Справа № 172/2653/25
Провадження № 1-кс/172/206/25
У Х В А Л А

іменем України

20.10.2025 року Слідчий суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка клопотання слідчого СВ Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000369 від 14.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказує, щоматрос ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді кулеметника 3 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , 12 жовтня 2025 року близько о 14:00 годині, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем тимчасової дислокації, за адресою АДРЕСА_1 , в цей час в нього раптово виникла сварка з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території подвір`я. В ході сварки ОСОБА_6 перебуваючи у положенні стоячи до потерпілого, умисно наніс не менше одного удару правою рукою стиснутою в кулак по обличчю з лівої сторони ОСОБА_7 , від якого останній впав на землю та втратив свідомість на короткий проміжок часу.

Після чого, того ж дня, тобто 12.10.2025року близько о 17:00 годині, ОСОБА_6 продовжуючи свої злочині дії, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесний ушкоджень, користуючись своєю перевагою у силі, перебуваючи на подвір`ї наніс ще не менше двох ударів правою рукою стиснутою в кулак по обличчю та голові ОСОБА_7 , від яких впав на землю. В результаті чого, ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку ІІІ ступеню, субарахноїдальний крововилив, гостра субдуральна гематома над лівою гемісферою головного мозку, садна лобної ділянки, дислокаційний синдром у стадії клінічної декомпенсації.

15 жовтня 2025 року потерпілий ОСОБА_7 від отриманих травм помер в КП «Дніпровській ОКЛ ім. І.І. Мечникова» ДОР».

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілому.

Військовослужбовець ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

17.10.2025 року ОСОБА_6 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, наполягали на обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України так як підозрюваний може ухилитися від слідства та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання; може не законно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки безпосередньо знайомий з ними, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки у разі визнання його винним існує реальна можливість вчинення останнім злочину, передбаченого ст.408 КК України.

Враховуючи вказане, прокурор зазначив, що менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам. Тому просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що частково визнає провину. З клопотанням погоджуєтья, та не заперечує проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні підтрима позицію підзахисного, та просив клопотання задовольнити.

Заслухавши сторони та вивчивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя встановив таке.

Слідчим відділом Відділення поліції № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000369 від 14.10.2025 року відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вказаний злочин вчинено ОСОБА_6 , якому 17.10.2025 року обґрунтовано повідомлено про підозру за ч.2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом огляду місця події, довідкою з ОКЛМ, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту ОСОБА_15 , протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 , протоколом впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_15 , а також іншими матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні зазначено, що під час проведення досудового розслідування було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також вказано на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

З огляду на зазначені об`єктивні дані, вважаю, що ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на свободі, може спробувати ухилитися від слідства та суду зважаючи на тяжкість покарання, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з викладеним вважаю, що жоден більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За обставин цього клопотання, беручи до уваги характер дій, інкримінованих підозрюваному, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 492 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання слідчого СВ Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000369 від 14.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1