НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2025 року ЄУ № 322/930/24 (Провадження № 1-кп/322/46/25)

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарка судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Мелітополського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Покровське Покровського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

4 червня 2024 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 (відомості в ЄРДР внесені 24.11.2023 за №0000546).

Того ж дня ухвалою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області призначено підготовче судове засідання у провадженні.

Ухвалою суду від 24.11.2024 призначено судовий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою до 26.10.2025 (включно) на підставі ухвали Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 29.08.2025.

21.10.2025 через Електронний суд прокурором подане згадане клопотання у якому останній просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. Вважав, що заявлені ризики не доведені. Просив застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений підтримав доводи свого захисника. Зазначив, що має намір продовжити військову службу.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

За правилами ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст.ст. 132, 183 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доведення наявності обґрунтованості обвинувачення, на переконання суду є неактуальним, з огляду на те, що сторона захисту не ставила це під сумнів на стадії підготовчого провадження, наразі суд перейшов до стадії судового розгляду під час якого сторони доводять свої позиції, зокрема наявність чи відсутність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Суд погоджується дворами прокурора що раніше встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, не перестали існувати і не зменшились.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

З наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 - 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442 Кримінального кодексу України.

Отже підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого існують.

Водночас прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів. Втім положеннями ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Вказане клопотання розглядається 21.10.2025 тобто за п`ять днів до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого (26.10.2025). За умови продовження строку тримання під вартою на 60 днів, строк дії нинішньої ухвали фактично сплине на п`ять днів раніше, а тому у вказаному випадку строк тримання під вартою доречно продовжити саме на 55 днів, які слід відраховувати від дня закінчення дії попередньої ухвали (з 27.10.2025), а саме до 21.12.2025, тобто до 24:00 год 20.12.2025.

З огляду на вказане клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 194, 197, 331, 369, 372, 392, 532 КПК України, суд

ухвалив:

клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 55 (п`ятдесят пять днів) днів, тобто до 24:00 год 20 грудня 2025 року.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ у якій утримується обвинувачений.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, його захиснику і уповноваженій службовій особі місця ув`язнення

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, тобто до 20.12.2025 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1