02 лютого 2026 року виробниче устаткування - папероробна машина, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000230 від 02.02.2026, опечатано та передано на відповідальне зберігання представнику власника.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Але, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як вбачається із пояснення представників власника майна, документів наданих ними, устаткування, на яке слідча просить накласти арешт, зокрема в частині заборони користування ним, є критично необхідним для функціонування підприємства, оскільки є частиною виробничої лінії, та в силу своєї конструкції не може бути зупинено, ще й під час низької температури повітря, це призведе до його поломки, неможливості подальшого користування та подальшого дорого вартісного ремонту.

В той же час, слідчою не надано копії постанови про призначення експертизи, тобто це питання нею ще навіть не вирішено, не кажучи про вже про визначення дати експертизи, тобто невідомо скільки ще часу устаткування буде простоювати.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити частково та накласти арешт на зазначене майно із забороною на відчуження та розпорядження, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт, із забороною відчуження та розпоряджання на виробниче устаткування папероробна машина ПРМ 1450х1500/3,3т, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000230 від 02.02.2026, до його скасування у встановленому КПК України порядку.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1