Справа № 488/465/26
Провадження № 1-кс/488/44/26 р.
УХВАЛА

03.02.2026 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2026 року до суду надійшло скероване 30.01.2026 р. засобами поштового зв`язку клопотання прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, яке вилучено в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 29.01.2026 року в м. Миколаїв, по пр. Корабелів, в районі будинку №7.

З матеріалів клопотання слідує, що 29.01.2026, приблизно о 12:50 год., в м. Миколаєві, по пр. Корабелів, в районі будинку № 7, відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд на пішохода), за участю автомобіля марки «PEOGEOT BOXER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частини пр. Корабелів за межами пішохідного переходу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

29.01.2026 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди виявлено та вилучено автомобіль марки «PEOGEOT BOXER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент ДТП фактично перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого СВ ВП№3 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 зазначений транспортний засіб визнаний речовим доказом, зберігається в стані після ДТП, та який є необхідним для подальших експертних досліджень задля встановлення всіх обставин вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.

З метою збереження даного транспортного засобу у стані після дорожньо-транспортної пригоди, а також фіксації відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового провадження як докази, прокурор просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль.

Власник автомобіля, щодо якого прокурором подано клопотання, в судове засідання не з`явилася. Відповідно до телефонограми від 02.02.2026 року, ОСОБА_6 просила про розгляд клопотання про арешт належного їй автомобіля за її відсутності та не заперечувала проти його задоволення.

03.02.2026 року до суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання прокурора, в якому він просив клопотання задовольнити з мотивів, наведених у ньому, та розгляд останнього здійснити за його відсутності.

Вирішуючи заявлене клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

Згідно п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст.237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, які будуть слугувати при доказуванні вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 29.01.2026 року був проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «PEOGEOT BOXER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , та яким під час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_4 .

Незастосування арешту на вилучений транспортний засіб, який є речовим доказом, на переконання прокурора, може привести до його зникнення, ремонту, відновлення, переобладнання, втрати або пошкодження, що може позбавити можливості використати його як доказ у кримінальному провадженні, перешкодити швидкому, повному та неупередженому розслідуванню, а також притягненню до відповідальності кожного, хто вчинив кримінальне правопорушення, в міру своєї вини.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя знаходить слушними доводи прокурора щодо наявності обгрунтованих підстав для накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, який як джерело підвищеної небезпеки, став учасником ДТП з наявністю постраждалих осіб, та який відповідає критеріям речових доказів, за доводами прокурора є предметом подальших експертних досліджень, та задля збереження якого, а також його стану після ДТП в інтересах слідства, є достатні підстави накласти арешт на дане майно з відповідними обмеженнями.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, на автомобіль марки «PEOGEOT BOXER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , який на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження- судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1