Справа № 204/417/24
Провадження № 1-кп/204/463/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 04.05.2023, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Рівнопіль, Волноваського району Донецької області, громадянки України, зареєстрованоїта проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

24.08.1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами статей 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Верховна Рада України у заяві «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» затвердженій Постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII, констатувала, що наслідком збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розпочалась 20.02.2014, стала нелегітимна воєнна окупація і подальша незаконна анексія території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя - невід`ємної складової державної території України, воєнна окупація значної частини державної території України у Донецькій та Луганській областях. Також згідно тексту вказаної заяви встановлено, що друга фаза збройної агресії Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької народної республіки» (7 квітня 2014 року).

Протягом травня 2014 року самозвані лідери «ДНР» та «ЛНР», у неконституційний спосіб провели фіктивні референдуми про відокремлення цих нелегітимних утворень від України та захопили адміністративні будівлі у багатьох населених пунктах Донецької та Луганської областей, які використовували для своєї незаконної діяльності.

При цьому, представники підконтрольних Російській Федерації незаконних самопроголошених утворень на тимчасово окупованих частинах території України, з метою створення образу законності окупації частини території Донецької області та утвердження вказаної окупації, надання образу легітимності своїй владі, узурпували виконання владних функцій держави.

В результаті чого згідно Постанови Верховної Ради України від 27.01.2015№ 129-VIII, Російську Федерацію визнано державою-агресором.

Відповідно Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом президента Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тимчасова окупація Російською Федерацією території України, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. Згідно п. 6 ст. 1-1 зазначеного Закону: окупаційна адміністрація Російської Федерації сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Згідно п. 7 ст. 1-1 вказаного закону: тимчасово окупована Російською Федерацією територія України це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 вказаного закону тимчасово окупована територія визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

У результаті ведення агресивної війни з боку російської федерації проти України, з 06 березня 2022 року, згідно розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією території України, затвердженого Наказом міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року, збройними формуваннями РФ окуповано Хлібодарівську сільську територіальну громаду Волноваського району Донецької області, до складу якої входить с. Рівнопіль, з встановленням контролю над життєдіяльністю вказаного населеного пункту.

З метою створення окупаційних органів влади, за вказівки невстановлених представників РФ, у районних центрах та містах на території Донецької області, де органи влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, створюються не передбачені законодавством України так звані «державні адміністрації». З метою надання вигляду законності діяльності вказаним структурним підрозділам, керівниками «ДНР» прийнято ряд документів із ознаками нормативності, проте які є нікчемними відповідно до законодавства України, зокрема:

- Конституцією «ДНР» від 14 травня 2014 року, у ст. 54 якої вказано, що адміністративно-територіальними одиницями «ДНР» є райони та міста республіканського значення;

- Указом «Голови ДНР «Про прийняття тимчасового (типового) положення про місцеві адміністрації Донецької народної республіки» № 13 від 19 січня 2015 року, відповідно до якого, з метою «нормального функціонування та життєдіяльності підприємств та організацій, розташованих на звільненій території», тобто території, яка перебуває під контролем учасників терористичної організації «ДНР».

На підставі вказаних документів, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших нормативно-правових актів, на території міста Волноваха Донецької області, яка є невід`ємною складовою частиною території України, так званим указом ватажка терористичної організації «ДНР» «Про адміністрацію Волноваського району» № 277 від 09 червня 2022 року незаконно створено місцеву адміністрацію «ДНР» адміністрацію Волноваського району, до складу якої відповідно до наказу № 377 від 12.07.2022 «глави ДНР ОСОБА_8 » входить також селище Рівнопіль.

Так, ОСОБА_6 , будучи мешканкою та знаходячись на території тимчасово окупованого села Рівнопіль, Волноваського району, Донецької області, з березня місяця 2022 року, більш точний час не встановлено, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24 лютого 2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, вступила в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та очолила незаконно створену «Рівнопільську сільську адміністрацію Волноваського району ДНР». Тобто, ОСОБА_6 , діючи умисно, за власною ініціативою, прийняла рішення про добровільне зайняття посади «голови Рівнопільської сільської адміністрації Волноваського району ДНР», надавши при цьому згоду на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

На ОСОБА_6 , як на так званого «голову Рівнопільської селищної адміністрації Волноваського району ДНР» покладено обов`язки, щодо розробки та надання на затвердження Адміністрації району проектів перспективних планів та програм соціально-економічного розвитку території, бюджету, організації їх виконання; забезпечення на території селища дотримання законів, актів вищих державних органів, здійснення контролю за дотриманням рішень Адміністрації району всіма підвідомчими організаціями та громадянами; подання на затвердження Адміністрації району призначення та звільнення керівників підприємств та організацій, які перебувають у власності Адміністрації селища; планування використання земель, що знаходяться на території селища, організація ведення земельно-кадастрової книги, вирішення в межах своєї компетенції земельних спорів; організація благоустрою селища: озеленення, охорона земельних насаджень, контроль благоустрою підвідомчих установ; організація охорони громадського порядку, права і свободи громадян; здійснення загального керівництва установами, які перебувають на бюджеті Адміністрації селища; подання Адміністрації району щорічного звіту про діяльність Адміністрації селища; організація прийому громадян населення, а також розгляд скарг, заяв та пропозицій громадян, вживання по ним необхідних заходів у межах своєї компетенції; організація та контроль роботи громадських формувань при Адміністрації селища, постійних комісій; контроль здачі звітів та звітних документів до вищих органів Адміністрації району; контроль виконання працівниками службових обов`язків, вживання заходів заохочення та дисциплінарного стягнення; представництво інтересів Адміністрації селища, вживання заходів щодо забезпечення та захисту інтересів у суді, відповідних органів влади та управління.

Також, за час перебування на вказаній посаді ОСОБА_6 , використовуючи надані представниками окупаційної адміністрації РФ організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські повноваження, на виконання завдань та функцій так званої «Рівнопільської сільської адміністрації Волноваського району ДНР», надавала інтерв`ю, які використовувались для висвітлення діяльності окупаційної адміністрації рф та формування думки серед населення як про законність власних дій, так і про легітимність створення діяльності «ДНР».

Отже, громадянка України ОСОБА_6 у період часу з березня місяця 2022 року (більш точну дату не встановлено), перебуваючи на вказаній посаді, виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації російської федерації, а саме в так званій «Рівнопільській сільській адміністрації Волноваського району ДНР» на тимчасово окупованій території за адресою: Донецька область, Волноваський район, село Рівнопіль, вулиця Донецька, будинок 33.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_6 (in absentia), яка показань суду не надавала, та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

ЄСПЛ визнає, що хоча право обвинуваченого бути судимим у його присутності в Конвенції прямо не згадується, воно має «першорядне значення». Під час слухання людина володіє таким процесуальним правом як право фізично постати перед судовим посадовцем («Мулен проти Франції» (3710/406), (2010) §118; «Оджалан проти Туреччини» (46221/99), Велика палата (2005) §103; «Медведєв проти Франції» (3394/03), Велика палата (2010) §118). Право обвинувачених на особисту присутність вимагає, щоб влада досить завчасно інформувала їх самих (а також їх захисників) про дату і місце слухань, викликала їх до суду.

Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, […]; супроводжуватися дотриманням гарантій, відповідних важливості такого рішення; і не повинна вступати в протиріччя з громадським інтересом («Колоцца проти Італії» (9024/80), (1985) §28; «Пуатрімоль проти Франції» (14032/88), (1993) §31; «Ермі проти Італії»(18114/02), Велика палата (2006) §73).

До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був […] повідомлений про судовий розгляд, […]. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд in absentia допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді […] («Пелладоах проти Нідерландів» (16737/90), (1994) §41; «Пуатрімоль проти Франції» (14032 / 88), (1993) §34).

Таким чином, інститут спеціального кримінального провадження повністю узгоджується з нормами міжнародного права та практикою Європейського суду з прав людини.

Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи № (75)11 від 19.01.1973 встановлено, що процедура заочного розгляду (trial in absentia) не порушує права обвинуваченого як на справедливий розгляд, так і на присутність i при розгляді його справи. У ній сформульовані умови та мінімальний перелік правил заочного розгляду, якими повинні користуватися держави-члени Ради Європи при розгляді справи за відсутності підсудного.

Ураховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом на виконання вимог ч. 5 ст. 374 КПК України окремо досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_6 як підозрюваної та обвинуваченої, на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, у результаті чого судом встановлено таке.

Так, відповідно до повідомлення про підозру від 21.09.2023 ОСОБА_6 , яка перебуває на тимчасово окупованій території України, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 278, ч. 8 ст. 135 КПК України було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Повідомлення про підозру опубліковане 26.09.2023 у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

04.12.2023 року ОСОБА_6 було призначено захисника.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території, а також тим, що місцезнаходження підозрюваної не встановлено і вона не з`являється на виклики слідчого, постановою слідчого від 05.10.2023 ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.12.2023 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000219, відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2024 року розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.05.2023 року за № 0000219 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, постановлено здійснювати за відсутності обвинуваченої в порядку спеціального судового провадження (in absentia).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Суд вважає, що стороною обвинувачення вжито усіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої на захист з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування.

Під час здійснення судового провадження судом також здійснені усі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Так, з метою дотримання прав обвинуваченої на захист та доступу до правосуддя, обвинувачена ОСОБА_6 про дату, час та місце судових засідань повідомлялася належним чином відповідно до вимог ч. 3 ст. 323 КПК України, зокрема, шляхом публікації змісту повісток про виклик та рішень суду в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційному веб-сайті суду та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа вважається належним чином ознайомленою зі змістом судових повісток, а отже, обізнаною про здійснюване судом щодо неї кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 323 КПК (in absentia), якщо місцевий суд повідомляв їй про судові засідання шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України» та в газеті «Урядовий кур`єр».

До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 01.04.2021 у справі № 759/2992/17 (провадження № 51-3360км20); від 10.03.2020 у справі № 242/3982/16-к (провадження № 51-7218км18); від 27.10.2021 у справі № 759/7443/17 (провадження № 51-1578км20); від 25.01.2021 у справі № 461/4987/16-к (провадження № 51-1955км20).

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_6 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, у судові засідання не з`явилася, незважаючи на судові повістки (оголошення), опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» та оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті суду та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Отже, для забезпечення доступу до правосуддя судом вживалися заходи для виклику обвинуваченої ОСОБА_6 у судові засідання - повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_6 у судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Відтак, зважаючи на специфіку судового провадження (in absentia), судом були вжиті прямо передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо інформування обвинуваченої особи про здійснення кримінального провадження шляхом публікації відповідної інформації в ЗМІ та мережі Інтернет, однак забезпечити явку обвинуваченої до суду вжитими заходами не вдалося. При цьому, з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачена ОСОБА_6 вважається належним чином ознайомленою з її змістом.

Вказана позиція висловлена в Постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 25.04.2024 у справі № 296/8416/21 (провадження № 51-7860км23).

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_6 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про її наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

У той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_6 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати її правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Крім того, на думку захисника, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України не доведена, у зв`язку з чим захисник просила суд виправдати ОСОБА_6 .

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Протоколом огляду від 01.09.2023, відповідно до якого об`єктом огляду є сторінка в мережі Інтернет за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якій встановлено наявність 1 фотозображення з написом: « ОСОБА_6 організувала референдум в селі». Фотозображення опубліковано в месенджері «Телеграм» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». При відкритті фотозображення встановлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка як голова сільської адміністрації с. Рівнопіль проводила референдум. Далі в мережі Інтернет за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 , на зазначеному веб-ресурсі виявлено наявність одного фотозображення з написом: «І практично миттєво впізнано колаборантку з Рівнополя». Переглядом вказаного фотозображення встановлено, що його опубліковано в месенджері «Телеграмм» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». При відкритті фотозображення встановлено ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка як голова сільської адміністрації с. Рівнопіль зустріла «адміністрацію ДНР» та проводила нараду.

Далі за пошуковими координатами - ІНФОРМАЦІЯ_5 в результаті пошуку на веб-ресурсі встановлено наявність 1 фотозображення з написом: «Окупаційна староста Рівнопілля». Переглядом фотозображення з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », встановлено, що його опубліковано в месенджері «Телеграм» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». При відкритті фотозображення встановлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка як голова сільської адміністрації с. Рівнопіль була в «адміністрації ДНР» з іншими «головами адміністрацій».

Далі за пошуковими координатами - встановлено наявність одного фотозображення з написом: « ОСОБА_6 при владі». Переглядом вказаного фотозображення з назвою « ОСОБА_6 при владі» встановлено, що його опубліковано в месенджері «Телеграм» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». При відкритті фотозображення встановлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка як голова сільської адміністрації с. Рівнопіль була в «адміністрації ДНР» з іншими «головами адміністрацій», де була проведена нарада при «місцевій адміністрації».

Усі переглянуті зображення зафіксовані на скріншотах, на них зображена ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , яка після окупації с. Рівнопіль. Волноваського району. Донецької області добровільно очолила посаду у незаконних органах влади створених на тимчасово окупованих територіях, а саме голови Рівнопільської сільської адміністрації (а.с.10-14).

Відомостями з єдиного державного реєстру юридичних осіб, далі мовою оригіналу: «Единый государственный реестр юридических лиц. Сведения о юридическом лице. Ровнопольская сельская администрация. ОГРН 392. ИНН/КПП /930601001 по состоянию на 18.04.2023. Полное наименование Ровнопольская сельская администрация. Сведения о лице. Имеющем право без доверенности действовать от имени юридического лица ОСОБА_9 . ИНН 88. Должность руководитель юридического лица» (а.с.15-18).

Розпорядженням «Адміністрації Волноваського району ДНР» від 26.06.2023 № 206 про встановлення розмірів премій державним цивільним службовцям адміністрації Волноваського району, відповідно до якого, встановлено премію головам селищних і сільських адміністрацій, у тому числі ОСОБА_6 голові Рівнопільської сільської адміністрації, за результатами роботи за ІІ квартал 2023 року в розмірі 100 % посадового окладу (а.с.19-21).

Інформацією за підписом голови Рівнопільської сільської адміністрації ОСОБА_6 , згідно якої на адресу голови адміністрації Волноваського району ОСОБА_10 повідомлено, що інформацію про землі сільськогосподарського призначення, які знаходяться на межі населених пунктів Рівнопіль та с. Передове надати не надається можливим, скільки документи були вивезені з сільської адміністрації (а.с.23).

Протоколом огляду від 08.09.2023, відповідно до якого начальником відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя і здоров`я особи. СВ Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області, відповідно до якого об`єктом огляду є: 1.Світлокопія розпорядження голови адміністрації Волноваського району Донецької області так званої Донецької народної республіки ОСОБА_10 № 206 від 26 червня 2023 року «Про встановлення розмірів премії державним цивільним службовцям адміністрації Волноваського району», яке є відповіддю (рег. № 78/2/29-483нт від 30

серпня 2023 року) на доручення слідчого від 28 серпня 2023 року, наданого у цьому

кримінальному провадженні. Розпорядження на 3 аркушах формату А4. На кожній

сторінці мається засвідчувальний надпис виконуючого обов`язки начальника відділу з

питань організаційної та кадрової роботи адміністрації Волноваського району

ОСОБА_11 та відбитка круглої мастичної печатки «Адміністрація Волноваського

району». Вказане розпорядження містить список голів сільських адміністрацій

Волноваського району. Рядок № 23 вказаного списку містить наступні дані: в стовпчику

«ФИО» - ОСОБА_6 ; в стовпчику «должность» - Голова Рівнопільської

сільської адміністрації. 2. Світлокопія листа голови Рівнопільської сільської адміністрації Волноваського району Донецької області так званої Донецької народної республіки ОСОБА_6 без вихідного реєстраційного номеру та дати «Про надання інформації щодо земель сільськогосподарського призначення на території сіл Рівнопіль та Передове», який є відповіддю (рег. № 78/2/29-488нт від 08 вересня 2023 року) на доручення слідчого від 28 серпня 2023 року, наданого у цьому кримінальному провадженні. Лист на 1 аркуші формату А4. Лист на ім`я голови адміністрації Волноваського району ОСОБА_10 за підписом голови Рівнопільської сільської адміністрації Волноваського району Донецької області так званої Донецької народної республіки ОСОБА_6 та відбитком круглої мастичної печатки «Рівнопільська сільська адміністрація».

3.Світлокопія з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо реєстрації івнопільської сільської адміністрації. Витяг сформований 18 квітня 2023 року. Рядки 35-37 містять дані щодо керівника цієї організації ОСОБА_6 (а.с.24).

Протоколом огляду від 07.09.2023, відповідно до якого прокурором Волноваської окружної прокуратури ОСОБА_3 проведено огляд мережі Інтернет, а саме веб-сайту «Государственная информационная система нормативных правовых актов Донецкой народной республики», за електронним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 . На вищевказаному сайті в розділі «Главная» ГИНП» НПА МА ДНР» администрации Волновахского района ДНР» «Положение об администрации Волновахского района», за електронним посиланням: https://gisnpa-dnr.ru/npa/1235-і-7-3-20231110/ розміщені «Положение об администрации Волновахского района», повноваження, структура, організація діяльності адміністрації. Вказане положення регламентує діяльність так званої «Адміністрації Волноваського району ДНР» та підтверджує створення адміністрації на тимчасово окупованій території, а також регламентує повноваження глав сільських адміністрацій.

На вказаному сайті «Главная» ГИНП» НПА МА ДНР» администрации Волновахского района ДНР» за електронним посиланням: https://gisnpa-dnr.ru/npa/4321-і-6-2-233041 розміщені «Указ главы Донецкой Народной Респеблики о внесении изменений в Указ Главы Донецкой Народной Республики от 03.03.2022 № 45», який підтверджує факт створення 2Ровнопольськой администрации Волновахского района» (а.с.25-29, 30-43, 44-49).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 14.09.2023, відповідно до якого у присутності понятих свідок ОСОБА_12 , вказав, що може впізнати особу, вказати прикмети, зовнішній вигляд та обставини, за яких він бачив цю особу, та серед чотирьох фотознімків вказав на фото № 2 з зображенням ОСОБА_6 , та пояснив, що це жінка на ім`я ОСОБА_13 , яка є старостою села Рівнопіль, яку він бачив в серпні 2022. Вказану особу він впізнав з рисами обличчя, зачіскою, кольором шкіри, формою брів, кольором волосся (а.с.51).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 14.09.2023, відповідно до якого у присутності понятих свідок ОСОБА_12 , вказав, що може впізнати особу, вказати прикмети, зовнішній вигляд та обставини, за яких він бачив цю особу, та серед чотирьох фотознімків вказав на фото № 2 з зображенням ОСОБА_6 , та пояснив, що це жінка на ім`я ОСОБА_13 , яка представилась йму старостою села Рівнопіль, яку він бачив в червня 2022. Вказану особу він впізнав за рисами обличчя, зачіскою, формою брів, губ, носа (а.с.53).

Інформацією ДМС (посилання https://elas.dmsu/person/2083637/), формою № 1, відповідно до яких ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, паспорт громадянина України ВА374639. Виданий 13.11.1996 Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області (а.с.86-87, 88-89).

Постановою начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя і здоров`я особи, СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області від 08.09.2023, відповідно до якої розпорядження голови адміністрації Волноваського району Донецької області так званої Донецької народної республіки ОСОБА_10 № 206 від 26.06.2023 «Про встановлення розмірів премії державним цивільним службовцям адміністрації Волноваського району» та копія листа голови Рівнопільської сільської адміністрації Волноваського району Донецької області, так званої Донецької народної республіки ОСОБА_6 без вихідного реєстраційного номера та дати «Про надання інформації щодо земель сільськогосподарського призначення на території сіл Рівнопіль иа Передове», Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо реєстрації Рівнопільської сільської адміністрації, визнано речовими доказами у кримінальному провадження (а.с.50).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Надаючи оцінку допустимості доказів, суд виходить з того, що стороною захисту допустимість досліджених судом доказів не оспорюється і всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Надаючи оцінку сукупності досліджених в судовому засіданні письмових доказів, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та одночасно оцінюючи достовірність таких доказів, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, за обставин, встановлених судом.

Отже, поза всяким розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_6 після окупації віськовослужбовцями зс рф с. Рівнопілля Волноваського району Донецької області, усвідомлюючи, що дана територія окупована державою-агресором, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу РФ, будучи обізнаною про факт ведення вказаною державою війни проти України, з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституції України добровільно очолила незаконно створену «Рівнопільську сільську адміністрацію Волноваського району ДНР», тобто добровільно надала згоду на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території України.

Такі дії ОСОБА_6 поза всяким розумним сумнівом були умисними, оскільки остання усвідомлювала (не могла не усвідомлювати) суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Судом в умовах змагальності сторін не встановлено обставин, які б викликали сумніви у добровільності дій ОСОБА_6 , направлених на зміну меж території та державного кордону України, а також участі в організації незаконного референдуму на тимчасово окупованій території України.

Доводи захисника обвинуваченої щодо недоведеності винуватості ОСОБА_6 зводяться до власної оцінки наведених та досліджених судом доказів, будь-якими доказами, не підтверджені, а тому судом не приймаються.

Оцінивши в сукупності зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд уважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні умисних дій, що виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційній адміністрації держави-агресора, та її дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 111-1 КК України

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення ОСОБА_6 у тяжкий для країни час, в умовах воєнного стану та повномасштабного вторгнення держави агресора кримінальних правопорушення, а також відомості про особу обвинуваченої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані її діяння, а саме у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності та з конфіскацією усього належного ОСОБА_6 майна. Цей захід примусу внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченої, нейтралізує негативні наслідки та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини. Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нею нових злочинів, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття її під варту.

Питання з речовими доказами вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.12.2023 року (справа № 237/6780/23) на земельні ділянки кадастрові номери № :03:000:0330, №:03:000:1591; житловий будинок за адресою: Автономна республіка Крим, місто Бахчисарай. Вулиця Чапаєва. 100; квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль ГАЗ -24, вінкод НОМЕР_1 , слід залишити незмінним оскільки обвинуваченій призначено покарання у вигляді конфіскації майна.

Судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна та з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності строком на 10 (десять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття її під варту.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Інформацію про ухвалення вироку опублікувати у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1