Справа № 629/5560/24
Провадження № 1-кс/629/170/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000737 від 03.07.2024 за ч. 1 ст. 307 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, розлученої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 09.07.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-

встановив:

Слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області звернувся до суду з зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 всупереч вимогам статей 7, 8, 12, 13, 27, 36 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.08.2024, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбала наркотичний засіб канабіс, який відповідно до Списку № 1 Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 є наркотичним засобом, обіг якого обмежується, з метою подальшого його незаконного збуту іншим особам.

23.08.2024 о 11:07 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою збуту наркотичного засобу канабісу, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зустрілась із ОСОБА_5 , який виступав під вигаданими анкетними даними під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

Далі ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконний збут наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, перебуваючи у вказаному місці, отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 400 гривень, як плату за наркотичний засіб.

В подальшому ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 пройшли до відкритої ділянки місцевості, яка розташована поблизу будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 вказала на місце, під камінням, звідки ОСОБА_5 дістав білий тубус, в середині якого знаходилась речовина рослинного походження, загальною масою 8,0934 грам.

Таким чином ОСОБА_4 за 400 гривень продала ОСОБА_5 , тобто незаконно збула, наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, маса якого у перерахунку на суху речовину, становить 7,4517 грам.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, враховуючи встановленим існування ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрювана заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників справи, дослідивши докази, надані в обґрунтування клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність обвинуваченого до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Окрім цього, для запобігання вищевказаним ризикам необхідно враховувати суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу, слідчим суддею береться до уваги те, що:

- ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за який законом визначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, офіційно не працевлаштована, дітей на утриманні не має, тобто не має соціально- сталих зв`язків, а тому, знаходячись на волі, усвідомлюючи можливість отримання реального покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, вчинятиме спроби переховуватись від суду. Вказаний ризик доводиться встановленим фактом переховування від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим її оголошено у державний розшук та затримано на підставі ухвали слідчого судді;

- підозрюваній відомі анкетні дані, місце мешкання свідків, оскільки підозрювана знайомилась із матеріалами кримінального провадження під час обрання останній запобіжного заходу, та їй надано копії документів, які долучались до клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі і протоколи допитів свідків, а тому, з метою уникнення кримінального покарання, перебуваючи на свободі, може впливати на свідків;

- ОСОБА_4 перешкоджала кримінальному провадженню шляхом не з`явлення за викликом до слідчого, прокурора, що підтверджується рапортами оперативних співробітників Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, та необґрунтовано затягувала строк досудового слідства. Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на неї певних обов`язків, зокрема не відлучатися із місця мешкання, які нею були порушені та підозрювана таємно покинула місце мешкання;

- підозрювана, будучі особою, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, вчинила злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів з корисливих мотивів, а тому перебуваючи на свободі, може продовжити свою злочинну діяльність пов`язану зі збутом наркотичних засобів, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також, що застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає підозрюваній запобіжний західу вигляді тримання під вартою. При цьому враховується, що підозрювана не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вимоги ст. 182 ч. 4,5 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним суд вважає за необхідне визначити заставу у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів включно, а саме до 28.03.2026.

Визначити суму застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 133120 гривень, які необхідно внести на розрахунковий рахунок UA0006674, , банк отримувача ДКС України м.Київ, отримувач ТУ ДСА України у Харківській області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваній, направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, слідчому та прокурору для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_7