КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/5948/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

представника: ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власників майна ОСОБА_7 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Джуспродукт» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0002423 від 28 листопада 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364, частиною другою статті 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2025 року клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002423 від 28 листопада 2024 року - задоволено.

Накладено арешт у кримінальному провадженні №0002423 від 28 листопада 2024 року на майно, що було вилучено 19 червня 2025 року під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва за №757/24686/25-к від 29 травня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:005:0446, що на праві власності належать ОСОБА_7 , а саме:

1. автомобіль марки BMW, моделі 7301, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова

НОМЕР_2 , сірого кольору, яким користується ОСОБА_9 , та який на праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС»;

2. ключ до автомобіля марки BMW, моделі 7301, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

3. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ;

4. автомобіль марки BMW, моделі Х5, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова

НОМЕР_6 , білого кольору, яким користується ОСОБА_9 , та який і праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , лежить ОСОБА_7 ;

5. ключ до автомобіля марки BMW, моделі Х5, реєстраційний номер НОМЕР_8 ;

6. ключ до автомобіля марки BMW, моделі Х5, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Роз?яснено підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, що за їх клопотанням арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба бо арешт накладено необґрунтовано.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах власників майна ОСОБА_7 та ТОВ «Джуспродукт» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі.

Уважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, так як зазначений арешт накладено необґрунтовано та безпідставно, з порушенням норм положень статті 170 КПК України.

У мотивування скарги зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи комунальних та державних підприємств, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної чи юридичної особи, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, укладають договори з рядом суб`єктів господарської діяльності, з явними ознаками фіктивності, щодо виконання робіт з капітального ремонту споруд цивільного захисту, робіт з усунення аварій, ремонту приміщень, що спричинили настання тяжких наслідків.

Зауважує, що клопотання прокурор обґрунтовує і тим, що у період 2021-2024 роки, посадові особи ТОВ «ВБФ «ОЛЕКСАНДР» () та ТОВ «БК «КОМФОРТ БУД» () уклали ряд договорів з державними та комунальними установами на загальну суму близько 60 млн.

Зазначає, що 19 червня 2025 року проведено обшук, на підставі ухвали слідчого судді, однак під час проведення обшуку було виявлено та вилучено предмети, речі, документи, які на думку прокурора мають значення для подальшого досудового розслідування та які визнано речовими доказами, але з позицією прокурора, викладеною у клопотанні, яку задоволено слідчим суддею, неможливо погодитись з огляду на наступні обставини та факти, а саме: судом не враховано, що тимчасово вилучено майно, яке не належить особі, щодо якої проведено обшук; транспортний засіб BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_9 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 , зареєстрований на ОСОБА_7 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , яка не є стороною у кримінальному провадженні; між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 укладено шлюбний договір, завірений нотаріально 07 грудня 2015 року, згідно з яким, пунктом 3 визначено, що все майно, в тому числі рухоме та нерухоме, придбане та/або набуте чоловіком або дружиною після реєстрації шлюбу, є особистим майном і належить на праві особистої приватної власності тому з подружжя, на чиє ім?я воно було придбане або набуте; відповідно право власності на автомобіль, підтверджено нотаріально завіреним договором, який укладено в 2015 році, що не співпадає навіть з періодом, про який зазначає прокурор; транспортний засіб BMW 730i, 2022 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі/кузова: НОМЕР_10 , номер двигуна НОМЕР_11 , не належить ОСОБА_9 , так як перебуває у лізингу відповідно до договору фінансового лізингу №18094/07/24-г від 10 липня 2024 року, лізингодавцем по даному договору є ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» КОД , лізингоотримувачем є ТОВ «ДЖУСПРОДУКТ» ; відповідно, лізингоотримувач ТОВ «ДЖУСПРОДУКТ» , не має жодного відношення до кримінального провадження №0002423 від 28 листопада 2024 року, та не є стороною в зазначеному кримінальному провадженні, даний транспортний засіб, не є знаряддям чи результатом злочину та не може бути визнаний речовим доказом.

Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги пояснення та документи, що підтверджують право власності на зазначене майно за іншими особами, що не є сторонами у кримінальному провадженні, жодного обґрунтування та оцінки доводам представника власників майна, судом не надано; окрім того, представник був присутнім у визначений час у залі суду та готовий був надати детальне пояснення, та заперечення на клопотання про накладення арешту на майно, але доводи не були взяті до уваги.

Також зазначає, що ні ОСОБА_7 , ні посадові особи ТОВ «ДЖУСПРОДУКТ» не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна; відповідно власники майна, у кримінальному провадженні не мають жодного процесуального статусу, причетності до вчинення злочину за викладених у клопотанні прокурором обставин не встановлено.

Посилається на те, що ухвалою Печерського районного суду №757/24686/25-к, відповідно до якої здійснено обшук, клопотання слідчого задоволено частково, та надано слідчим дозвіл на проведення обшуку, та вилучення речей, предметів та документів, і даний перелік є вичерпним, та стосуються господарської діяльності підприємств, так дані щодо вилучення транспортних засобів відсутні; окрім того, в ухвалі та в клопотанні не зазначено, яким саме критеріям речових доказів відповідають транспортні засоби, не наведено інформації щодо обґрунтованості визнання органом досудового розслідування речовими доказами зазначеного майна; тобто ухвала слідчого судді, та клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене майно, містять лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінальних правопорушень, надані прокурором матеріали для забезпечення задоволення клопотання, не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що тимчасово вилучені речі можуть бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об?єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Зауважує, що слідчий суддя неправомірно задовільнив клопотання про накладення арешту на майно, так як останнє є передчасним, оскільки власники майна не є сторонами в кримінальному провадженні та взагалі не мають процесуального статусу.

Прокурор у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлений належним чином, про причини неприбуття у судове засідання не повідомив; однак 09 жовтня 2025 року на електронну адресу суду подав заперечення на апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 та зазначає, що з огляду на викладене, матеріали апеляційної скарги не спростовують доцільність зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження, а тому арешт є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні; таким чином, повністю заперечує проти апеляційної скарги ОСОБА_6 та просить відмовити в її задоволенні.

З урахуванням положень частини четвертої статті 405 КПК України, колегія суддів уважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника власників майна ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002423 відомості про яке 28 листопада 2024 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364, частиною другою статті 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи комунальних та державних підприємств, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, укладають договори з рядом суб?єктів господарської діяльності, з явними ознаками фіктивності, щодо виконання робіт з капітального ремонту споруд цивільного захисту, робіт з усунення аварій, ремонту приміщень, що спричинило тяжкі наслідки.

На виконання доручення в порядку статті 40 КПК України, працівниками Департаменту кіберполіції Національної поліції України встановлені особи, що можуть бути причетні до вчинення злочину, зокрема:

- ОСОБА_9 , керівник та головний бухгалтер ТОВ «ВБФ «Олександр» до 10 січня 2024 року;

- ОСОБА_10 , керівник та головний бухгалтер ТОВ «ВБФ «Олександр» на теперішній час;

- ОСОБА_11 , особа яка мала право підпису від імені юридичної особи - ТОВ «БК «Комфорт Буд»;

- ОСОБА_12 , керівник ТОВ «БК «Комфорт Буд» до 02 квітня 2024 року;

- ОСОБА_13 , керівник та головний бухгалтер ТОВ «БК «Комфорт Буд» на теперішній час.

Так, 19 червня 2025 року проведено обшук, на підставі ухвали Печерського районного судум. Києваза №757/24686/25-к від 29 травня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:005:0446, що на праві власності належать ОСОБА_7 .

Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено наступні предмети речі, та кументи що мають значення для подальшого досудового розслідування та які визнано речовим

доказом, а саме:

1. автомобіль марки BMW, моделі 730I, реєстраційний номер НОМЕР_12 , номер кузова

НОМЕР_2 , сірого кольору, яким користується ОСОБА_9 , та який на праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС»;

2. ключ до автомобіля марки BMW, моделі 730I, реєстраційний номер НОМЕР_13 ;

3. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ;

4. автомобіль марки BMW, моделі X5, реєстраційний номер НОМЕР_9 , номер кузова

НОМЕР_6 , білого кольору, яким користується ОСОБА_9 , та який на праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , належить ОСОБА_7 ;

5. ключ до автомобіля марки BMW, моделі X5, реєстраційний номер НОМЕР_14 ;

6. ключ до автомобіля марки BMW, моделі X5, реєстраційний номер НОМЕР_8

Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_14 від 19 червня 2025 року вилучене у ході обшуку майно визнано речовими доказами.

26 червня 2025 року до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002423 від 28 листопада 2024 року, в якому прокурор просив накласти арешт на речі, що були вилучені 19 червня 2025 року під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва за №757/24686/25-к від 29 травня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:005:0446, що на праві власності належать ОСОБА_7 , а саме:

1. Автомобіль марки BMW, моделі 730I, реєстраційний номер НОМЕР_13 , номер кузова НОМЕР_10 , сірого кольору, яким користується ОСОБА_9 , та який на праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобі НОМЕР_3 , належить ТОВ «УЛФФІНАНС»;

2. Ключ до автомобіля марки BMW, моделі 730I, реєстраційний номер НОМЕР_15 ;

3. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_16 ;

4. Автомобіль марки BMW, моделі Х5, реєстраційний номер НОМЕР_17 , номер кузова НОМЕР_6 , білого кольору, яким користується ОСОБА_9 , та який на праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , належить ОСОБА_7 ;

5. Ключ до автомобіля марки BMW, моделі X5, реєстраційний номер НОМЕР_14 ;

6. Ключ до автомобіля марки BMW, моделі X5, реєстраційний номер НОМЕР_14 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2025 року клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002423 від 28 листопада 2024 року - задоволено.

Накладено арешт у кримінальному провадженні №0002423 від 28 листопада 2024 року на майно, що було вилучено 19 червня 2025 року під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва за №757/24686/25-к від 29 травня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:005:0446, що на праві власності належать ОСОБА_7 , а саме:

1. автомобіль марки BMW, моделі 7301, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова

НОМЕР_2 , сірого кольору, яким користується ОСОБА_9 , та який на праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС»;

2. ключ до автомобіля марки BMW, моделі 7301, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

3. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ;

4. автомобіль марки BMW, моделі Х5, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова

НОМЕР_6 , білого кольору, яким користується ОСОБА_9 , та який і праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , лежить ОСОБА_7 ;

5. ключ до автомобіля марки BMW, моделі Х5, реєстраційний номер НОМЕР_8 ;

6. ключ до автомобіля марки BMW, моделі Х5, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

З таким висновком слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як установлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно, що було вилучено 19 червня 2025 року під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва за №757/24686/25-к від 29 травня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:005:0446, що на праві власності належать ОСОБА_7 , а саме: 1) автомобіль марки BMW, моделі 7301, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору, яким користується ОСОБА_9 , та який на праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС»; 2) ключ до автомобіля марки BMW, моделі 7301, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; 3) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; 4) автомобіль марки BMW, моделі Х5, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 , білого кольору, яким користується ОСОБА_9 , та який і праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , лежить ОСОБА_7 ; 5) ключ до автомобіля марки BMW, моделі Х5, реєстраційний номер НОМЕР_8 ; 6) ключ до автомобіля марки BMW, моделі Х5, реєстраційний номер НОМЕР_5 , з тих підстав, що є достатня вірогідність того, що вказаний транспортний засіб набуто внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, тому він може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідний для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказу злочинної діяльності, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, а отже відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання ризикам знищення, пошкодження, відчуження або приховування майна.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт, і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищезазначене майно, яке було вилучено 19 червня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:005:0446, що на праві власності належать ОСОБА_7 , оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна може призвести до його пошкодження, псування, зникнення, знищення, використання, перетворення.

Таким чином, колегія суддів уважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на викладене та встановлені під час здійснення досудового розслідування обставини, не заслуговують на увагу суду доводи скаржника про те, що тимчасово вилучене майно, не належить особі, щодо якої проведено обшук; транспортний засіб BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_9 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 , зареєстрований на ОСОБА_7 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , яка не є стороною у кримінальному провадженні; між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 укладено шлюбний договір, завірений нотаріально 07 грудня 2015 року, згідно з яким, пунктом 3 визначено, що все майно, в тому числі рухоме та нерухоме, придбане та/або набуте чоловіком або дружиною після реєстрації шлюбу, є особистим майном і належить на праві особистої приватної власності тому з подружжя, на чиє ім?я воно було придбане або набуте; відповідно право власності на автомобіль, підтверджено нотаріально завіреним договором, який укладено в 2015 році, що не співпадає навіть з періодом, про який зазначає прокурор, оскільки такі доводи на даному етапі досудового розслідування є передчасними та такими, що не спростовують висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту.

Перевірка наведених апелянтом обставин, збір доказів на їх підтвердження або спростування і є метою проведення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002423 від 28 листопада 2024 року.

Аргументи скаржника, що транспортний засіб BMW 730i, 2022 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі/кузова: НОМЕР_10 , номер двигуна НОМЕР_11 , не належить ОСОБА_9 , так як перебуває у лізингу відповідно до договору фінансового лізингу №18094/07/24-г від 10 липня 2024 року, лізингодавцем по даному договору є ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» КОД , лізингоотримувачем є ТОВ «ДЖУСПРОДУКТ» ; відповідно, лізингоотримувач ТОВ «ДЖУСПРОДУКТ» , не має жодного відношення до кримінального провадження №0002423 від 28 листопада 2024 року, та не є стороною в зазначеному кримінальному провадженні, даний транспортний засіб, не є знаряддям чи результатом злочину та не може бути визнаний речовим доказом, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Доводи апелянта, що транспортні засоби, не можуть бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки транспортні засоби не відповідають вимогам статті 98 КПК України, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр уважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучені транспортні засоби отримані злочинним шляхом, а отже відповідають ознакам речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для арешту як речового доказу з метою збереження.

Інші зазначені в апеляційні скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень статей 170, 172-173 КПК України.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам частини п`ятої статті 173, статті 372 КПК України та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власників майна ОСОБА_7 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Джуспродукт» - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 червня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3