Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/379/26
Провадження №: 1-кс/332/69/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2026 за № 0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2026 за № 0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт вилученого майна.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що 20.01.2026 до відділення поліції № 1 надійшли матеріали, згідно з якими мешканець Заводського району міста Запоріжжя за місцем свого проживання незаконно зберігає наркотичні речовини.

У ході проведення досудового розслідування, у тому числі на підставі виконання доручення в порядку ст. 40-1 КПК України, було встановлено, що до вчинення вказаного вище кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який може зберігати на території домоволодіння за вищевказаною адресою наркотичні засоби або психотропні речовини, а також предмети для їх виготовлення, зберігання і вживання.

Під час досудового розслідування також встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за вищевказаною адресою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою підтримує близькі стосунки.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 12/25 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.2012 № 23.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчиненого кримінального проступку, виявлення та вилучення психотропних засобів або наркотичних речовин, а також предметів, які зберегли на собі сліди психотропних засобів або наркотичних речовин, що можуть мати значення по кримінальному провадженню, виникла необхідність у проведенні обшуку домоволодіння, де проживає ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому 04.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 у справі № 332/379/26 (провадження № 1-кс/332/54/26) проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.2012 року № 23 на праві право власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ході якого виявлено та вилучено наступне:

1)фрагмент полімерної пляшку із залишками речовини коричневого кольору;

2)металевий пристрій для куріння та металевий ковпак із залишками речовини рослинного походження;

3)картонна коробка, всередині якої знаходиться рослинна речовина зеленого кольору;

4)металевий пристрій для подрібнення із залишками речовини рослинного походження;

5)суха речовина рослинного походження приблизною вагою 8,22 г;

6)суха речовина рослинного походження приблизною вагою 10,89 г.

Опитаний гр. ОСОБА_4 повідомив, що восени 2025 року у балці, неподалік від домоволодіння, де він мешкає, зірвав листя з дикорослих кущів коноплі, сушив їх та зберігав для власного вживання без мети збуту. Вживав висушену рослинну речовину за допомогою пристроїв для куріння, які зберігав в себе вдома, а також для вживання самостійно дрібнив суху рослинну речовину, а саме канабіс, за допомогою спеціального металевого пристрою.

04.02.2026 вищевказане вилучене майно було визнано речовими доказами.

Вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди злочину, використані як засоби для його вчинення, а також є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з його незаконним обігом.

З метою збереження вилучених речових доказів ставиться питання про їх арешт.

Дізнавач ОСОБА_2 , яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просила розгляд клопотання про арешт майна провести за її відсутності, клопотання підтримує.

Від прокурора ОСОБА_3 надйішла заява про розгляд клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягає.

Володілець майна ОСОБА_4 ОСОБА_7 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вирішення питання щодо арешту вилученого майна залишив на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст.171 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 171 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщень, речей та документів.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо .

Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку особи речі можуть бути доказом факту та обставин, що встановлюються, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, найменування та вид вилученого майна, слідчий суддя вважає, що вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тому потреба в накладенні арешту на нього є очевидною та доцільною, отже, клопотання має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2026 за № 0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речові докази, які були вилучені 04.02.2026 під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-фрагмент полімерної пляшку із залишками речовини коричневого кольору;

-металевий пристрій для куріння та металевий ковпак із залишками речовини рослинного походження;

-картонна коробка, всередині якої знаходиться рослинна речовина зеленого кольору;

-металевий пристрій для подрібнення із залишками речовини рослинного походження;

-суха речовина рослинного походження приблизною вагою 8,22 г;

-суха речовина рослинного походження приблизною вагою 10,89 г.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1