№ провадження 1-кп/208/1503/25
ВИРОК

Іменем України

06 жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

при судовому розгляді у спрощеному провадженні, без проведення судового засідання, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000206 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нойштрелітц, Німеччина, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючий, розлучений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2016 року, ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини на кожну дитину, починаючи з 1 квітня 2016 року і до досягнення дітьми віку повноліття.

ОСОБА_4 , якому було відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Так, ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи наміру надавати кошти на утримання дітей, тобто маючи прямий злочинний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, у період часу з 01 січня 2025 року по 31 травня 2025 року включно, офіційно не працював, до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру занятості для пошуку роботи чи отримання допомоги по безробіттю не звертався, аліменти на утримання неповнолітніх дітей не сплачував, будь-якої допомоги на їх утримання у негрошовій формі не надавав, участі у вихованні дітей не брав, та станом на 29 вересня 2025 року допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 22 553 гривень 84 копійки.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, після набуття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, ОСОБА_4 допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 01 червня 2025 року по 29 вересня 2025 року включно у розмірі 9 031 гривень 14 копійки.

Таким чином, у період часу з 01 січня 2025 року по 29 вересня 2025 року ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно склав суму виплат за 8 місяців 29 днів відповідних платежів, а саме у розмірі 31 584 гривень 98 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 164 ч.1 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів)

Обвинувальний акт, у відповідності до ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно зазначеної норми КПК, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Підозрюваному, потерпілій роз`яснюється зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

- письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового засідання;

- письмова заява потерпілої, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без проведення судового засідання;

- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Статтею 381 КПК України встановлено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень ст. ст. 381-382 КПК України.

Статтею 382 КПК України передбачено, що у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що вина ОСОБА_4 при судовому розгляді встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів)

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, скарг на його поведінку у побуті за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, враховує обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин що його обтяжують.

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у виді обмеження волі з встановленням строку випробування.

Іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1